Справа №22ц - 1179/07                                             Суддя
першої інстанції Губанова
Категорія 15                                            Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 червня 2007 року колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого                                                                        Козаченка
В.І.,

суддів:                                                                           Шолох
З.Л., Кутової Т.З.,

при секретарі
судового засідання Фірсовій Т.В., за участю представника позивача Ткаченка
В.І.,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповіда­льністю „ім.
Мічуріна" (далі - СТ ОВ
„ім. Мічуріна")

на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2007 року за позовом
СТОВ „ім. Мічуріна" до ОСОБА_1 про спону­кання до укладення договору
оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 р. СТОВ
„ім. Мічуріна" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1. про спонукання до
укладення договору.

Позивач зазначав, що 31
березня 2000 р. уклав
з відповідачем договір оренди належ­ної йому земельної частки (паю), розміром 7,49 умовних
кадастрових га, розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради
Братського району, строком на 20
років.

16 серпня 2006 р. відповідач
отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, а рішенням
Братського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2006 р. названий
договір оренди був припинений.

Посилаючись на те, що підприємством проведено обробіток земельної ділянки,
пере­даної відповідачу у власність, а також на розділ IX „Перехідних
положень" Закону Украї­ни „Про оренду землі" (в редакції 02 жовтня 2003 p., з наступними
змінами, далі - Закон),
позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_1. переукласти договір оренди земельної
діля­нки.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив рішення скасувати, а справу передати на
новий розгляд, вказуючи на неправильне застосування судом норм матеріального
права, які ре­гулюють спірні правовідносини.

Вислухавши суддю - доповідача,
представника позивача, дослідивши надані докази та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апе­ляційних скарги та
вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно
дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази й дійшов
вірного висновку, що відповідно до п. З ч. 1 ст. З ЦК
України, однією із загальних засад цивільного законо­давства є свобода
договору.

В розвиток цього принципу, ст.
ст. 1,2 названого Закону визначено, що оренда землі - це засноване на
договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, інши­ми
нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором
оренди землі.

Таким чином, районний суд правильно встановив, що
оскільки відповідач відмовля­ється під переукладення договору оренди землі,
який рішенням Братського районного су­ду Миколаївської області від 06 грудня 2006 р. визнано
припиненим, то відсутні підстави для спонукання його до переукладення такого
договору. В зв'язку з чим, місцевий суд об­ґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Посилання апелянта на розділу IX „Перехідних
положень" вказаного Закону, які пе­редбачають переукладення договору
оренди землі після виділення власникам земельних ділянок в натурі,
безпідставні, оскільки суперечать положенням ст. 41 Конституції Украї­ни про право власника майна на вільне
здійснення свого права власності, а також вимо­гам ст. 627 ЦК України та ст. 93 ЗК України які
закріплюють принцип свободи договору з дотриманням розумності та
справедливості.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду,
ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями
303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу СТОВ „ім. Мічуріна" відхилити, а рішення Братського
район­ного суду Миколаївської області від 23
березня 2007 р. - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду України протягом двох
місяців.