Справа № 22-ц-1186/2007                                   Головуючий у
суді 1 -й інстанції
Суддя-доповідач
УХВАЛА

26
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Сумської  області в
складі:

головуючої -
Сибільової Л.О.,

суддів -                  Ільченко О.Ю.,  Семеній Л.І.,

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та представника
апелянта З AT
КБ «ПриватБанк» Пилипенка СВ.,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за   апеляційною    скаргою        закритого    акціонерного    товариства    комерційний    банк «ПриватБанк»

на
ухвалу Ковпаківського районного суду м.
Суми від 23 липня 2007 року про відмову у прийнятті заяви закритого
акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1 3147,
48 гр. боргу за кредитним договором,

встановила:

Ухвалою
судді Ковпаківського районного суду м.
Суми від 23 липня 2007 року відмовлено представнику ЗАТ КБ «ПриватБанк» у
прийнятті заяви про видачу судового наказу відносно ОСОБА_1. та роз'яснено
банку та його представнику про їх право на звернення з вимогами до суду у
позовному порядку.

В
апеляційній скарзі представник ЗАТ КБ
«ПриватБанк»,  посилаючись на невірне
застосування судом норм процесуального та матеріального права,  зокрема,
ст.
ст.  96,  100 ЦПК України,   ст.
ст.  207,  526,
1050,  1054 ЦК України,  просить ухвалу скасувати і передати питання
на новий розгляд суду першої інстанції. Вказує,
що у поданій банком заяві про видачу судового наказу йшлося лише про
стягнення безспірної заборгованості за кредитним договором,  розмір якої визначений згідно умов
договору,  а тому вважає,  що висновок суду про те,  що із поданої заяви та доданих до неї
документів вбачається спір про право,  є
безпідставним.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача,  заслухавши
представника апелянта,  який підтримав
скаргу з викладених в ній мотивів,
перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
а ухвала суду першої інстанції -скасуванню,  виходячи з наступного.

Відмовляючи
у видачі судового наказу,  суддя виходив
з того,  що,  хоча сторони і уклали правочин у письмовій
формі із зазначенням порядку сплати кредиту та відсотків,  розміру пені і підстав її сплати,  порушення боржником зобов'язань за кредитним
договором,  який на цей час є
діючим,  не є за його умовами підставами
щодо стягнення заборгованості з боржника у безспірному порядку,  в тому числі і суми кредиту у повному обсязі.

Проте з
таким висновком суду погодитись не можна,
оскільки він суперечить вимогам процесуального права.

Згідно  ст.
ст.  95,  96 ЦПК України,  судовий наказ є особливою формою судового
рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за
заявою особи,  якій належить право такої
вимоги,  що підлягає виконанню за
правилами,  встановленими для виконання
судових рішень у порядку,  встановленому
законом.  Судовий наказ може бути
видано,  якщо заявлено вимогу,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі. Правочином у
такому разі відповідно до статей 202,
203 ЦК України
розуміються договір чи угода,  укладені
як у нотаріально посвідченій,  так і у
простій письмовій формі.

Як
вбачається із заяви ЗАТ КБ
«ПриватБанк» про видачу судового наказу та доданих до неї документів,  зокрема,
договору від 1 грудня 2006 року,
укладеного між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1.,  між
сторонами було укладено правочин у письмовій формі. Розмір відсотків та
комісійних за користування кредитом,
пені та порядок їх сплати,  визначені сторонами і викладені у
вищевказаному кредитному договорі.

Висновок
судді суду першої інстанції про те,  що
стягнення заборгованості за поданою ЗАТ КБ
«ПриватБанк» заявою має характер спірних правовідносин і даний спір повинен
розглядатися в порядку позовного провадження,
є помилковим і передчасним,
оскільки визначена заявником загальна заборгованість,  що включає заборгованість за кредитом,  відсотки за користування кредитом,  заборгованість по комісії за користування
кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором є
безспірною заборгованістю і порядок її нарахування та розмір визначається
згідно умов письмового правочину -кредитного договору.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
ухвала судді суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк» про
видачу судового наказу підлягає скасуванню,
а матеріали даної заяви слід направити до Ковпаківського районного суду
м.  Суми для розгляду зі стадії
прийняття.

Керуючись  ст.   ст.
303,  307 ч.2 п. 4,  312 ч.1 п.3,
314 ч.1 п. 6,  315 ЦПК
України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
задовольнити.

Ухвалу
судді Ковпаківського районного суду м.
Суми від 23 липня 2007 року про відмову у прийнятті заяви закритого
акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу
за кредитним договором скасувати,  а
матеріали заяви направити до Ковпаківського районного суду м.  Суми для розгляду зі стадії прийняття.

Ухвала
оскарженню не підлягає.