Справа № 33-ц-38/07                           Головуючий у першій інстанції
Категорія - 2                                          Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня
2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
апеляційного суду Волинської області в складі:

Подолюка В.А.,
Завидовської - Марчук О.Г., Мудренко Л.І.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1до
комунального підприємства «Тернопільводоканал», третьої особи директора
комунального підприємства «Тернопільводоканал» про поновлення на роботі та
стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за касаційним поданням прокурора
М.Тернополя на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 вересня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2005
року,

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до комунального підприємства  «Тернопільводоканал», третьої особи директора
комунального підприємства «Тернопільводоканал» про поновлення на роботі та
стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 15 вересня 2005 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2005
року, в позові відмовлено.

У
касаційному поданні прокурор М.Тернополя посилається на неповне з'ясування
судами обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий розгляд.

Відповідно
до Закону України « Про внесення змін до Закону України « Про судоустрій
України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-V дана справа 14 травня 2007 року була передана до розгляду
відповідно до глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України апеляційному
суду Волинської області.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволені позову місцевий суд виходив з того, що звільнення позивача з
роботи за п.5 ст.40 КЗпП України було здійснено з дотриманням вимог трудового
законодавства.

Апеляційний
суд погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційне
подання прокурора М.Тернополя відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 15 вересня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.