Справа № 22-Ц-3094/
стягнення                                                                                           Головуючий
шкоди                                                                                                                            1
інстанції -Оксененко В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25
червня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляцій­ного
суду Харківської області в складі:

головуючого-судді:                           - Міненкової Н.О.

-
суддів:                       -Ларенка
В.І.

- Гальянової І.Г.,

при секретарі: - Набока О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
апеляційну скар­гу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Москов­ського районного суду м.
Харкова від 16 квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, акціонерного товариства "Агросервіс-Україна",
товариства з обмеженою відповідальністю "Жилсервіс" - про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

25.11.2003
року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири.

Позивач
ОСОБА_3 зазначав, що відповідачка ОСОБА_1 після первинного одержання ордеру на
квартиру АДРЕСА_1, самостійно, без погодження з житловими органами, зробила
переобладнання в квартирі, встановивши не по проекту батареї опалення да допоміжний
вентиль до них, який не передбачений проектом в системі батарей опалення, в
результаті чого 5 листопада 2003 року вентиль був зірваний і відбулося залиття
гарячою водою квартири позивача, розташованої нижче поверхом. Позивачу була
причинена матеріальна та моральна шкода. Просив стягнути з відповідачки 9 306
грн. матері­альної шкоди і 1 000 грн. моральної шкоди.

У ході
судового розгляду судом було притягнуто співвідповідачами акціоне­рне
товариство "Агросервіс-Україна", товариство з обмеженою
відповідальністю "Жилсервіс", та колишній чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2.

Відповідачка
ОСОБА_1 позов не визнала, вказала, що вона отримала ордер на квартиру АДРЕСА_1,
складом на 3-х осіб (вона, чоловік ОСОБА_4 та дочка ). Однак в квартирі вони не
проживали, оскільки будинок був непридатний до житла. Стверджує, що ніяких змін
в опалюванні квартири не робила, вентилів в систему водопостачання не
встановлювала. Квартиру отримала вже зі встановленим вентилем. Тому вважає, що
шкоду повинні відшкодувати ак­ціонерне товариство
"Агросервіс-Україна" - власник будинку, і товариство з об­меженою
відповідальністю "Жилсервіс" - установа, яка обслуговує будинок.

Відповідачі -
акціонерне товариство "Агросервіс-Україна" і товариство з

обмеженою
відповідальністю "Жилсервіс" позов не визнали, вказали, що будинок
прийнято державною комісією до експлуатації у грудні 2002 року. Діючи системи
теплопостачання і водопостачання відповідали технічним вимогам. Відповідачка
самочинно встановила вентиль на батареї опалювання кухні, який і зірвало.
Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім
рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2007 року позов
задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у від­шкодування
матеріальної шкоди 9 306 грн. солідарно і 1 000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, у рівних частках.

В апеляційний
скарзі відповідачка ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять рі­шення суду скасувати      та ухвалити нове рішення, яким стягнути
на користь по­зивача матеріальну та моральну шкоду з  товариства з обмеженою відповідальніс­тю
"Жилсервіс». При цьому посилаються на те, що суд неповністю встановив об­ставини,
які мають значення по справі, надав неправильну оцінку наданим доказам, що
призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а саме:

вони ніякого
переобладнання квартири не робили і вентиль не встановлюва­ли. Жодних доказів
тому, що вони самостійно переобладнали квартиру не було на­дано. Суд
посилається на показання свідка ОСОБА_5, який
працював на той час в ТОВ «Жилсервіс» старшим майстером і дав пояснення що всі
жильці роблять переобладнання однокімнатних квартир у двохкімнатні і причину
зриву вентиля він пояснити не може. Однак вони отримали двохкімнатну квартиру,
а не однокімнатну, і хто проводив ії переобладнання не відомо так як вони є
квартиро­наймачами, а не власниками цієї квартири. На момент залиття квартири
вони в цієї квартирі не проживали, будинок фактично не був придатним до
проживання і не був прийнятий в експлуатацію. Тобто іх вини в залитті квартири
позивача немає.

Співвідповідач
ТОВ «Жилсервіс», з яким вони заключили
договір від 1.10.2003 року «Про участь у витратах на утримання будинку та
прибудинкової території», брав на себе обовязок
по наданню комунальних та інших послуг, в тому числі по обслуговуванню
технічного обладнання квартири, до якого безумовно відноситься і система
опалення з батареями та вентилями. Вважають, що ТОВ «Жилсервіс» не виконав
умови договору в результаті чого і сталося обрив вентиля та залиття квар­тири,
тому він повинен в повному обсязі відшкодувати матеріальну та моральну шкоду.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судовое засідання,
дослідивши матеріали цивільної справи, перевірив законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції, вважає апеляційну скаргу обгрун­тованою і такою,
що підлягає задоволенню, а рішення підлягає скасуванню з ух­валенням нового.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування матеріаль­ної і моральної шкоди з
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, суд першої інстанції вихо­див з того, що 5.11.2003 року з
вини ОСОБА_1 було залиття квартири водою, тому, що вона є квартиронаймачем і
самочинно зробила переобладнання квартири.

Разом з
тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки
вони не відповідають вимогам закону і матеріалам справи.

З матеріалів
справи вбачається, що дійсно, 5.11.2003 року в квартирі, найма­чем якої є ОСОБА_1,
відбулося зрив крана опалення і залив квартири водою, у ре-

зультаті чого
було пошкодження квартири, яка належить позивачу ОСОБА_3 на праві власності.
Залиттям квартири позивачу ОСОБА_3 була причинена ма­теріальна шкода на суму 9
306 грн. і моральна шкода. Ці обставині сторони визна­ли і не оскаржують. Крім
того, ці обставині підтверджуються висновком експерта (а.с. 43-63).

Згідно із ст. 440 ЦК
України 1963 року шкода, заподіяна особі і майну грома­дянина підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

У
відповідності зі ст. 440-1 ЦК
України 1963 року, моральна шкода, заподія­на особі, відшкодовується
особою, яка її завдала, якщо не доведе, що моральна шкода заподіяна не з його
вини.

Однак в
судовому засіданні не найшло підтвердження тому, що шкода ОСОБА_3 була
заподіяна з вини ОСОБА_1 Одне лише те, що ОСОБА_1 є наймачем квартирі, в якої
відбулося зрив вентиля і залиття водою, у даному випадку не може бути підставою
для відшкодування шкоди. Не найшли підтвердження тому, що ОСОБА_1 зробила
переобладнання опалення і встановила вентиль, який і зірвало та залило водою
квартири.

Ніяких винних дій з боку ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої і апеля­ційній
інстанції не встановлено і не доказано.

Відповідно до акту від 5.11.2003 року (а.с. 10) залиття квартири збулося в
ре­зультаті зриву вентиля, однак з цього акту не вбачається, що вентиль
встановлюва­ла ОСОБА_1

ОСОБА_1
пояснила, що отримала квартиру в якої вже було переобладнання і був
встановлений цій вентиль. Ці ствердження ОСОБА_1 нічим не спростовані, а
підтверджуються матеріалами та обставинами справи: будинок був прийнятий в
експлуатацію у грудні 2002 року (а.с.271); ордер на житло ОСОБА_1 отримала в жо­втні
2003 року (а.с. 17); отримала квартиру в якої вже було переобладнання.

Судова
колегія вважає, що відшкодувати матеріальну і моральну шкоду по­винно
товариство з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс», тому, як воно 1.10.2003
року заключило договір
з ОСОБА_1 про надання комунальних та інших послуг, в тому числі, по
обслуговуванню технічного обладнання квартири, що під­тверджується договором
(а.с. 18-19). Однак не перевірило що в квартирі є не перед­бачене проектом
переобладнання в системі опалення. Співвідповідач ТОВ «Жил­сервіс» не виконав
умови договору, в результаті чого і сталося обрив вентиля та за­лиття квартири
позивача. Судова колегія вважає, що ТОВ «Жилсервіс». винне в за­подіяної шкоді
позивачу ОСОБА_3 А тому, відшкодувати матеріальну і мора­льну шкоду зобов'язано
ТОВ «Жилсервіс».

В позові позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, AT
«Аг-росервіс-Україна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди треба
від­мовити, тому, що шкода заподіяна не з їх вини.

Судова
колегія вважає, що порушення судом першої інстанції норм права вплинули на
кінцеві висновки суду першої інстанції, який постановив незаконне та
необгрунтоване, тобто по суті і несправедливе рішення, що не відповідає вимогам
об'єктивної істини.

Це є безумовною
підставою для скасування постановленого рішення з ухва-і ленням нового.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова

колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення
Московського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2007 року скасувати,
ухваливши нове, яким позовні вимоги задовольнити, стягнувши з това­риства з
обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» на користь ОСОБА_3 у відшкодування
матеріальної шкоди 9 306 грн.; 1 000 грн. у відшко­дування моральної шкоди, 142
грн. 37 коп за сплату вартості експертизи, 107 грн. 16 коп. за сплату
державного мита.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і до акціонерного
товариства «Агросервіс Україна» про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди відмовити.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає чинності негайно і може бути ос­каржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протя­гом двох
місяців з моменту проголошення.