Справа
Категорія - 21 (П)                                                                  Доповідач - Михайлів Л.В.
УХВАЛА

Іменем   України

2007р. квітня «17» дня колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого:                Михайлів Л.В.

суддів:                          Карнаух В.В., Ляховської І.Є.

при секретарі                Чубіній А.В.

за участю: ОСОБА_2.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу
за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Кривому Розі на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого
Рогу від 20
лютого 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Кривому Розі про відшкодування шкоди у
зв'язку з пошкодженням здоров'я, -

Встановила:

ОСОБА_1. в січні 2006 року подав до суду змінену позовну
заяву в порядку ст.103 ЦПК України до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
в м.Кривому Розі (далі ВВД ФСС НВП) і просив стягнути 39 129,44грн. заборгованості по страхових виплатах за період з 1.04.2001
року по 1.02.2006
року, а також стягувати щомісячно по 1234,85грн.,
починаючи з 1.02.2006
року , посилаючись на те, що з вини відповідача своєчасно
не нараховані в повному розмірі і не виплачені
страхові виплати.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від
20 лютого
2006 року
позов ОСОБА_1. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1. заборгованість по щомісячних
страхових виплатах за період з
1.04.2001 року
по 1.02.2006 року
32 408,55грн.
і щомісячно - по
987,75грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат.

В апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення -
скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов про стягнення недоплати по
страхових виплатах за період з 1.04.2001р. по
1.02.2006 року,
суд виходив із того, що відкритим
акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» 1.06.2002
року передано до відділення Фонду
особову справу ОСОБА_1. і визначено
розмір відшкодування шкоди у зв'язку з пошкодженням здоров'я у заниженому розмірі у сумі 79грн.22коп. замість 491,16грн.

В результаті чого виникла заборгованість у сумі 32
408,55грн.

Проте з таким висновком не можна погодитись, оскільки він
зроблений з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих
сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі.

Як вбачається із матеріалів справи, суд постановив
рішення, розглянувши змінену
позовну заяву ОСОБА_1., яка надійшла до суду 23.01.2006 року, тоді як в справі відсутня первинна позовна заява і не з'ясовано розглядався
вищезазначений спір в судах або ні.

Суд прийняв змінену в порядку ст.103 ЦПК України позовну
заяву, тоді як вказана стаття не регулює зміну позовних вимог.

Відсутність   первинної
позовної   заяви   перешкоджає
суду   апеляційної інстанції визначити і перевірити межі позовних
вимог, а також встановити період стягнення.

Згідно роз'яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 в редакції від 24.10.2003 року... при поданні заяви про відшкодування шкоди
після закінчення трьох років із дня витрати
потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника присудження виплат проводиться з дня
звернення з такими вимогами.

За вимогами про продовження платежів виплати проводяться
за весь попередній час, протягом якого належало
відшкодовувати шкоду, без обмеження будь-яким строком (з
дня закінчення попередніх виплат вимоги про їх продовження задовольняються за умови, що МСЕК (а у відповідних випадках
судово-медична експертиза)
підтвердила втрату працездатності та її відсоток за цей період.

В інших випадках виплати, призначені, але своєчасно не
одержані потерпілим або особою, яка має
право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум
щомісячних платежів, раніше
визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не
перевищує трьох років.

А
пунктом 23 постанови передбачено,
що при вирішенні спорів щодо перерахування
розміру страхових виплат судам необхідно мати на увазі, що воно проводиться лише з підстав і в порядку,
передбачених ст.29 Закону
України від 23.09.1999 року
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року, які
діяли до 18 липня 2001 року
було передбачено, що перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100  відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від
середньомісячного заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця
або у перерахунку на новий календарний місяць
роботи.

Суд, у порушення вимог ст.ст.213, 214, 215 ЦПК України 2003 року, належним чином не
визначився із характером спірних правовідносин, вищевказані вимоги закону залишив поза увагою, всупереч зазначеним
правилам стягнув на користь позивача
заборгованість по щомісячних страхових виплатах за період, починаючи з 1.04.2001 року, не
обґрунтував свій висновок.

Суд не визначився з розміром страхових виплат з
урахуванням вимог ст.34 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне страхування...».

За таких обставин ухвалене судове рішення підлягає
скасуванню з направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених п.5ч.1ст.311 ЦПК України.

Керуючись cm.cm.303, 307, 311ч.1п.5, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну  скаргу
відділення  виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування   від   нещасних
випадків   на    виробництві   та
професійних захворювань України в м.Кривому Розі задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого
Рогу від 20 лютого
20о6року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції
в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.