Справа №
22-1134/2007 року                                    головуючий
в 1-й інстанції: Блонський В.К.
29-30                                                                     доповідач:
ухвала

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

«26» червня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого-судді:
Бережного С. Д.,

суддів: Варвус
Ю.Д.,  Заїки В.М. ,  при секретарі: Козіцькій А.Б.,  за участю позивача: ОСОБА_1,  відповідача: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляцію
позивача ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 26 квітня
2007 року.

Заслухавши
суддю-доповідача,  доводи позивача
ОСОБА_1 на підтримку своєї апеляції,
пояснення відповідача ОСОБА_2,
яка просили залишити рішення без змін,
а апеляцію - без задоволення,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів

встановила:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про вселення її
в квартиру АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування приміщенням у вказаній
квартирі,  виділивши їй в користування
жилу кімнату площею 7, 6 кв. м. ,  а
відповідачам залишити в користуванні жилі кімнати площею 11, 7 кв. м та 17, 1
кв. м. ,  а кухню,  ванну кімнату,  туалет,
коридор,  вбудовану шафу,  кладовку,
балкон,  лоджію залишити в
спільному користуванні.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує,  що вона є співвласником 1/5 частини квартири
АДРЕСА_1,  тому хоче вселитись у дану
квартиру,  встановивши порядок
користування приміщеням квартири.

Рішенням
місцевого суду в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення місцевого суду та
постановити нове,  яким задоволити її
позовні вимоги в повному обсязі.

При
цьому апелянт посилається на порушенням судом норм цивільно-процесуального
права,  оскільки,  на думку ОСОБА_1,  рішення місцевого суду не відповідає вимогам
ЦПК України,  та ґрунтується на
недоведених обставинах,  що мають
значення для справи,  судом допущено
однобічність,  неповноту та
необ'єктивність в

дослідженні   доказів
по   справі,    а
також   судом   неправильно
застосовано   норми матеріального
права.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з наведених
мотивів.

Відповідач
ОСОБА_2 апеляцію
не визнала і просила залишити рішення суду без змін.

Колегія
суддів приходить до висновку,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивач є співвласником
1/5 частини квартири АДРЕСА_1,  4/5 частини
вказаної квартири належить на праві власності відповідачам.

Житлова
площа квартири 36, 4 кв. м.  і вона
складається з трьох житлових кімната,
відповідно площею 7, 6; 11, 7; 17, 1 кв. м.

Розподіл даної квартири в натурі не проводився і питання про це позивачем
не ставилось.

Як
встановлено в судовому засіданні,
позивачка забезпечена іншою жилою площею. Вселення її в спірну
квартиру,  в якій проживає відповідачка з
матір'ю і неповнолітніми дітьми,
створить конфліктну ситуацію і не можливість сумісного проживання. У
відповідачів іншого житла у власності немає.

За таких
обставин,  суд обґрунтовано прийшов
висновку,  що встановити порядок
користування приміщенням та вселити позивача у зазначену квартиру за вказаних
умов неможливо.

Норми
матеріального права застосовані судом правильно,  . порушень процесуального закону,  які б мали наслідком скасування рішення,  на думку колегії суддів,  судом не допущено.

Тому,  відповідно до
ст.  308 ЦПК України,  наявні підстави для відхилення апеляційної
скарги.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновку суду про неможливість за даних умов
задоволення позову.

За таких
обставин,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  314,  315,
317,  319 ЦПК. України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 26 квітня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.