Справа
№22ц-1753,  2007р.                                           Головуючий в 1-й
18                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007   року
липня   "26"   дня
колегія   суддів   судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Херсонської області

в складі:

Головуючого -
Капітан І.А. Суддів: Цуканової І.В.,
Полікарпової О.М.  при секретарі -
Літвіновій А.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі
- ЗАТ «Приватбанк») на ухвалу Дніпровського районного суду м.  Херсона від 18 травня 2007 року по справі

за заявою

ЗАТ «Приватбанк» про видачу судового наказу та стягнення з

ОСОБА_1

заборгованості за кредитним договором. ,

встановила:

ЗАТ
«Приватбанк» звернулось до суду із зазначеною заявою,  вказавши,
що боржник має заборгованість за кредитним договором в сумі 40 826,
80грн.,  яка на теперішній час є
простроченою. Вказана заборгованість складається із заборгованості за кредитним
договором,  процентів за користування
кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Ухвалою
судді Дніпровського районного суду м.
Херсона від 18.05.07 року відмовлено ЗАТ «Приватбанк» у прийнятті заяви
про видачу судового наказу. Роз'яснено заявнику право на звернення до суду з
тими ж вимогами у позовному порядку.

В
апеляційній скарзі ЗАТ «Приватбанк» просить скасувати зазначену ухвалу,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права. На думку апелянта,
вимога є безспірною,  правочин
вчинено у письмовій формі,  що є
безумовною підставою для видачі судового наказу.

Судова
колегія,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи й обговоривши
доводи апеляційної скарги,  вважає,  що вона не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи
ЗАТ «Приватбанк» у прийнятті заяви про видачу судового наказу,  суддя виходив з того,  що викладені у заяві вимоги свідчать про
наявність між: сторонами спору про право.

Судом
встановлено,  що за заявою позичальника
йому надано кредит в сумі 40 826, 80грн. /а.с. З/ на умовах погашення його
щомісячно,  протягом року. Наслідками
порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту є
право кредитора вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту /а.с. 4/.
Зазначена зміна умов договору відбувається шляхом направлення боржникові
повідомлення або розірвання у судовому порядку.

2

Отже,  із доданих до заяви матеріалів
вбачається,  що умовами надання кредиту
передбачено лише право кредитора на зміну умов договору,  стягнення заборгованості за кредитним
договором є наслідком зміни або розірвання договору.

Оскільки
заявлена вимога не ґрунтується на правочині,
а витікає з права кредитора на припинення договору,  колегія -суддів погоджується з висновком
судді про наявність у даному випадку спору про право,  що відповідно до п.2 ч.1  ст.
100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

Керуючись  ст. 304, 307,
п.1 ч.1  ст. 312, 313, 314, 315,
319 ЦПК України,  судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ЗАТ «Приватбанк» відхилити. Ухвалу Дніпровського районного суду м.  Херсона від 18 травня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.