РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО
травня   2007
року   колегія   суддів
судової  палати   в
цивільних   справах апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого -
Ігнатюк Б.Ю.

суддів -
Собослой Г.Г., Боднар О.В.

при секретарі -
Байзат СЮ.

за участю
представника апелянта Боримчук О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ВАТ HACK "Оранта"
на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 березня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" в особі її Ужгородської філії та її
Закарпатської обласної дирекції про стягнення страхового відшкодування та
стягнення моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ВАТ HACK "Оранта"
в особі її Ужгородської філії та її Закарпатської дирекції /надалі ВАТ/ про
стягнення страхового відшкодування в розмірі 11 307 грн. пені в сумі 111
грн. 85 коп.,
моральної шкоди в сумі 1650
грн., сплаченого держмита в сумі 150
грн. 20 коп.,
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та витрат
на оплату правової допомоги в сумі 1900
грн.

Позовні вимоги
мотивовано тим, що 25 квітня 2006 року між ним та
ВАТ було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу
/надалі - договору/
-автомобіля
"Шкода Октавія А5" д/н НОМЕР_1.

6 листопада 2006
року о 7 год. 30 хв.
позивач, не справившись з управлінням автомобіля, виїхав на узбіччя дороги
неподалік с. Холмок на трасі
Ужгород-Чоп і вдарився в перило. В результаті такого зіткнення автомобіль був
пошкоджений на суму вії 307
грн.

ВАТ в
добровільному порядку у визначений строк відмовилось провести страхове
відшкодування, а тому пеня складає 111
грн.85 коп.

Моральні
страждання мотивовані неможливістю користуватись автомобілем, що в свою чергу
призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків, з'явилися незаплановані
витрати, погіршився морально-психологічний клімат в сім'ї.

Рішенням суду
позов задоволено частково: заявлені вимоги задоволено за виключення стягнення
пені.

З цим рішенням
відповідач не погодився, порушив питання про його скасування та ухвалення
нового рішення про відмову у задоволенні вимог позивача.

Апеляційна
скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

В судовому засідання представник апелянта скаргу з
наведених підставі підтримав.

Заслухавши
доповідача, представника апелянта та дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами укладено
договір добровільного страхування транспортного засобу і відповідач

Справа №
22ц-856                                                      Номер
рядка статистичного звіту: 17

Головуючий у
першій інстанції: Ми куля к
П. П. Доповідач: Ігнатюк Б.Ю.

2

безпідставно
відмовив у виплаті позивачу страхового відшкодування, оскільки позивачем не
було порушено умов зазначеного договору.

Відповідач, навпаки, стверджує, що позивачем було порушено умови договору
добровільного страхування транспортного засобу і тому він не має права на
страхове відшкодування.

Наявність вказаного договору і на підставі нього наявність відповідних прав
та обов'язків, факт дорожньо-транспортної пригоди із застрахованим автомобілем
та сума прямої матеріальної шкоди сторонами не оспорюється і тому ці питання
судом не перевірялись.

Спірним в даному випадку є питання про дотримання позивачем п.2.10.1.4
договору, згідно якого страхувальник зобов'язувався негайно повідомити про
випадок в органи МВС України чи інші компетентні органи. Цього зобов'язання
позивач не дотримався, оскільки не повідомив про автоаварію органи МВС України
і, як наслідок, не отримав довідки про підтвердження факту автоаварії з цих
органів, що в свою чергу потягнуло не дотримання вимоги п.2.11.2.4 договору, якою
передбачено підтвердження факту настання страхового випадку, крім інших
документів, довідкою / або
копії процесуального документу/ органів внутрішніх справ або інших компетентних
органів про факт настання події, що має ознаки страхового випадку.

Позивачем не заперечується зазначених умов договору, але вважає, що
виконувати вказані умови договору йому не було необхідності, оскільки під час
автодорожньої аварії, про яку йдеться, ніхто не постраждав, ніщо, крім
застрахованого транспортного засобу, не було пошкоджено. Це твердження прийнято
судом першої інстанції до уваги з посиланням на постанову KM
України від 30.06.2005
р. № 538 "Про
затвердження Порядку обліку дорожньо-транспортних пригод", згідно п. 6.3 якого
зазначається, що у разі коли під час дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено
лише застрахований транспортний засіб допускається оформлення відповідних
матеріалів представником страхової організації без участі працівника ДАІ за
згодою учасників пригоди.

Але такий висновок суду першої інстанції є неправильним,
оскільки вказаний порядок визначає процедуру єдиного обліку
дорожньо-транспортних пригод, який ведеться з метою одержання об'єктивних
статистичних даних для оцінки стану аварійності на дорогах України, аналізу
причин виникнення цих пригод і вжиття заходів до їх запобігання. Тобто
використовується саме для вказаної мети та надається страховій організації
право оформляти необхідних матеріалів без участі працівника ДАІ. Однак це не є
обов'язком цієї організації.

Відносини між сторонами регулюються договором страхування
і відповідно до вищевказаного пункту для підтвердження факту страхового випадку
слід надати довідку з органу внутрішніх справ про факт події, що має ознаки
страхового випадку. Такої довідки позивачем не надано, що в свою чергу, дає право
відповідачу констатувати про відсутність страхового випадку і, як наслідок, про
відмову у виплаті страхового відшкодування.

При
таких обставинах колегія суддів приходить до висновку про безпідставність
заявлених позовних вимог та неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.209 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення.

Як вказано, між
сторонами -існують договірні відносини, але ні договором, ні законодавством про
страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди і тому в цій частині
позовні вимоги задоволенню не підлягають як не підлягають задоволенню і вимоги
по стягненню судових витрат та витрат по наданню правової допомоги згідно ст.88
ЦПК України.

-з-

Керуючись ст.ст.307, 309, 315 ЦПК України,
судова колегія

РІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ВАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
задовольнити частково.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 19
березня 2006 року в
частині задоволених вимог ОСОБА_1, тобто в частині стягнення в його користь з
ВАТ HACK "Оранта" 11
307 грн. страхового відшкодування, моральної шкоди в сумі 1650 грн., 30 грн. витрат на
інформаційио-технічне забезпечення розгляду справи та 150 грн.20 коп.
держмита, скасувати і в цій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили негайно та може бути оскаржене протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного Суду України.