Справа № 33ц-257/07                                                                                   Категорія
інстанції : Німко Н.П. Доповідач: Завидовська - Марчук О.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем      України

27 червня 2007
року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного
суду Волинської області в складі : Лончука В.Г.,  Завидовської - Марчук О.Г.,
Подолюка В.А.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Луцьку справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  Бе­режанської
міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та ска­сування
рішень Бережанської міської ради за касаційною скаргою позивачів ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Бережанського районного
суду від 30 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області
від 10 березня 2005 року,  -

встановила :

Позивачі
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 звернулись до
Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Бережанського районного
суду від 30 грудня 2004 року,  залишене
без зміни ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 10 березня 2005
року,  яким відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  Бережанської міської ради про усунен­ня
перешкод у спільному користуванні землею та прибудинковою територією в
господарст­ві АДРЕСА_1 та про скасування рішення виконавчого коміте­ту
Бережанської міської ради №77 від 23 березня 1988 року та рішення виконавчого
комі­тету Бережанської міської ради №141 від 27 липня 2004 року.

5 квітня
2007 року справу передано для розгляду і вирішення відповідно до глави 2
розділу V Цивільного процесуального кодексу України до апеляційного
суду Волинської області відповідно до Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про судо­устрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №697-V.

Ухвалою
судді колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апе­ляційного
суду Волинської області від 21 червня 2007 року за касаційною скаргою позива­чів
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відкрито касаційне
прова­дження.

В
обгрунтування касаційної скарги позивачі покликаються на порушення судом норм
матеріального права,  в зв»язку з чим
ставлять питання про скасування постановлених у справі судових рішень та
направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої ін­станції.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що рішен­ням
Бережанського районного суду від 24.04.2002 року було реально розділено між
сторо­нами та визнано за ними право власності по 1/2 частині будинковолодіння
АДРЕСА_1,  на виконання якого ОСОБА_3
було влаштовано новий вхід до своєї частини будинковолодіння. Згодом така
реконструкція була приведена до вимог

2

діючого законодавства та узаконена рішенням
Бережанської міської ради №161 від 2 вересня 2004 року,  а самовільно збудований відповідачкою
автогараж є тимчасовою спорудою,  яка
прилягає до її частини будинковолодіння і будь - яких перешкод в користу­ванні
земельною ділянкою позивачам не чинить. Крім того,  суд вказав,
що рішення Бере­жанської міської ради №77 від 23.03.1988 року про
надання дозволу ОСОБА_3 на будівництво літньої кухні,  гаража та приміщення для зберігання інвентаря
в зв»язку з не­проведениям до цього часу будівельних робіт,  втратило чинність і додаткового скасування
судом не потребує.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив рішення місцевого
суду без змін.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є непра­вильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додер­жанням норм матеріального та процесуального
права,  а підстави для обов»язкового
скасу­вання судового рішення,
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК
України,  відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи,  висновки судів
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України колегія суддів з розгляду
цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу позивачів ОСОБА_1,  ОСОБА_2  відхилити.

Рішення
Бережанського районного суду від 30 грудня 2004 року та ухвалу апеляцій­ного
суду Тернопільської області від 10 березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.