Справа № 22ц-1475/2007                                 Головуючий у І
й інстанції-Уханенко С.А.
- 19/23                                                                 Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року Колегія судців судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської областї в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Григорченка Е.І., Максюта Ж.І.

при секретарі - Білоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1,   ОСОБА_2,

ОСОБА_3на рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,   ОСОБА_3про
відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. звернулися з апеляційною скаргою на рішення
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2006р., де
ставлять питання про скасування рішення суду та постановляння нового рішення
про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що зазначене
рішення є незаконним, ухвалено з порушенням вимог матеріального та
процесуального права. Також вважає, що їх вини, в причинені позивачу шкоди,
немає, оскільки причиною залиття квартири позивача є аварія  / а.с. 68-71 /.

Рішенням
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2006р. позовні
вимоги ОСОБА_4. задоволені, з відповідачів на його користь стягнуто матеріальну
шкоду у розмірі 3233 грн. і судові витрати в суму 81 грн. / а.с. 61-62/.

Задовольняючи
позовні вимоги, судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником
квартири № АДРЕСА_1, а відповідачі є власниками квартири №168 у зазначеному
будинку /а.с. 4, 14 /.

Кухня, коридор,
спальня і зала квартири № 160, яка належить позивачу, були залиті холодною
водою 28.06.2005року.

Актом комісії
ЖЕУ-3 КЖЕП „Південне" від 30.06.2005р. про залиття квартири встановлено,
що залиття квартири позивача сталося з причин пориву гнучкого шлангу під
холодну воду до бачка унітаза в квартирі квартири № АДРЕСА_1, яка належить
відповідачам /а.с. 7 /.

Згідно висновку
судової будівельно-технічної експертизи №337 від 03.09.2006р., розмір збитків
для відновлення квартири позивача складає 3233грн. /а.с. 30-49/.

2

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки залиття квартири позивача
сталося з вини відповідачів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не находить
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з
наступних підстав.

Вирішуючи даний
спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі
з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін
та, дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам
закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

При вище
наведених обставинах справи, суд першої інстанції, керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. 20
Закону України „ Про житлово-комунальні послуги" і п. 18 „Правил
користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими
територіями", затвердженого постановою KM України
№572 від 08.10.1992р., прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з
відповідачів на користь позивача матеріальної шкоди у зазначеному розмірі та
судових витрат, оскільки залиття квартири позивача сталося з вини відповідачів,
які відповідно до чинного законодавства повинні дбати про належний стан
технічного обладнання, що знаходиться в їхній квартирі.

У відповідності
до ст. 10 ЦПК України, відповідачі повинні були довести за допомогою належних
та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу,
зазначені ним обставини.

Проте докази,
які б підтверджували в установленому законному порядку те, що залиття квартири
позивача сталося не з їхньої вини, суду не надані.

Доводи
відповідачів, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх
оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до
ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом
апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального
закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином,
доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3- відхилити.

Рішення
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.