Справа № 22-ц-4496                                                        Головуючий
1 ін ст.  - Короткий І.П.
сімейні                                                              Судця-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області у складі:

головуючого
- судді:                      Борової С.
А.,

суддів:                                             Даниленка
В.М. ,

Пшенічної Л.В.,

при
секретарі                                 Гребенщиковій
Ю.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду
м.  Харкова від 11 липня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів,  -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2007 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісяця. При цьому посилалася на те,  що
дитина народилася у зареєстрованому між сторонами шлюбі. З травня 2006 року відповідач
не проживає з сім'єю та не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Також
позивачка просила стягнути з відповідача по 500 грн. щомісяця на її утримання
до досягнення дитиною 3 років,
посилаючись на те,  що ОСОБА_2. не
надає допомогу їй,  як матері
малолітнього сина,  яка не працює.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання на
дитини та заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів
на утримання ОСОБА_1. При цьому пояснив,
що з позивачкою та дитиною не проживає,
його заробітна плата складає 440 грн. на місяць.

Рішенням
Московського районного суду м.  Харкова
від 11 липня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково. Стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. аліменти на утримання ОСОБА_3.,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу),  але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  щомісячно,
починаючи з 13 квітня 2007 року до досягнення повноліття ОСОБА_3
Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. на її утримання 100 грн.
щомісячно,  починаючи з 13 квітня 2007
року до досягнення ОСОБА_3 трьох років.

Не
погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_1.
подала на нього апеляційну скаргу,  в
якій просить його скасувати та постановити нове рішення про повне задоволення
її позовних вимог. При цьому посилається на те,
що судом при постановленні рішення не враховане тяжке матеріальне
становище позивачки. Крім того,  на
утриманні у відповідача нікого немає,
він має доходи з різних джерел та має можливість сплати позивачці
коштів,  щодо яких заявлено позовні
вимоги.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судці,  пояснення осіб,  що з'явилися в судове засідання,  перевіривши матеріали справи,  обсудивши доводи апеляційної скарги,  приходить до висновку,  що вона не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до  ст.
ст.  180,  181 СК України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду аліменти присуджуються у
частці від доходу її матері,  батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Судом
встановлено та підтверджується матеріалами справи,  що відповідач ОСОБА_2 працює у
приватного підприємця,  його заробітна
плата складає 440 грн. на місяць.

За таких
обставин суд обгрунтовано,  виходячи я
положень  ст.  182 СК України,  прийшов до висновку про стягнення з
відповідача на утримання дитини 1/4 частину всіх його видів заробітку
(доходів),  але не меншу 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Крім того,  проти задоволення позовних вимог у цій
частині відповідач не заперечував.

Що
стосується вимог позивачки про стягнення коштів на її утримання до досягнення
дитиною 3-річного віку,  то судова
колегія погоджується з висновком суду про часткове задоволення позовних вимог у
цій частині.

Відповідно
до ч. 2  ст.  84 СК України,  дружина,
з якою проживає дитина,  має право
на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно з положеннями ч. 2  ст.  80 СК України,  розмір аліментів одному з подружжя суд
визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх
дочки,  сина,  батьків та з урахуванням інших обставин,  що мають істотне значення.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України,  кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою
ОСОБА_1. не надано доказів того,  що
відповідач має інше джерело доходів,  її
твердження щодо цього нічим не підтверджуються.

Посилання
ж позивачки на порушення судом вимог  ст.  182 СК України щодо урахування судом обставин
при визначення розміру аліментів стосуються визначення розміру утримання саме
щодо дитини,  а не стосовно дружини.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Судова
колегія вважає,  що рішення суду 1-ї
інстанції є законним та обґрунтованим,
підстав для його скасування або зміни не вбачається. З огляду на
наведене відповідно до  ст.  308 ЦПК
України судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду
без змін,  а апеляційної скарги ОСОБА_1.
- без задоволення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313,
314,  315,  317,
319 ЦПК України,  судова колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити..

Рішення
Московського районного суду м.  Харкова
від 11 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її
проголошення,  але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України в 2-місячний термін з моменту
набрання законної сили.