УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

30 липня
2007 року.                                                                                  м.
Харків.

Колегія суддів з касаційного розгляду справ судової палати у  цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого
:                                               Колтунової
А. І.,

Суддів:                                                          Трішкової
І. Ю.

Хребтова В. П.

Коваленко І. П.

Кокоші В. В.

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Одеської універсальної товарної біржі "Джип", приватного
нотаріуса ОСОБА_7 про визнання договорів купівлі - продажу квартири недійсними,
усунення перешкод в користуванні квартирою, стягнення матеріальної та моральної
шкоди, визнання довіреностей недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
третіх осіб ОСОБА_3, Одеської універсальної товарної біржі "Джип"
про визнання договору купівлі - продажу квартири дійсним, стягнення моральної
шкоди,

встановила:

У вересні 1996 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що з 1993 року
вони є власниками    квартири    АДРЕСА_1

Справа №
923 - кс - 07                                                        Головуючий
1 інст.: Калашникова О-1..

Категорія:   житлові                                                                        Суддя
доповідач: Кокоша В.В.

1 грудня 1995
року ОСОБА_1 з метою одержання ч.1енами сім'ї його пенсії та поштової
кореспонденції,     видав своєму  синові ОСОБА_5 " нотаріально посвідчену
довіреність, відповідно до якої останній набув право розпоряджатися всім його
майном.

Цього ж дня ОСОБА_5, діючий від свого імені та імені ОСОБА_1, видав
нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_3 на право розпорядження майном
ОСОБА_1

5 грудня 1995 року ОСОБА_3, діючи на підставі виданої ОСОБА_5 довіреності,
продав через Одеську універсальну товарну біржу „Джип" покупцеві ОСОБА_4
належну їм квартиру.

31 травня 1996 року новий власник квартири ОСОБА_4, продав через Одеську
універсальну товарну біржу „Джип" належну їм квартиру покупцеві ОСОБА_6,
яка у серпні 1996 року без їх згоди вселилася до квартири та зайняла одну із
жилих кімнат меблями.

Посилаючись на те, що вони не надавали згоди на відчуження належної їм
квартири, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просили суд визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 5 грудня 1995 року між ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 та договір купівлі-продажу цієї ж квартири, укладений 31 травня 1996
року між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 з підстав, передбачених ст. ст. 48, 227 ЦК України в
редакції 1963 року.

У квітні 1997 року ОСОБА_6 звернулася в суд з зустрічним позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселеннях їх з квартири АДРЕСА_1 та відшкодування
моральної шкоди у сумі 40 000 грн., посилаючись на те, що з 31 травня 1996 року
вона є власником спірної квартири, однак користуватися нею та проживати в ній
не має можливості, оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_2 не бажають добровільно звільнити
квартиру.

У травні 1997 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 доповнили свої вимоги та просили суд
зобов'язати ОСОБА_6 не чинити їм перешкод у користуванні спірною квартирою,
вивезти з квартири належні їй меблі , а також стягнути з ОСОБА_6 на їх користь
матеріальну шкоду у розмірі 515 грн. 68 коп. заподіяну пошкодження вхідних
дверей квартири і моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

У червні 2004 року ОСОБА_6 доповнила свої позовні вимоги та просила суд
визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 31 травня
1996 року між нею і ОСОБА_4 та зареєстрований Одеською універсальною товарною
біржею „Джип"

У жовтні
2004 року ОСОБА_1 доповнив свої вимоги та просив суд визнати недійсними
довіреність видану ним 1 грудня 1995 року на ім'я свого сина ОСОБА_5, а також
довіреність видану його сином ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3 з підстав, передбачених
ст. ст.56, 57 ЦК України в редакції 1963 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 6 травня 2005 року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2
задоволені частково.

Визнано недійсним договір купівлі - продажу АДРЕСА_1, укладений 5 грудня

1995       року між
ОСОБА_3, що діяв за довіреністю ОСОБА_1,
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та зареєстрований Одеською універсальною товарною

біржею „Джип" за № 95/1998 .

Визнано недійсним  договір купівлі -
продажу АДРЕСА_1,  укладений 31 травня

1996       року між
ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та зареєстрований

Одеською універсальною товарною біржею „Джип".

Зобов язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_3 у користуванні
квартирою, шляхом звільнення приміщення квартири від майна належного ОСОБА_6

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, а також ОСОБА_1 про визнання довіреностей недійсними  відмовлено.

У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 27 вересня 2005 року, скасовано рішення Київського районного суду
м. Одеси від 6 травня 2005 року та ухвалено нове рішення  про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та
часткове задоволення позовів ОСОБА_3, ОСОБА_6

Постановлено відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 Одеської універсальної торгівельної біржі „Джип",
приватного нотаріуса ОСОБА_7 про визнання недійсними довіреностей, договорів
купівлі-продажу квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою, стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Визнано недійсним договір купівлі - продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1,
укладений 5 грудня 1995 року за № 95/1998 між ОСОБА_3, що діяв від імені
ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також договір купівлі -продажу 1/2 частини цієї
ж квартири, укладений 31 травня 1996 року за№ 90/0676 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що належала на
праві приватної власності ОСОБА_3

У задоволенні
іншої частини позовних вимог  ОСОБА_2
відмовлено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати рішення апеляційного суду
Одеської області від 27 вересня 2005 року, а справу направити на новий
апеляційний розгляд, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга  підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд
справи у разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй повістки.

Судовою колегією встановлено, що апеляційний суд 27 вересня 2005 року
розглянув справу та ухвалив нове рішення за відсутності відповідачів ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, представника Одеської універсальної товарної біржі
"Джип", приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_7

Даних про те, що зазначені особи в установленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України
порядку повідомлені про час та місце розгляду справи апеляційним судом,
матеріали справи не містять (а. с. 196-199 том № 2).

Наявні в матеріалах справи поштові повідомлення адресовані Одеській
універсальній товарній біржі "Джип", відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_3,
не містять даних про отримання вказаними особами судових повісток про виклик до
суду апеляційної інстанції, а тому не можуть бути визнані судовою колегією належними
розписками, які передбачені вимогою ст. 76 ЦПК України.

Зазначене порушення норми процесуального права, позбавило відповідачів
права приймати участь в судовому засіданні та призвело до неправильного
вирішення справи судом, а тому колегія суддів приходить до висновку про
скасування рішення суду апеляційної інстанції з поверненням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів з касаційного
розгляду справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити, рішення апеляційного суду
Одеської області від 27 вересня 2005 року скасувати, а справу направити на
новий апеляційний розгляд до того ж суду.

Ухвала
оскарженню не підлягає.