РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007 року                                                                  м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                               Девляшевського
В.А.,

суддів:                                          Беркій
О.Ю.,  Горблянського Я.Д.,

секретаря                                     Пожар Р.В.,

з
участю:                                      позивача
- ОСОБА_1.;

відповідача - ОСОБА_2. та її
представника -

ОСОБА_3.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1;
ОСОБА_2на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2007 року,  -

встановила:

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 05.03.2007
року частково задоволено позов ОСОБА_1. про поділ спільного майна подружжя:
йому у власність виділено металічний гараж вартістю 4040 грн.,  телевізор „TOSHIBA 14CS2R"
вартістю 699 грн.,  холодильник „SNIGE RF-315/1501A"
вартістю 1757, 5 грн.; порохотяг „SAMSUNG VC-6015VN"
вартістю 351, 5 грн.; стіл розкладний з лавками вартістю 300, 47 грн.,  на загальну суму 7148, 47 грн.; ОСОБА_2.
виділено автомашину „Опель
Vectra" вартістю
18170 грн.,  телевізор „Соні" вартістю 3966 грн.,  пральну машину вартістю 1000 грн.,  два овальні килими вартістю 600 грн.,  на загальну суму 23736 грн. З ОСОБА_2.
на користь ОСОБА_1. стягнуто 8293
грн. 76 коп.
грошової компенсації за неотриману частику в майні. В решті позову відмовлено.

Відмовляючи
ОСОБА_1. у стягненні грошової компенсації за будівельні матеріали і ремонтні
роботи,  у поділі інших речей,  перелічених позивачем,  суд І-інстанції вважав недоведеними ці вимоги
по причині відсутності доказів придбання речей і оплати ремонтно-будівельних
робіт під час перебування сторін у шлюбі.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. посилається на те,
що рішенням місцевого суду по даній справі помилково,  без врахування документальних доказів не було
віднесено до спільного майна подружжя такі речі: набір м'яких меблів;
обладнання автономного опалення у квартирі відповідачки; захисні ковані решітки
на вікна. Крім того,  на думку
апелянта,  суд безпідставно,  незважаючи на наявність відповідних товарних
чеків і накладних,  не стягнув у його
користь 1/2 витрат
на ремонт квартири ОСОБА_2.,  який
проведено в 2000-2002р.р.,  тобто під час
перебування їх у шлюбі. Апелянт вважає,
що за наявності наведених ним доказів місцевим судом необгрунтовано
відмовлено у виділі йому майна та коштів на суму 12025 грн. 50
коп. У зв'язку із викладеним ОСОБА_1. просить оскаржене рішення
змінити,  стягнувши у його користь з
відповідачки додатково 12025 грн. 50 коп. грошової компенсації.

Справа № 22-ц-523/2007р.                                       Головуючий
у інстанції Лазарів О.Б.

Категорія
34                                                               Доповідач
Девляшевський В.А.

2

ОСОБА_2.
також подала апеляційну скаргу,  в якій
посилається на те,  що місцевим судом
помилково не було прийнято до уваги відсутність між нею і позивачем під час
перебування у шлюбі спільного бюджету; те,
що ними спільно в шлюбі придбано тільки металевий гараж. ОСОБА_2. також
зазначає,  що все майно,  яке знаходиться у її квартирі,  належить тільки їй,  а присуджені позивачу речі,  забрані ним ще 19.06.2006р. Скаржник
стверджує,  що ОСОБА_1. не приймав участі
в ремонті її квартири і це доведено об'єктивними доказами. Тому вважає,  що суд І-інстанції необгрунтовано при поділі
майна стягнув з неї в користь ОСОБА_1. грошові кошти в сумі 8383 грн.
компенсації до рівності їх долей. У зв'язку із викладеним ОСОБА_2. просить
оскаржене рішення скасувати,  ухваливши
нове рішення про відмову у позові ОСОБА_1.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1. свою апеляційну скаргу з наведених підстав
підтримав,  а доводи апеляційної скарги
відповідачки заперечив. Він зазначив,  що
за час перебування в шлюбі з ОСОБА_2. зароблені ним кошти витратив на ремонт її
квартири,  встановлення захисних кованих
решіток на вікна,  придбання меблів і
побутової техніки. Оскільки місцевим судом не всі надані ним документальні
докази обгрунтованості його позовних вимог враховані,  просить в якості компенсації до рівності
долей подружжя у спільно придбаному майні додатково стягнути з ОСОБА_2. 12025
грн. 50 коп.

ОСОБА_2.
та її представник підтримали свою апеляційну скаргу,  доводи апеляційної скарги ОСОБА_1. вважають
необгрунтованими.

ОСОБА_2.
пояснила,  що за період шлюбно-сімейних
відносин з позивачем ними спільно було придбано тільки металевий гараж,  на який нею було позичено 250 доларів США.
Стверджує,  що автономне опалення в
квартирі,  решітки на вікна,  меблі та інші речі,  які у неї є,
придбані тільки за її особисті кошти. Тому ОСОБА_2. вважає,  що проводити між нею і позивачем поділ майна
немає підстави.

Вислухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  представника відповідачки,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу ОСОБА_2. слід
відхилити,  а апеляційну скаргу ОСОБА_1. - задовольнити
частково з таких підстав.

З матеріалів
справи вбачається,  що ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. перебували в шлюбі з 18.01.2000
року по 25.09.2006 року.
Встановлено,  що за період
шлюбно-сімейних відносин ними було придбано і встановлено у квартирі,  належній ОСОБА_2.,  автономне опалення вартістю 8736 грн.; захисні
ковані решітки на вікна вартістю 3072
грн. (накладна а.с.  121). Також подружжя придбало спільно
металевий гараж вартістю 4040
грн.; телевізор „TOSHIBA 14CS2R" вартістю 699
грн.; холодильник „SNIGE RF-315/1501A" вартістю 1444 грн. 79 коп.; порохотяг „SAMSUNG VC-6015VN"
вартістю 312 грн. 50 коп.; стіл розкладний з лавками вартістю 300, 47 грн.;
набір мяких меблів - 4150 грн.; телевізор - „Соні" - 3966 грн.; пральну
машину за 1000 грн.; два килими - 600 грн.; автомашину „ОРЕL VECTRA 1,
6".

Набуття
у спільну сумісну власність сторін названого майна підтверджено документальними
доказами,  зокрема,  копіями товарних накладних - а.с.  23; 121; 122; 124; 135; 200; поясненнями
сторін. Зокрема,  в засіданні
апеляційного суду ОСОБА_2. не заперечувала ні факту придбання згаданих
речей,  зокрема автономного опалення,  решіток,
м'яких меблів,  за період
перебування в шлюбі з позивачем,  ні їх
вартості,  зазначеної ОСОБА_1.
Однак,  вона посилалась на те,  що все майно,
крім металевого гаражу придбано нею за її особисті кошти.

Твердження
ОСОБА_2. про належність всього спірного майна,
крім гаражу,  тільки їй,  не може бути прийнято до уваги. Адже нею не
надано будь-яких об'єктивних доказів того,
що речі,  зазначені
позивачем,  придбано за її особисті
кошти.

Згідно
ч. 2  ст. 60
СК України вважається,  що кожна
річ,  набута за час шлюбу,  крім речей індивідуального користування,  є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

За таких
обставин вище перелічене майно згідно
ст.  ст. 60; 61; 68-70 Сімейного
Кодексу України є спільною сумісною власністю сторін по даній справі. Оскільки
суд І-

3

інстанції
безпідставно відмовив у поділі окремого майна: автономного опалення,  встановленого у квартиріАДРЕСА_1,  належній відповідачці; кованих решіток,  встановлених на вікнах цієї квартири; набору
м'яких меблів,  які залишились у ОСОБА_2.,  то ці речі слід також включити у перелік для
їх поділу між бувшим подружжям.

Приймаючи
до уваги те,  що згадана квартира
відповідачкою відчужена,  то половину
вартості автономного опалення і решіток слід стягнути з відповідача в користь
ОСОБА_2.

Половина
вартості цих речей становить 5904
грн. (тобто (8736 грн.+3072 грн.): 2).

Оскільки
обраний місцевим судом варіант поділу майна,
зазначений в рішенні,  визначення
судом його вартості,  ОСОБА_1. не
оспорює,  його слід залишити без
змін,  додатково стягнувши в користь
позивача названу суму коштів.

Що ж
стосується вимоги ОСОБА_1. про стягнення у його користь половину витрат на
проведення ремонту у згаданій вище квартирі відповідачки,  то колегія суддів вважає її недоведеною
об'єктивними безсумнівними доказами. По-перше,
з пояснень свідків: ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.,  на які посилається
апелянт,  не можна дійти до висновку про
те,  що ремонт в квартирі ОСОБА_2.
проводився саме в період її перебування в шлюбі з позивачем.  По-друге,
ні свідками,  ні іншими доказами
не підтверджено,  який саме об'єм,  вид ремонту проводився ОСОБА_1. спільно з
відповідачкою.

Також не
може бути прийти до уваги посилання ОСОБА_2. про те,  що присуджені ОСОБА_1. речі,  ним забрані з її квартири. Такі твердження
відповідача не доведені доказами,  і вони
до того ж спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_6. (протокол - а.с.  218-219).

У
зв'язку із наведеним та згідно п. 3 ч. 1
ст. 309 ЦПК України оскаржене рішення підлягає до скасування. За
таких обставин є підстави для ухвалення нового рішення.

Керуючись  ст.
ст. 307 ч.1; 309; 319; 324; 325 ЦПК
України;  ст.  ст. 60; 61; 68-70 Сімейного Кодексу України
колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 05
березня 2007 року по
даній справі скасувати.

Позов
ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково: виділити йому
у власність конструкцію металічного гаражу вартістю 4040грн. у
гаражно-будівельному кооперативі „Сателіт" м. Івано-Франківська; телевізор
„TOSHIBA 14CS2R" вартістю 699грн;
холодильник „SNAIGE" RF-315/1501"A" вартістю
1444грн; порохотяг „SAMSUNG VC-6015 VN"
за 312грн; стіл розкладний з лавками вартістю 300грн; набір м'яких меблів - за
4150грн.,  всього на загальну суму - 10945 (десять тисяч
дев'ятсот сорок п"ять) грн.

ОСОБА_2виділити
у власність такі речі: автомашину „Опель
Вектра 1.6" 1996 року випуску,
реєстраційний номер -НОМЕР_1-
вартістю 18 170грн;
телевізор „Соні" вартістю 3966грн.; пральну машину вартістю 1000грн.; два
овальні килими вартістю 600грн.; всього на загальну суму 23736 (двадцять три
тисячі сімсот тридцять шість) грн.

Стягнути
з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1: грошову компенсацію за неотриману частину спільного
майна в сумі 5945грн. 50коп. та половину вартості проданих ОСОБА_2 з квартирою
автономного опалення та кованих залізних решіток - 5904грн.,  а всього
- 11849 (одинадцять
тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн.

В решті
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

4

Стягнути
з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1 228
(двісті двадцять вісім) грн. судових витрат.

Стягнути
з ОСОБА_2в дохід держави судовий збір в сумі 237 (двісті тридцять сім) грн. 36коп.

Рішення
набирає законної сили негайно,  однак
може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців після дня його проголошення.