Справа № 22ц- 2419/07                                   Головуючий у
суді 1 інстанції: Тихомиров
Категорія     19                                                  Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25
квітня 2007 року                       Апеляційний
суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого
судді:   ПерцовоїВ.А.

Суддів :                         Козлова С.П., Повєткіна
В.В.

При
секретарі:              Білоус A.M.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду
від 4 грудня 2006 року, яким відмовлено в задоволенні її позовних вимог до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, і постановити нове
рішення про задоволення її позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачка посилається на те, що суд
неповно з'ясував обставини справи, не врахував вимоги норм матеріального права,
зробив висновки по позовним вимогам, які вона не заявляла.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачка, згідно ст. 64 ЖК України, не повинна
сплачувати за комунальні послуги, так як не проживає в квартирі.

З таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки він зроблений без
врахування вимог норм матеріального права і обставин справи, при розгляді
справи суд допустив порушення процесуальних норм.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить в рівних
частинах ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 (а. с. 6,10).

Відмовляючи в задоволенні позову з посиланням на норми Житлового кодексу
України, щодо правовідносин наймачів квартир та членів їх сім'ї або колишніх
членів сімї, міськрайонний суд не врахував те, що квартира знаходиться у
власності вищезазначених осіб і спірні правовідносини регулюються нормами не житлового,
а цивільного права, які передбачають порядок володіння та користування спільною
частковою власністю.

Розглядаючи спір щодо стягнення платежів за комунальні послуги, сплачених
одним із співвласників, суд першої інстанції не врахував, що, відповідно до
вимог ст. 360 ЦК України,
кожний із співвласників, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової
власності, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, не застосував цю норму при вирішенні спору, а
також, не вирішив питання, згідно з вимогами ст. 33 або ст.ст. 35, 36 ЦПК
України, про залучення до участі в справі ОСОБА_3, який є співвласником
квартири, прав та обов'язків якого стосується даний спір.

Крім того, міськрайонний суд в рішенні зробив висновки відносно права
користування квартирою відповідачкою, в той час, як ніяких позовних вимог
відносно цього питання в установленому законом порядку позивачкою заявлені не
були, порушивши тим самим вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України про розгляд судом
справи не інакше як за зверненням

фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог.

Таким
чином, враховуючи на ведені порушення, допущені судом першої інстанції при
розгляді справи і вирішенні спору, апеляційний суд вважає за необхідне
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення суду скасувати і
справу направити на новий розгляд.

Керуючись
ст.ст.307, п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ   :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду від 4 грудня 2006 року
скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення; може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з

цього часу.