Справа №22Ц-31242007р.                           Головуючий у
суді 1 інстанції   ІванютаТ.Є.
Категорія  5                                                   Доповідач
у суді 2 інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді  Яворського  М. А. суддів: Червінко К.С,  Корзаченко І.Ф. при секретарі Велицькому  О.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від
25 липня 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Халчанської
сільської ради Кагарлицького району Київської області,  про визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 рокуОСОБА_1 пред'явила у суд позов до Халчанської сільської ради
Кагарлицького району Київської області,
в якому,  посилаючись на  ст.
344 ЦК України,  просила визнати
за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно -
квартируАДРЕСА_1,  зобов'язати
Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації зареєструвати за нею на праві
приватної власності зазначену квартиру,
а Халчанську сільську раду - не чинити їй перешкод у користуванні даною
квартирою.

Позивачка
у заяві зазначала,  що село Халча Кагарлицького
району Київської області віднесено до переліку населених пунктів,  віднесених до зони посиленого
радіоекологічного контролю внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вона є
постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 і постійно проживає
на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

2 лютого
1992 року її було прийнято на роботу,  на
посаду касира в колгосп імені Кірова,
який було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство
„Промінь",  яке згодом реорганізовано
у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Промінь".

Рішенням
правління колективного сільськогосподарського підприємства „Промінь" № 9
від 19 червня 1995 року її сім'ю,  у
складі трьох осіб,  було поставлено на
квартирний облік для одержання житла.

У серпні
1995 року їх сім'ї було надано для проживання ізольовану частину приміщення
старої школи,  що знаходилась в будинку
АДРЕСА_1,  яка була в аварійному стані.
Здійснивши ремонт,  сім'я 14 жовтня 1995
року добросовісно і відкрито вселилась в спірну частину будинку і проживає в
ній по даний час.

У січні
1996 року Халчанською сільською радою ізольовану частину приміщення старої
школи,  в якій проживає її сім'я,  було внесено в по господарську книгу і
відкрито особовий рахунок.

У травні 2004
року її звільнено з роботи.

Шлюб між нею
іОСОБА_2 розірвано в 2006 році.

Розпорядженням
Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області № 761 від 26
грудня 2005 року приміщенню старої школи (будинок АДРЕСА_1) надано статус
житлового будинку,  який віднесено до
комунальної власності. Будинок заходиться на балансі відповідача.

Так як
приміщення старої школи у серпні-жовтні 1995 року не знаходилось ні на балансі
Халчанської сільської ради,  на балансі
КСП „Промінь",  як житловий будинок,  то ордер на вселення сім'ї не було надано.

З жовтня
1995 року по 31 липня 2006 року Халчанська сільська рада визнавала за її сім'єю
право користування ізольованою частиною старої школи,  в даний час,
з 26 грудня 2006 року,  це
квартира АДРЕСА_1,  як місцем постійного
проживання.

1 та 2
червня 2004 року Халчанською сільською радою їй видано державні акти на право
власності на земельні ділянки,  в яких
вказано,  що вона проживає в будинку
АДРЕСА_1.

Все свідчить про
обґрунтованість її вимог.

Іншого придатного
для проживання житла вона не має.

В ході
розгляду справи позивачка та її представник підтримали в вищевикладені позовні
вимоги і просили задовольнити позов.

Рішенням
Кагарлицького районного суду від 25 липня 2007 рокуОСОБА_1відмовлено в позові
до Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області про
визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення про задоволення її позову,  посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права,  порушення норм
процесуального права та неналежну оцінку судом доказів по справі.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
позивача,  перевіривши законність і
обгрунтованність рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги та
вимог,  заявлених в суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу необхідно відхилити з
таких підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

По
справі встановлено,  щоОСОБА_1 2 лютого
1992 року прийнята на роботу на посаду касира в колгосп імені Кірова села Халча
Кагарлицького району.

У
березні 1993 року колгосп було реорганізовано в колективне сільськогосподарське
підприємство „Промінь" (далі КСП „Промінь").

Рішенням
правління колективного сільськогосподарського підприємства „Промінь" від
19 червня 1995 року чоловіка позивачки ОСОБА_2 було поставлено на квартирний
облік на одержання житла.

Рішення
правління КСП „Промінь" про надання сім'ї позивачки спірної квартири не
приймалося.

У лютому 2000 року КСП „ Промінь"
реорганізовано у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю
„Промінь".

4 травня
2004 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за пунктом 1 статті 36 КЗпП України - за
угодою сторін.

Будинок
АДРЕСА_1,  в частині якого дозволили
проживати сім'ї позивачки,  був
приміщенням старої школи і з 25 червня 1972 року находиться на балансі
Халчанської сільської ради.

Черга на
отримання житла в Халчанській сільській раді відсутня з 1990 року. Рішення про
надання сім'ї ОСОБА_1 спірної квартири сільською радою або її виконкомом не
приймалося.

Договір
найму на користування частиною приміщення будинку АДРЕСА_1 з позивачкою не
укладався.

Розпорядженням
№ 761 Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області від 26
грудня 2005 року будинку,  в якому
знаходиться спірна квартира надано статус житлового будинку та віднесено його
до комунальної власності.

Згідно
договору купівлі-продажу від 8 квітня 2004 рокуОСОБА_1 придбала житловий
будинок № 6 по вулиці Жовтневій в селі Халча Кагарлицького району.

Шлюб сторін
розірвано 31 травня 2006 року.

Постановою
Кагарлицького районного суду від 23 серпня 2006 року,  залишеною без змін ухвалою колегії суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 30
жовтня 2006 року,  встановлено,  що рішення Халчанської сільської ради та її
виконавчого комітету про надання сімї ОСОБА_1 права на проживання в спірній
частині будинку АДРЕСА_1 не приймалися.

За
наведених обставин,  відмовляючи в
задоволенні позову,  суд першої інстанції
правильно виходив з того,  що правові
підстави,  для його задоволення,  передбачені статтею 344 ЦК України відсутні.

Колегія
суддів вважає,  що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон,  який їх регулює.

Позивачка
не довела свого позову,  що є її
обов'язком відповідно до  ст.  ст. 10,
60 ЦПК України.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели до неправильного вирішення
справи,  тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
п. 1  ст.  307,
308,  313,  п. 1
ст.  314,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.