РІШЕННЯ

І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

СПРАВА № 2-56-07

11 липня   2007 року Соснівський районний суд м.
Черкаси  в складі:

головуючого- судді   Плужник
Т.Ф.
при
секретарі -    Петрик Л.В., Єфремова
Л.М., Дяченко С.С.

з участю
адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси  цивільну справу за  позовом
ОСОБА_2 до ПП ОСОБА_3 , третя особа Територіальна  держінспекція праці Черкаської області   про
отримання остаточного розрахунку по зарплаті  на час незаконного відсторонення від роботи
та за час вимушеного прогулу,  про
зобов»язання оформити трудовий договір,
розірвання  трудового
договору,   оформлення дублікату трудової
книжки ,  видачу довідки про роботу та
заробітну плату , стягнення моральної шкоди , -

В С Т  А Н О В И В:

Позивач звернулась
до суду з позовною заявою до відповідача про отримання остаточного
розрахунку по зарплаті , повернення трудової книжки та зарахування стажу роботи,  в обґрунтування своїх вимог вказувала,
що  вона працювала у відповідачки в
кіоску « Тютюн» , що по вул. Г. Сталінграда з 21.11.03року по 26.04.05року.
Вдень з 08-00год до 20-00год. без вихідних з оплатою 92,5грн. на місяць, але
трудовий договір у в центрі зайнятості зареєстрований не був. Копію трудового
договору відповідачка їй не надала, тому які умови праці, зарплата і об»єм
роботи  були внесені нею в трудовий
договір вона не знала. Трудову книжку вона забрала в неї 21.11.03року.  Заробітна плата була не велика, а тому коли у
січні 2005року відповідачка відкрила кіоск « Тютюн» в районі « Хімселище» вона
почала там працювати без вихідних в ночі з 20-00год. до 08-00год. Нового
трудового договору не укладали. 26.04.05року по невідомим причинам виникла недостача
і вона була звільнена з роботи без оформлення, та без оплати за квітень місяць
2005року. Трудова книжка їй  не видана.
Вона до теперішнього часу знаходиться з відповідачкою в трудових відносинах.   За допомогою звернулась до Територіальної
державної інспекції праці у Черкаській області, яка при перевірці виявила
порушення законодавства  про працю з боку
відповідачки.  Сума невиплаченої
заробітної плати за 17 місяців  роботи ,
з 21.11.03року по 26.04.05року , в кіоску
« Тютюн», що по вул.. Г. Сталінграда з врахуванням , нічних  та оплату за роботу в вихідні дні  становить
5360грн.   Сума невиплаченої
заробітної плати за 4 місяці з 01.01.05року по 26.04.05року, за роботу в
кіоску  « Тютюн» в районі «
Хімселище»  становить  2086,4грн. Загальна сума заборгованості по
зарплаті становить  7446,4грн.  Сума компенсації втрати частини доходу у
зв»язку з порушенням строків їх виплати складає 755,2грн; зарплата за п»ять
місяців, які не працювала, але знаходилась в трудових відносинах - 1553грн. , а
всього 2208,2грн. Розрахунки компенсації втрати частини доходів у зв»язку з
порушенням строків їх виплати зроблені відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 21.02.01року і додані до позовної заяви.  Просила стягнути з відповідачки -  7446,4грн. заборгованості по зарплаті,
2208,2грн.- компенсація втрати частини доходу у зв»язку з порушенням строків їх
виплати за коефіцієнтом споживчих цін, на дату виплати компенсації, а
всього  9754,6грн., зобов»язати
відповідачку повернути їй трудову книжку і зарахувати стаж роботи.

14.11.05року  позивачка  звернулась до суду з уточнюючою позовною
заявою, в якій зазначила, що  в зв»язку з
тим, що в попередній позовній заяві  у
розрахунку по зарплаті в кіоску  «
Тютюн»  в районі  « Хімселище»
допущені помилки,   ціна позову
зміниться.  А саме:

- недоотримана зарплата за  чотири місяці - 779,2грн.;

-  зарплата за
нічні часи - 402грн.;

зарплата за роботу
у вихідні дні 191,5грн.;

- зарплата за нічні часи у вихідні дні  67грн.;

загальна сума
заборгованості  по зарплаті - 2018,9грн.

Зарплата за  6,5 місяців , які не працювала, але
знаходилась з ПП ОСОБА_4 в трудових відносинах з 26.04.05року по 15.11.05року
2018,9грн.

Загальна
сума  заборгованості по зарплаті  у кіосках ларьках в районі « Митниця», та «
Хімселище» і находження в трудових відносинах: 5360+ 2018,9+1439,9 = 8818,8грн.

Розрахунок
компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати:

-     середньомісячна сума невиплаченої зарплати
кіоск  в районі « Митниця» -
5360:17=315,3грн; кіоск  « Хімселище» -
1439,9:4=359,9грн.;

-     находження у трудових відносинах 310,6грн.;

-     середньомісячна сума становить 328,6грн.

-     з врахуванням приросту  індексу споживчих цін за несвоєчасну виплату
зарплати за період  з 12.03р по 03.05р.
суму компенсації становить  566,5грн.;

-     загальна сума невиплат по зарплаті  -
9385,3грн.  /8818,8+ 566,5/;

-     компенсація за щорічну відпустку -
625,6грн.;

Загальна сума
позовної заяви - 10010,9грн.

22.12.05року
позивачка звернулась до суду з уточнюючою позовною заявою, в якій вказувала,
що  у зв»язку з тим, що у розрахунках
заборгованості по зарплаті в кіосках   «
Тютюн»  в районах « Митниця», «  Хімселище» не включені розрахунки надурочних
годин роботи, та оплата за відпустки  за
2004-2005роки, ціна позову зміниться, а саме:

- зарплата за
надурочні часи роботи в кіоску в районі « Митниця» -  2135,4грн.;

- зарплата за
надурочні часи роботи в кіоску в районі « Хімселище» - 168,8грн;

- загальна
сума  за надурочні часи по обом кіоскам -
2304,2грн.

Розрахунок
компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх  виплати:

- кіоск   «
Хімселище» - 5,25грн;

- кіоск   «Митниця» -
224,5грн.;а всього  229,75грн.;

- зарплата за 1,5 місяці , з 15.11.05року по 31.12.05року
,  які не працювала , але знаходилась в
трудових відносинах з відповідачкою - 498грн.;

- загальна сума невиплат по заробітній платі 13252,35грн/
10220,4 + 2304,2 +229,75 + 498/.;

-  зарплата за
щорічну відпустку 2004-2005роки - 883,2грн.;

Сума позовної
заяви - 14135,55грн.

07.04.06року
позивачка звернулась до суду з
доповненням до позовної заяви, в якій зазначила, що за весь час роботи у
відповідачки  з 21.11.03року по  26.04.05 року їй  не було надано  щорічної відпустки. У зв»язку з цим  просила стягнути з відповідачки  2060,80грн- грошової компенсації за всі
невикористані дні щорічної відпустки, а також всю належну компенсацію  по день винесення рішення по справі.

15.05.06року
позивачка звернулась до суду з доповненням до позовної заяви, в якій вказувала,
що вона  працювала у відповідачки в
кіоску   « Тютюн» , що по вул.. Г.
Сталінграда з 21.11.03року по 26.04.05року. Вдень з 08-00год до 20-00год. без
вихідних. Після її неодноразових звернень до відповідача про розірвання трудового
договору у зв»язку з невиплатою мінімальної заробітної плати та компенсаційних
виплат їй було відмовлено, але 26.04.05року відповідачка приписала їй
сфабриковану недостачу та не допустила до роботи. Зарплату за квітень
місяць  та трудову книжку вона не
отримала. 16.08.05року вона отримала відповідь від Територіально державної

інспекції праці у
Черкаській області, яка  після
перевірки  за її  скаргою виявила порушення законодавства  про працю з боку відповідачки.  Просила
стягнути  заборгованість по
заробітній платі, компенсаційні виплати, зарахувати стаж роботи по день
винесення судового рішення, стягнути
компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх
виплати за коефіцієнтом приросту споживчих цін , стягнути з відповідача витрати  на правову допомогу - 250грн., визнати
недійсним трудовий договір від 21.11.03року , в зв»язку з порушенням порядку
його оформлення та реєстрації в ЧМЦЗ згідно Наказу Міністерства праці та
соціальної політики № 260 від 08.06.01року, для зарахування стажу роботи
зобов»язати відповідача оформити з нею трудовий договір з 21.11.03року,
зареєструвати його в ЧМЦЗ та вважати його розірваним з дня винесення  рішення суду, згідно договору зобов» язати
відповідача  оформити та видати трудову
книжку, сплатити до пенсійного фонду відповідно до розміру середньої заробітної
плати страхові внески.

29.05.06року
позивачка звернулась до суду з доповненням до позовної заяви , в якій
зазначила, що вона  працювала у
відповідачки в  кіоску  у « Тютюн» , що по вул.. Г. Сталінграда з
21.11.03року по 26.04.05року. Вдень з 08-00год до 20-00год. без вихідних. Після
її неодноразових звернень до відповідача про розірвання трудового договору у
зв»язку з невиплатою мінімальної заробітної плати та компенсаційних виплат їй
було відмовлено, але 26.04.05року відповідачка приписала їй сфабриковану
недостачу та не допустила до роботи. Зарплату за квітень місяць  та трудову книжку вона не отримала.
16.08.05року вона отримала відповідь від Територіально державної

інспекції праці у
Черкаській області, яка  після
перевірки  за її  скаргою виявила порушення законодавства  про працю з боку відповідачки.  Під час укладання безстрокового трудового
договору, відповідачем було порушено порядок його оформлення, укладання та
реєстрації, який регулюється Наказом Міністерства праці та соціальної політики
№ 260 від 08.06.01року. Так, вказані в договорі час праці та відпочинку були
дописані відповідачем у відповідні графи без
її  відома вже після підписання
договору й не відповідають дійсним обставинам. Також трудовий договір був
підписаний в одному примірнику та взагалі не був зареєстрований відповідачем у
Черкаському міському центрі зайнятості. Їй не було роз»яснень порядок
оформлення та реєстрації трудового договору.
Для зарахування робочого стажу, крім оформлення трудової книжки, згідно
Закону України « Про пенсійне страхування» за застраховану особу повинні бути
сплачені страхові внески не менш 30-32 % від мінімальної заробітної плати.  Просила стягнути  заборгованість по заробітній платі,
компенсаційні виплати, за рахувати стаж роботи по день винесення судового
рішення, стягнути  компенсацію втрати
частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати за коефіцієнтом
приросту споживчих цін , стягнути з відповідача витрати  на правову допомогу - 250грн., визнати
недійсним трудовий договір від 21.11.03року ,
зобов»язати відповідача оформити з нею трудовий договір з
21.11.03року,  з часу фактичного
допущення до роботи, з 8-ми годинним робочим днем, з двома вихідними, з 24
днями відпустки та мінімальною заробітною платою 205грн, згідно законодавства,
зареєструвати його в ЧМЦЗ та вважати його розірваним з дня винесення  рішення суду, згідно договору зобов» язати
відповідача  оформити та видати трудову
книжку, сплатити до Управління
пенсійного фонду України , за місцем реєстрації відповідача як платника
відповідно до розміру середньої заробітної плати страхові внески.

19.06.06року
позивачка звернулась до суду з
уточнюючою позовною заявою , в якій вказувала, що вона  працювала у відповідачки в кіоску  « Тютюн» , що по вул.. Г. Сталінграда з
21.11.03року по 26.04.05року. Вдень з 08-00год до 20-00год. без вихідних. Після
її неодноразових звернень до відповідача про розірвання трудового договору у
зв»язку з невиплатою мінімальної заробітної плати та компенсаційних виплат їй
було відмовлено, але 26.04.05року відповідачка приписала їй сфабриковану
недостачу та не допустила до роботи. Зарплату за квітень місяць  та трудову книжку вона не отримала.
16.08.05року вона отримала відповідь від Територіально державної

інспекції праці у
Черкаській області, яка  після
перевірки  за її  скаргою виявила порушення законодавства  про працю з боку відповідачки.  Під час укладання безстрокового трудового
договору, відповідачем було порушено порядок його оформлення, укладання та
реєстрації, який регулюється Наказом Міністерства праці та соціальної політики
№ 260 від 08.06.01року. Так, вказані в договорі час праці та відпочинку були
дописані відповідачем у відповідні графи без
її  відома вже після підписання
договору й не відповідають дійсним обставинам. Також трудовий договір був
підписаний в одному примірнику та взагалі не був зареєстрований відповідачем у
Черкаському міському центрі зайнятості. Їй не було роз»яснень порядок
оформлення та реєстрації трудового договору.
Для зарахування робочого стажу, крім оформлення трудової книжки, згідно
Закону України « Про пенсійне страхування» за застраховану особу повинні бути
сплачені страхові внески не менш 30-32 % від мінімальної заробітної плати.   Просила визнати недійсним трудовий договір
від 21.11.03року ,   зобов»язати
відповідача оформити з нею трудовий договір з 21.11.03року,  з часу фактичного допущення до роботи, з 8-ми
годинним робочим днем, з двома вихідними, з 24 днями відпустки та мінімальною
заробітною платою 205грн, згідно законодавства, зареєструвати його в ЧМЦЗ та
вважати його розірваним з дня винесення
рішення суду, згідно договору зобов» язати відповідача  оформити та видати трудову книжку, сплатити
до Управління  пенсійного фонду України ,
за місцем реєстрації відповідача як платника відповідно до розміру середньої
заробітної плати страхові внески. Стягнути
заборгованість по заробітній платі 3142,10грн., заробітну плату за час
вимушеного прогулу - 5016,60грн., оплату
роботи у святкові та неробочі дні
у сумі 2580,14грн., оплату роботи в надурочний час - 2147,90грн.,  оплату роботи у нічний час - 242,26грн.,
компенсацію за невикористану відпустку - 1275,77грн., компенсацію за
несвоєчасно виплачені заробітну плату та доплат - 1911,64грн.,  а всього 16316,41грн..- згідно доданих до
справи розрахунків від 13.06.06року.
Стягнути з відповідача 250грн.
витрати на правову допомогу.

13.11.06року
позивачка звернулась до суду з доповненням до позовної заяви, в якій вказувала,
що 05.09.05року вона звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсаційних виплат, зарахування стажу роботи по день
винесення судового рішення. Для зарахування одного місяця робочого стажу, крім
оформлення трудової книжки, згідно Закону України « Про пенсійне страхування»
за застраховану особу повинні бути сплачені страхові внески не менш 30-32 % від
мінімальної заробітної плати.    Тому в
уточненій позовній заяву від 13.06.06року зобов»зати відповідача сплатити  до Соснівського Управління пенсійного фонду
м. Черкаси належні страхові внески як найманого працівника з урахуванням вже
сплачених внесків.  Згідно розрахунків
доданих до заяви від 13.06.06року заборгована заробітна плата  та доплати складають 13129грн. відповідачем
не було сплачено податків взагалі, тому він зобов»язаний їх сплатити з усієї
суми нарахованої  зарплати , тобто 232% з
13129грн., а саме 4201,28грн. відповідачка порушила її законні трудові права ,
що регулюються законодавством про працю, чим спричинила їй значних матеріальних
збитків на суму близько 20000грн. , але крім цього, внаслідок цих численних
правопорушень їй було завдано моральних страждань, вона втратила нормальні
життєві зв»язки і тепер змушена прикладати значних додаткових зусиль для
організації свого звичайного нормального життя.
Їй зі сторони відповідачки, яка створила майже рабські умови праці по 12
годин роботи без вихідних, відпусток, лікарняних, обідніх перерв та в
непристосованих для нормальної роботи умовах ще й з мізерною платнею,
безпідставними та неоформленими штрафами, образами й погрозами була завдана моральна
шкода у вигляді психічних страждань, а саме:

- занепокоєння про взагалі можливість законного
розрахунку з нею та оформлення відповідних документів;

- знервованість у відносинах з оточуючими її людьми, яких
вже боїшся та підозрюєш в подібному несумлінному ставленні;

- сорому та приниженні від бідності, необхідності
потрапляти в борги та бути непосильним тягарем у батька;

- страху та розпачу від того, що так погано , невдало
складається життя та минає час й молодість, минає те чого не повернеш ніякими
грошима

Всі ці страждання завдають їй значного та тривалого  душевного болю, а також призвели до вимушених
змін у житті й стосунках.  Просила
стягнути з відповідачки моральну шкоду в сумі 5000грн, зобов»язати сплатити до
Соснівського Управління пенсійного фонду м. Черкаси належні страхові внески як
найманого працівника в сумі 4201,28грн.

11.01.07року
позивачка надала суду уточнюючі розрахунки
до позовної заяви в зв»язку
новими індексами інфляції, які видало Міністерство праці України, згідно
яких загальна сума позовної заяви : за не отриману зарплату, вихідні,
надурочні, компенсацію за несвоєчасно виплачену зарплату, вимушений прогул,
щорічну відпустку становить - 21233,74грн.

22.06.07року
позивачка звернулась до суду з уточнюючою позовною заявою , в якій вказувала,
що вона  працювала у відповідачки в
ларьку « Тютюн» , що по вул.. Г. Сталінграда з 21.11.03року по 26.04.05року.
Вдень з 08-00год до 20-00год. без вихідних. Після її неодноразових звернень до
відповідача про розірвання трудового договору у зв»язку з невиплатою
мінімальної заробітної плати та компенсаційних виплат їй було відмовлено, але
26.04.05року відповідачка приписала їй сфабриковану недостачу та не допустила
до роботи. Зарплату за квітень місяць  та
трудову книжку вона не отримала. 16.08.05року вона отримала відповідь від
Територіально державної

Інспекції праці у
Черкаській області, яка  після
перевірки  за її  скаргою виявила порушення законодавства  про працю з боку відповідачки. 05.09.05року
вона звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній
платі, компенсаційних виплат по день винесення судового рішення,  відповідну компенсацію втрати частини доходів
у зв»язку з порушенням строків їх виплати за коефіцієнтом приросту споживчих
цін.     Під час укладання безстрокового
трудового договору, відповідачем було порушено порядок його оформлення,
укладання та реєстрації, який регулюється Наказом Міністерства праці та
соціальної політики № 260 від 08.06.01року. Так, вказані в договорі час праці
та відпочинку були дописані відповідачем у відповідні графи без  її
відома вже після підписання договору й не відповідають дійсним
обставинам. Також трудовий договір був підписаний в одному примірнику та
взагалі не був зареєстрований відповідачем у Черкаському міському центрі зайнятості.
В зв»язку з розглядом справи в суді нею було оплачено за договором 250грн. за
правову допомогу. Просила зобов»язати відповідача оформити з нею трудовий
договір з 21.11.03року,  з часу
фактичного допущення до роботи, з 8-ми годинним робочим днем, а саме з
08-00год. до 17-00год. з перервою  з
12-00год. по 13-00год.,  з двома
вихідними днями у суботу та неділю,  з 24
днями  основної щорічної відпустки ,
з  мінімальною заробітною платою 185грн.
та зареєструвати його в ЧМЦЗ , вважати його розірваним з дня винесення  рішення суду, за власним бажанням у зв»язку з
невиконанням власником законодавства про працю. Зобов»язати позивача надати
новий бланк трудової книжки, а відповідача згідно трудового договору оформити
дублікат трудової книжки, а також довідку про роботу  та заробітну плату за весь період трудових
відносин та видати їх позивачу. Стягнути моральну шкоду в сумі 5000грн.,
витрати  на правову допомогу в сумі
250грн.,  всього стягнути 32776,58грн.

В судовому
засіданні позивачка уточнюючі позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити,
пояснила, що  почала працювати у ПП
ОСОБА_4 з 21.11.03року продавцем з продажу цигарок та інших товарів в кіоску по
вул. Г. Сталінграда. Уклали письмовий договір, де записані її обов»язки, але не
внесені відомості про режим роботи, оплату праці, відпустку. Працювала по 12
годин, інші 12год. працювала її сестра
ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1). Під час підписання договору не надала ОСОБА_4
паспорт  і трудової книжки, бо  паспорт вкрали, а трудова книжка залишилась у
роботодавця ОСОБА_6 , де в неї склалася недостача. В центрі зайнятості договір
не реєструвався. До трудових стосунків з відповідачем працювала в магазині «
Леся», ПП « ОСОБА_7», ПП « ОСОБА_6» , знала порядок укладання договору. Пізніше
через місяць передала паспорт і трудову книжку ПП « ОСОБА_4», але доказів про
це не має. В кіоску були нестерпні умови праці: не було води, опалення,
сигналізації,  туалету, обідньої
перерви  , які не  влаштовували її, як і зарплата , але
звільнитися не могла, поскільки кіоски на
замикалися, за відсутністю замків, і син ОСОБА_4 погрожував розправою,
якщо залишать  кіоск.   В січні 2005року ОСОБА_4 відкрила другий кіоск
по продажу цигарок по вул.. Енгельса, де
вона почала працювати також по 12 годин на добу, таким чином працювала
по 24 години на добу,  без вихідних   на протязі 17 місяців.  Підтвердити документально ці обставини не
може.  ПП ОСОБА_4 не платила за
надурочні, вихідні, нічні,   не давала
вихідних, відпустки.  В квітні 2005рпоку
після ревізії виявлена недостача 22 тисячі грн.. ЇЇ із сестрою залякували,
вимагали  закласти квартиру, була
порушена кримінальна справа. Від роботи відсторонили без наказу. До цього часу
вона перебуває в трудових відносинах без засобів для існування. Влаштуватись на
роботу не може, поскільки ПП ОСОБА_4 не оформляє її  трудову книжку.

Представник
позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити,
пояснив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 його дочки, працювали  у ПП « ОСОБА_4» з 21.11.03року в кіоску по
вул.. Г. Сталінграда по 12 годин, змінюючи одна одну, а потім в кіоску по вул..
Енгельса інші 12год., а всього по 24години на добу без оплати за нічні,
надурочні, вихідні,  не мали вихідних та
оплачуваної відпустки, не мали права брати лікарняний, платили копійки.  Роботодавцем не були створені умови для
роботи: відсутній  туалет, вода, тепло.
Кіоски не обладнані сигналізацією, та замками, що  виключало можливість вийти з кіоску,  замкнувши його,  звільнитися не могли, так як їм погрожували
розправою та у випадку викрадення товару відшкодовуванням шкоди.  Працювала позивачка без укладання трудового
договору, без реєстрації його в центрі зайнятості, чим відповідач  порушила
законодавство, трудова книжка
позивачки залишилась в ПП « ОСОБА_6», а ОСОБА_4 повинна  виписати іншу, і внести записи про
роботу.   Він сам особисто купував  книжку і сказав, щоб  ПП ОСОБА_4 заповнила її, але вона не взяла
трудової книжки.  Графік складав сам,
поскільки роботодавець цього не зробив. Вважає, що його  освіта з кваліфікацією  інженер - механік, та інженер-технік ,
тривалий досвід роботи дає йому право провести розрахунки компенсації в зв»язку
з інфляцією. Позивачка терпіла моральні приниження від вимоги роботодавця
проводити по касі товар не більше ніж 150-200грн. на день, від  нестачі грошей на одяг, харчування,
із-за  відсутності вільного часу та  працювання
24 години на добу.

Представник
позивача ОСОБА_9 позов підтримав, просив задоволити, зобов»язати відповідача
оформити з  позивачкою  трудовий договір з 21.11.03року,  з часу фактичного допущення до роботи, з 8-ми
годинним робочим днем, а саме з 08-00год. до 17-00год. з перервою  з 12-00год. по 13-00год.,  з двома вихідними днями у суботу та неділю,  з 24 днями
основної щорічної відпустки , з
мінімальною заробітною платою 185грн,
та зареєструвати його в ЧМЦЗ , вважати його розірваним з дня
винесення  рішення суду, за власним
бажанням у зв»язку з невиконанням власником законодавства про працю.
Зобов»язати позивача надати новий бланк трудової книжки, а відповідача згідно
трудового договору оформити дублікат трудової книжки, а також довідку про
роботу  та заробітну плату за весь період
трудових відносин та видати їх позивачу. Стягнути моральну шкоду в сумі
5000грн.,  кошти на час незаконного
відсторонення в сумі 16517грн, за час вимушеного прогулу  в сумі 11009,58грн.  витрати
на правову допомогу в сумі 250грн.,
а  всього  32776,58грн. Пояснив, що з 21.11.03року був
укладений трудовий договір в усній  формі
між позивачем і відповідачем, з вини останнього трудовий договір не був
укладений  та зареєстрований в центрі
зайнятості. Доказом трудових стосунків є свідки, довідка УМВС України, що  позивач працювала по 12годин на добу,
матеріали перевірки територіальної інспекції праці. Коли відкрили кіоск на Хімселищі,
почала працювати по 24години - 14 днів , інший час по 12 годин кожного місяця
без вихідних. Переїзд з вул.. Г. Сталінграда до вул. Енгельса займав півгодини
і не  повинен вираховуватись, поскільки
це було в інтересах роботодавця. В договорі, який підписаний, але не
зареєстрований не вказані необхідні реквізити, строк договору, режим роботи,
вихідні, оплата праці, відпустка. Договір не розірваний до цього дня, трудові
стосунки продовжуються.  Підтвердженням
цілодобового режиму роботи, є  рішення
міськвиконкому про дозвіл на такий режим роботи, пояснення ОСОБА_4 в інспекції
праці, пояснення свідків ОСОБА_10, та ОСОБА_11 .  Позивачка усно зверталась за  розривом трудових стосунків, але були
погрози, які змусили її продовжити роботу. Відсторонення від роботи незаконне,
поскільки є постанова про відмову в
порушенні кримінальної справи по факту недостачі, тому відсторонення
треба рахувати вимушеним прогулом. Моральні страждання спричиненні
відповідачем, поскільки порушений звичайний спосіб життя позивача, необхідно  було
застосовувати додаткових   зусиль
для організації життя, були рабські умови праці, образи, переслідування,
приниження від бідності,  не виплата
заробітної плати. Незважаючи на відсутність доказів про передачу трудової
книжки роботодавець повинна видати дублікат.

Відповідач ПП
ОСОБА_4 в судовому засіданні  не визнала
позовних вимог, просила відмовити, та пояснила, що 21.11.03року уклала договір
з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1), зареєструвала його в центрі зайнятості. По розписці
ОСОБА_5 вона дозволила взяти в помічники
сестру ІНФОРМАЦІЯ_1 Ольгу, договір з якою не укладався, поскільки в неї
не було документів. ОСОБА_5 працювала по 3 години, з оплатою пропорційно
відпрацьованому часу. Після роботи сестри залишались в кіоску, спілкувались з
друзями, займались своїми справами , що викликало  незадоволення у неї як роботодавця. Облік
товару вівся в окремому зошиті, куди вносили записи і про отриману зарплату.
Кіоски мали двері, решітку, замки , сигналізацію, обігрівач, телевізор,
кип'ятильник, умивальник, відро з кришкою. В квітні 2005року в результаті
ревізії встановлена недостача 22000грн., щоб не платити її сестри
придумали  позов  про
недоплату та компенсацію. Моральну шкоду не завдавала. Якби їх не  влаштовувала заробітна плата чи умови праці,
вони могли б  розрахуватися. З приводу
нестерпних умов нікуди не зверталися, в територіальну інспекцію праці
звернулись після відсторонення від роботи.

Представник
відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав пояснення позивача, просив
відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої
особи Курячий Р.П. позов підтримав, та пояснив, що за заявою ОСОБА_8
територіальна інспекція праці провела перевірку діяльності ПП ОСОБА_4 Згідно
акту перевірки  роботодавець не вела
табель обліку робочого  часу,  в центрі зайнятості  не був зареєстрований трудовий договір з
ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні документи про
нарахування зарплати. По результатам перевірки ПП ОСОБА_4 була
притягнута до адмінвідповідальності у вигляді штрафу відповідною постановою,
яка  була в послідуючому скасована
начальником теруправління і ОСОБА_4
попереджена про  недопущення
порушень, повинна  була бути  проведена комплексна перевірка, але до
цього  часу не проведена.

Вислухавши
сторони, пояснення  третьої особи,
свідків, адвоката ОСОБА_1, вивчивши
матеріали справи, матеріали перевірки територіальної інспекції праці,
суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно
до ч. 1 ст. 21 КЗпП України  трудовий
договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник
зобов»язується виконувати роботу, визначену цією угодою , з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядникові, а власник  підприємства, установи, організації або
уповноважений ним орган чи  фізична особа
зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови
праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю,
колективним договором  і угодою сторін.

Відповідно до
ч. 4 ст. 24 КЗпП України  трудовий договір  вважається
укладеним  і тоді, коли наказ чи
розпорядження не були видані, але працівника
фактично було допущено до роботи..

Відповідно до
ст.. 24-1 КЗпП України  у разі укладення
трудового договору між працівником  і
фізичною  особою фізична особа повинна у
тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи
зареєструвати  укладений у письмовій
формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання
у порядку , визначеному Міністерством праці та соціальної політики України .

Судом
встановлені наступні факти  та обставини:

-     позивачка
працювала у відповідачки в ларьку « Тютюн» , що по вул. Г. Сталінграда з
21.11.03року по 26.04.05року/

-     трудовий договір в центрі зайнятості
зареєстрований не був;

-       В січні  2005року
позивачка почала  працювати в  ларьку « Тютюн» в районі « Хімселище»   трудовий
договір не укладався;

-     26.04.05року   виникла недостача і  позивачка була  відсторонена
від роботи в зв»язку з недовірою
відповідно до наказу №14 від 06.06.05р.;

-     Територіальною  державною інспекцією праці у Черкаській
області проведена перевірка, та
виявлені  порушення законодавства  про працю з боку відповідачки  акт перевірки від 22.08.05р та 13.10.05р,
постанова про накладення штрафу  від
13.10.05р.\

-     Рішенням
першого заступника  Головного
державного  інспектора праці від
20.10.05р.  постанова від 13.10.05р
скасована.

Оцінюючи
встановлені факти та обставини, суд , незважаючи на відсутність належним чином
укладеного письмового договору , зареєстрованого в державній службі зайнятості
, робить висновок про  укладення
трудового договору  між сторонами в усній
формі  з моменту допущення до роботи з
21.11.03р.  та триваючим до 26.04.05р. до
моменту відсторонення від роботи в зв»язку з
недовірою.

Тому суд вважає доведеним та задовольняє
позовні вимоги про зобов»язання видати ПП ОСОБА_4 довідку про роботу та
про  заробітну плату позивачу.

Суд вважає
недоведеними позовні вимоги про зобов»язання відповідача оформити з нею
трудовий договір з 21.11.03року,  з часу
фактичного допущення до роботи, з 8-ми годинним робочим днем, а саме з
08-00год. до 17-00год. з перервою  з
12-00год. по 13-00год.,  з двома
вихідними днями у суботу та неділю,  з 24
днями  основної щорічної відпустки ,
з  мінімальною заробітною платою 185грн.
та зареєструвати його в ЧМЦЗ , поскільки трудовий договір є угодою між
працівником і роботодавцем за якою працівник зобов»язаний виконувати роботу
визначену цією угодою, а роботодавець зобов»язаний   виплачувати зарплату, забезпечити умови
праці відповідно до законодавства і угоди
сторін, в якій  вказується  розмір оплати праці, режим роботи та інші
істотні умови праці. Тому суд не може нав»язати роботодавцеві укладання угоди з
умовами праці, які пропонує позивач, оскільки відсутнє волевиявлення другої
сторони. ПП ОСОБА_4 не укладала , а позивач не надала доказів про укладання
угоди з вищезазначеними умовами. Позовна вимога про те, щоб вважати договір
розірваним з дня винесення рішення суду за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним
бажанням  у зв»язку з невиконанням
власником законодавства про працю необґрунтований та не ґрунтується на законі.
Трудова угода розривається з ініціативи
її сторін  з підстав, викладених в
ст.ст.38, 39, 40 КЗпП України., а не за рішення суду.

Суд за
відсутністю письмового договору з конкретними умовами   про режим роботи, розмір оплати праці ,
точних відомостей  про  отриману зарплату  позбавлений можливості перевірити
правильність нарахування позивачу заробітної плати за відпрацьований нею час.

Суд відхиляє доводи представників позивача
про порушення закону ПП ОСОБА_4 не укладанням письмового договору та не
реєстрації  його в центрі зайнятості,
поскільки  позивачем не доведені
обставини передачі, відповідних документів необхідних для укладення договору :
паспорту, трудової книжки, ідентифікаційного коду, навпаки факт передачі
трудової книжки спростовується представником позивача, який наполягав,  що трудова книжка залишилась у ПП ОСОБА_6,
паспорт був загублений, що підтверджується розписками ОСОБА_5 Чи передавався
ОСОБА_4 новий бланк трудової книжки,
допитані свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) підтвердити не
можуть.

Суд вважає
недоведеними позовні вимоги про оплату праці на час незаконного відсторонення,
в т.ч. за роботу у вихідні дні надурочні, в нічний час, компенсацію за
невикористану відпустку, стягнення
моральної шкоди поскільки жодного належного доказу не надано і не
вказано на джерело їх витребування.

Суд не
приймає як докази по справі графіки роботи позивача, складені представником
ОСОБА_10, поскільки вони не узгоджувались з роботодавцем, ніхто не
уповноважував представника позивача , не сторону по трудовій угоді  їх складати, складені вони довільно уже в
період розгляду справи, та суперечать здоровому глузду, поскільки згідно
графіка позивач працювала 24 години на добу протягом декількох місяців, що
фізіологічно не можливо.

Посилання   представників позивача
на довідку  УМВС   України в Черкаській області, де вказано, що
на підставі пояснень свідків  встановлено,
що  позивач працювала по 12 годин ,  не може бути прийнято судом  як належний доказ, .поскільки такі обставини
встановлюються судом  в результаті  оцінки пояснень свідків, допитаних
безпосередньо в судовому засіданні. Суд міг би прийняти як доказ вирок у
кримінальній справі по факту недостачі, але з питань чи мали місце
неправомірні  дії особи та чи вчинялись
вони нею. Встановлений рішенням
Черкаського міськвиконкому цілодобовий режим роботи кіосків ПП ОСОБА_4
не є доказом на підтвердження виконання роботи
позивачем по 24 години щоденно, щомісячно  і на протязі півторарічного терміну.

Поскільки
позивачем не надані докази, на підтвердження
роботи в надурочний час, роботу в нічні години, у вихідні дні,    не надання
відпустки , суд не приймає до уваги розрахунки про  компенсацію
втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків   виплати заробітної плати , складені   представниками позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_9.
Крім того, кваліфікація жодного з них не дозволяє їм робити  такі розрахунки.

Відповідно до
розділу 5 Інструкції  про порядок  ведення трудових книжок працівників, дублікат
трудової книжки видається власником або уповноваженим органом за місцем
останньої роботи, якщо трудова  книжка,
загублена або стала непридатною. Судом було встановлено, що трудова книжка
ОСОБА_8 залишилась у ПП ОСОБА_6 за попереднім її місцем роботи, тобто не
загублена і не стала непридатною. Тому
позовні вимоги про зобов»язання позивача надати новий бланк трудової книжки,
а відповідача оформити дублікат трудової книжки безпідставні.

Пояснення
позивача її представників в частині
рабських умов праці, не укладання трудового договору  , неможливість  укладання трудового договору, розірвання
трудового договору,  погроз з боку
ОСОБА_4, суд оцінює критично, поскільки до відсторонення  від роботи позивач за захистом своїх прав не
звертався.  Пояснення  в частині
відсутності замків на кіосках  суд
розцінює як  неправдоподібну інформацію,
поскільки в кіоску зберігались товарно-матеріальні цінності більш ніж 20000грн.,
та спростовуються  відповідачем ОСОБА_4,
яка пояснила, що кожен продавець , поскільки він матеріально відповідальний за
товар купляє та навішує свій замок,
виключається доступ роботодавця до кіоску. Дані пояснення відповідача
суд приймає як більш правдоподібні.

Відповідно
до ст.. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або
уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому

стані, у стані наркотичного або токсичного
сп»яніння:          відмови або ухилення
від обов»язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з
охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених
законодавством.

Відповідно до
п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України
« Про практику  застосування
судами законодавства про оплату праці» якщо буде встановлено, що на порушення
ст.. 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав
відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд
має задовольнити позов останнього про стягнення
у зв»язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Судом
встановлено, що позивач  ОСОБА_8 відсторонена від
роботи наказом №      від 06.06.05року в
зв»язку з недовірою. Підставою  для цього
були :

- матеріали ревізії про
недостачу в сумі

- постанова про порушення кримінальної справи по факту
недостачі;

- висновок судово-бухгалтерської експертизи;

- наказ про відсторонення від роботи позивач не оскаржила

Суд вважає, що
роботодавець відсторонив ОСОБА_8 від роботи по недовірі із зупиненням виплати
заробітної плати, маючи для відсторонення достатні законні підстави.

Тому суд
відмовляє в позові про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Суд не надає
оцінку копії трудового договору, наданого
позивачем , поскільки  розцінює
його як проект  трудового договору,
матеріалам перевірки, проведеної Територіальною держінспекцією праці,
поскільки  постанова про притягнення ПП
ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності
скасована і призначена, але не проведена комплексна перевірка діяльності
відповідача.

Відповідно до
ст.60ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .Вважаючи, що позивач не
довів  частини своїх позовних вимог , суд
відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст
11,57,60, 88 , 212-215ЦПК України , ст.ст.
21,24,24-1 ,232, 237-1 КЗпП України,-

В И Р І Ш И В:

Позов
задоволити частково.

Зобов»язати  ПП ОСОБА_4 видати  ОСОБА_8 довідку про роботу та заробітну
плату.

В іншій
частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з
ПП ОСОБА_3   на користь УДК  в м. Черкаси для   Соснівського райсуду  м. Черкаси
витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 7,50грн .

Стягнути з ПП
ОСОБА_3   на користь  держави судовий збір в сумі  8,50 грн.

Стягнути з ПП
ОСОБА_3   на користь  ОСОБА_2
витрати на правову допомогу в сумі 250грн.

Заява про
апеляційне оскарження  рішення  суду може бути подано протягом  десяти днів з дня  проголошення рішення, апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскаржування.

Головуючий: