Справа № 22-626/2007 р.                              Головуючий
у 1 -ій інстанції Чмель О.Л.
36.                                                   Судця
- доповідач Дяченко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 липня 2007
року.

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого
- Дяченко В.М.

Суддів                                             -
Трушкова М.М., Баркової Л.Л.

При
секретарі - Жило І. А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою представника відповідача
ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 травня 2007
року -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2007 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача.

Вказувала,
що з 18 грудня 1998 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем
від якого має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Син проживає разом з
нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач, незважаючи на те, що працює
приватним підприємством і отримує щомісячний прибуток у розмірі 6000 грн., не
приймає належної участі в утриманні і вихованні сина, тому вона вимушена
звернутися до суду із даним позовом. Посилаючись на те, що вона тимчасово не
працює і їй все складніше утримувати сина, позивачка просила суд стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 травня 2007 року позов задоволено
частково і з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання
сина в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 19 квітня 2007 року і до
повноліття дитини, а також з відповідача стягнуто судовий збір у сумі 51 грн. і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.
Рішення в розмірі місячного платежу аліментів допущено негайному виконанню.

Не
погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на
невідповідність висновків суду обставинам справи, представник відповідача
ОСОБА_3 просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково і стягнути з
відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/4
частини його щомісячного доходу, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

Зокрема
вказує на те, що суд при визначенні розміру аліментів не враховував стан
здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також що він має щомісячний
стабільний прибуток від 3000 до 7000 грн., що є підставою для стягнення
аліментів в дольовому співвідношенні, а не в твердій грошовій сумі.

Заслухавши
суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які
підтримали доводи апеляційної скарги, позивачку ОСОБА_1, яка

заперечувала
проти скарги, перевіривши матеріали справи у межах апеляційного оскарження і
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині визначення
розміру аліментів у твердій грошовій сумі - зміні та доповненню, з таких
підстав:

Згідно зі
ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є : неповне з*ясування судом
обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права.

Як
вбачається із матеріалів справи, визначаючи розмір аліментів на користь
позивачки на утримання сина у твердій грошовій сумі суд першої інстанції
виходив із того, що відповідач є приватним підприємцем, працює сюрвеєром і має
мінливий дохід, тому дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Втім з
таким висновком суду першої інстанції колегія судців не може погодитися,
оскільки він не відповідає обставинам справи.

Згідно
із вимогами ст.ст. 181 ч.3, 182,183 ч.1,184 ч.1 СК України, за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру
аліментів суд враховує : стан здоров*я та матеріальне становище дитини,
наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд
за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

Із
матеріалів справи та пояснень відповідача в судовому засіданні апеляційного
суду, які не заперечувалися позивачкою, вбачається, що він є приватним
підприємцем та працює сюрвеєром по обслуговуванню суден і його щомісячний дохід
залежить від кількості суден, які прибули і потребують обслуговування. В
теперішній час він проживає в будинку з матір'ю - пенсіонеркою, яка отримує
невелику пенсію, щомісяця за погодженням з позивачкою забирає до себе сина і в
цей час здійснює за ним догляд і утримує його.

Згідно
книги обліку доходів і витрат відповідача, його щомісячний дохід за період з 30
квітня 2006 року по 1 квітня 2007 року складав від 2800 грн. до 6108 грн., але
коливання цього доходу колегія суддів не може вважати мінливим, оскільки такий
дохід мав місце лише у двох місяцях : липні і серпні 2006 року, а в інші місяці
дохід відповідача мав невелику амплітуду доливань і складав в середньому від
3500 до 4500 грн.

Зазначені
обставини в достатньої мірі не були встановлені і враховані судом першої
інстанції при розгляді справи, тому колегія суддів вважає за необхідне рішення
суду в цієї частині змінити і розмір аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача, визначити у 1/4 частці від його щомісячного доходу до досягнення
сином повноліття.

До
висновку про доповнення рішення суду в цій частині колегія судців надходить у
зв'язку з тим, що в його резолютивній частині суд не вказав нижчу межу розміру
стягнення аліментів.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни.

Разом з
тим, надходячи таких висновків, колегія суддів не може погодитися, як з
безпідставними, з доводами апеляційної скарги відносно того, що нижча межа
розміру стягнення аліментів повинна бути встановлена не нижче неоподаткованого
мінімуму прибутку громадян, оскільки це не передбачено законом.

На підставі
ст.ст. 180-184 СК України, керуючись ст.ст. 303,307,309,313,314 ЦПК України,
колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 травня 2007 року в частині
визначення розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі змінити та
доповнити і викласти в такій редакції :

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Маріуполя Донецької
області, приватного підприємця, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у розмірі 1/4 частки його доходів
щомісячно, починаючи з 19 квітня 2007 року і до повноліття дитини, але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене
протягом двох місяців з цього моменту шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.