Справа № 33-ц -
230/07                                  Головуючий у 1 інстанції - Малярчук В.В.
Категорія - 28                                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 травня 2007
р.                                                                                                           м.Луцьк

Суддя
колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку Апеляційного
суду Волинської області

Шевчук Л.Я.,

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду
Тернопільської області від 24 липня 2006 року і ухвалу Апеляційного суду
Тернопільської області від 13 жовтня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору довічного утримання,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до Верховного Суду України з
касаційною скаргою на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської
області від 24 липня 2006 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду
Тернопільської області від 13 жовтня 2006 року, яким в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові
рішення у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для
відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 11 листопада
2004 року між відповідачем ОСОБА_2. і покійною матір'ю позивача - ОСОБА_4. був укладений
договір довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_4. зобов'язувалася передати
належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 в м.Теребовля Тернопільської
області відповідачу ОСОБА_2., а остання зобов'язувалася здійснювати матеріальне
утримання відчужувача, забезпечити збереження за нею права безоплатного
довічного проживання у вказаній квартирі, надавати ОСОБА_4. побутові послуги,
забезпечувати її належним лікуванням.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської
області від 24 липня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Тернопільської області від 13 жовтня 2006 року, в позові ОСОБА_1. про визнання
недійсним договору довічного утримання відмовлено.

2

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції
виходив з того, що мати позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_4. на момент укладення
договору довічного утримання усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати
ними, а тому підстав для визнання недійсним договору довічного утримання немає.

Апеляційний суд обгрунтовано погодився
з висновками місцевого суду та залишив його рішення без змін.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.328 ЦПК
України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів
справи.

Із змісту касаційної скарги та
оспорюваного судом рішення не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, касаційна скарга є необгрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись
п.5 ч.3 та ч.5 ст.328 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи -
приватного нотаріуса ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити ОСОБА_1.

Касаційну
скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.