АПЕЛЯЦЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа №
22-2401 /07      Головуючий у 1-й
інстанції: Ярошенко А.Г..
Суддя -д
оповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007 року                                                                                                 м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Приймака В.М.

суддів:                    Мануйлова Ю.С.

Подліянової Г.С.

при
секретарі:     Волчановій І.М.

за участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
акціонерного комерційного інноваційного банку »УкрСиббанк» (далі -
АКІБ»УкрСиббанк» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25
квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, за участю третіх осіб: АКІБ»УкрСиббанк», приватного нотаріуса ОСОБА_7
про визнання договорів купівлі-продажу жилого будинку недійсними, визнання
права власності на жилий будинок та стягнення моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом. На обґрунтування своїх
позовних вимог послався на те, що у 2004 р. до нього звернулись його знайомі
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з проханням дати згоду на підписання ОСОБА_2 договору
іпотеки належного йому на праві власності будинку АДРЕСА_1, пояснюючи це
фінансовими труднощами, у зв'язку з чим ОСОБА_2 бажала отримати кредит у банку.
Зважаючи на те, що вони раніше звертались до нього з подібним проханням та
виконали всі умови, то він погодився на це. 10 квітня 2004 р. він підписав
доручення, за яким будучи майновим поручителем ОСОБА_2, уповноважував
ОСОБА_6 укласти з будь-якою банківською установою та підписати договір іпотеки
належного йому жилого будинку, а в разі -необхідності продати цей будинок. Коли
через декілька місяців він намагався дізнатися про долю свого будинку,
то ОСОБА_2 і ОСОБА_4 стали уникати з ним розмов на цю тему. Звернувшись до
нотаріуса, дізнався, що вказаний будинок йому не належить і вже кілька разів
був перепроданий. Зрозумів, що ОСОБА_2 не мала наміру укласти договір іпотеки,
оскільки того ж дня , тобто 10 квітня 2004 року, через кілька годин після
видачі ним доручення , будинок був проданий ОСОБА_5, який у свою чергу, 11
травня 2004 року продав цей будинок ОСОБА_2 Тим самим, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не
виконали договір доручення, не надали йому звіт за свої дії за цим договором та
шляхом обману заволоділи його майном. Просить визнати недійсним договір
купівлі-продажу спірного жилого будинку, укладений 10 квітня 2004 р. між
ОСОБА_6, яка діяла від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_5, посвідчений державним
нотаріусом 6 держаної нотаріальної контори ОСОБА_8, а також визнати недійсним
договір купівлі-продажу спірного жилого будинку, укладений 11 травня 2004 р.
між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та визнати за ним право власності на вказаний
будинок, а також стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 завдану йому

моральну шкоду у
розмірі 20 000 грн. У подальшому позивач зменшив розмір стягуваної моральної
шкоди до 10 000 грн.

Рішенням
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2007 р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені
частково.

Визнаний
недійсним договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1, укладений 10 квітня
2004 року між ОСОБА_6, яка діяла від імені
ОСОБА_3, та
ОСОБА_5, посвідченй державним нотаріусом
державної нотаріальної контори ОСОБА_8 Сторони за зазначеним договором
повернуті у первісний стан. Визнаний недійсним договір купівлі-продажу жилого
будинку АДРЕСА_1, укладений 11 травня 2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
посвідченй приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу
ОСОБА_7

Сторони за
зазначеним договором повернуті у первісний стан.

Визнано за
ОСОБА_3 право власності на жилий будинок АДРЕСА_1.

Стягнуто на
користь ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.   В іншій частині позову про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення
суду скасувати і закрити провадження у справі.

У судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_2 та його представник
просять рішення суду першої інстанції скасувати і справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній
скарзі АКІБ»УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення суду скасувати і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, учасників процесу, вивчивши апеляційну скаргу,
матеріали

справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню
з наступних

підстав.

Згідно з п.5 ч.1
ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про повне або
часткове скасування рішення суду і направити справу на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Відповідно до
п.3 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків,
встановлених статтею ст. 157 цього Кодексу, у разі першої неявки без поважних
причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або
неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності.

Суд, розглянувши
справу у їх відсутності послався на те, що про час і місце слухання справи вони
повідомлені у встановленому порядку.

Розглянувши
справу у відсутності відповідачів та їх представників , суд послався на
неповажність причини їхньої неявки.

Цей висновок
суду не відповідає дійсності та матеріалам справи.

З матеріалів
справи (а.с.74-77 т.2 ) вбачається, що справа була розглянута у судовому
засіданні з ухваленням рішення 25 квітня 2007 р.   Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_4, їхні
представники у судовому засіданні участі не приймали.

При цьому суд не
звернув уваги на те, що згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглядає
справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів,
якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, якого повідомлено у
встановленому порядку про час і місце судового засідання.

Згідно з ч.5 ст.
74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою , а у випадках, встановлених
цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою
рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою,
зазначеною стороною, чи іншою особою, яка бере участь у справі,

Згідно зі ст, 76
ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під
розписку.

У справі
відсутні відомості про направлення повістки відповідачам та їхнім

представникам
поштою рекомендованим листом.

Не
відповідає дійсності і твердження суду проте, що представники відповідачів
неодноразово, по черзі, звертались до суду із заявами про відкладення справи,
що призвело до затягування її розгляду, він не знайшов свого підтвердження у
матеріалах справи.

За таких обставин слід прийти до висновку , що
відповідачі та їх представники не були належним чином повідомлені про місце,
день і час судового засідання.

Відповідно до ст. 159 ЩІК України суд під час розгляду
справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, тобто, заслухати
пояснення осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно
до п. З ч.1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутністю будь-кого з
осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених про час і
місце судового засідання.

Вказані
обставини свідчать про поважність причини неявки відповідачів та їх
представників у судове засідання

Крім того, вказана причина не дала змоги відповідачам
захистити свої права та законні інтереси, вони були позбавлені можливості
безпосередньо надати суду необхідні докази та пояснення.

Відповідно
до п. З ч.1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутністю будь-кого з осіб
, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце
судового засідання.

У
відповідності до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права,
які є обов'язковою піставою для скасування рішення.

У
відповідності до пп. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню, якщо суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі..

З
матеріалів справи (а.с.39, 129) вбачається, що ОСОБА_5, укладаючи договір
купівлі-продажу спірного будинку, у результаті яких став його власником,
знаходився у шлюбі і придбав вказаний об'єкт нерухомості за спільні з дружинами
грошові кошти, одержавши на це від останніх нотаріально завірену згоду.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям під
час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Суд,
вирішивши питання про визнання договору купівлі-продажу спірного будинку, який
належав на праві спільної сумісної власності, крім відповідача ОСОБА_5, його
дружині -ОСОБА_9., не притягнув останню до участі у справі, як
співвідповідачів.

Тим
самим він вирішив питання про права і обов'язки сторони, не притягнутої до
участі у справі.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку,
що допущені судом першої інстанції зазначені порушення норм процесуального
права привели до ухвалення незаконного рішення.

Керуючись ст. ст.307,
311,314,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_2 та акціонерного комерційного інноваційного банку» УкрСиббанк»
задовольнити

Рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2007 року по цій справі
скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції в
іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.