Справа №22-ц-612/2007
року                                                 Головуючий
1 інст. - Яремчук В.І.
скарга на дії державного
виконавця                                                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого
-  Коростійової В.І.,

суддів                                                Котелевець
А.В., Кіпенко
І.С,

при
секретарі - Полубан
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Московського районного
суду м. Харкова від 21 грудня 2006 року по справі
за скаргою ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби у Московському районі м.
Харкова, Територіально-виробничого об'єднання «Харківкоммунпромвод», -

встановила:

В грудні 2006
року ОСОБА_1 звернулась у суд із зазначеною скаргою. Заявниця вказала, що 14 грудня 2006 року вона
отримала поштою постанову державного виконавця державної виконавчої служби у
Московському районі м. Харкова Пузікової О.В. від 8 грудня 2006 року про
відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-17604/03, виданим 16 березня 2004 року Московським
районним судом м. Харкова, щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на користь КП «ТПО «Харківкоммунпромвод» заборгованості за послуги
холодного водопостачання у розмірі 780
грн. 10 коп.

Посилаючись на те, що КП «ТПО «Харківкоммунпромвод»
звернулось за примусовим виконанням вказаного виконавчого листа лише 7 грудня 2006 року, тобто з
пропуском строку, встановленого ст. 21
Закону України від 21
квітня 1999 року № 606-X1У /наступними
змінами/ «Про виконавче провадження» щодо пред'явлення виконавчих документів до
виконання, просила задовольнити скаргу, скасувати постанову державного
виконавця державної виконавчої служби у Московському районі м. Харкова від 8 грудня 2006 року і визнати
вимоги КП «ТПО «Харківкоммунпромвод» такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2006 року скарга
залишена без руху з посиланням на невідповідність вимогам статті 119 ЦПК України з
наданням заявниці строку для усунення недоліків до 12 січня 2007 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції
і визнати її скаргу такою, що підлягає розгляду.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно п. 9
ч. 1 ст. 293 ЦПК України
окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали
суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат. У зв'язку з цим
розгляду підлягає лише апеляційна скарга в частині несплати судового збору і
витрат на інформаційне забезпечення.

2

Вимоги до позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо
позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119,
121 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною
і повертається позивачеві.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 подала скаргу
на дії державного виконавця державної виконавчої служби у Московському районі
м. Харкова з порушенням вимог, викладених у статтях 119 ЦПК України, а саме -
не сплатила судовий збір і витрати на інформаційне забезпечення. Тому суддя
суду першої інстанції обґрунтовано залишив скаргу без руху і надав строк для
виправлення її недоліків.

Доводи апеляційної скарги про те, що сплата судових
витрат щодо скарг на дії державних виконавців не передбачена законом, не можуть
бути прийняті до уваги.

Пунктом 22
постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 13 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»
роз'яснено, що скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб
державної виконавчої служби оплачуються державним митом відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України від 21
січня 1993 року № 7-93 «Про державне
мито». Цим законом встановлена ставка з відповідної скарги у розмірі 0,2 неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, тобто 8
грн.. 50 коп.

Розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду такої скарги передбачений постановою від 21 грудня 2005 року № 1258
«Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ та їх розмірів» і складає 7 грн. 50 коп.

Доказів того, що заявниця звільнена від сплати судових
витрат, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної
інстанції. Пояснення представника заявниці про те, що остання є інвалідом Ш
групи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно п. 18 ч. 1 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року /з наступними
змінами/ «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються лише
інваліди 1 та П групи.

За таких обставин ухвала судді суду першої інстанції від 21 грудня 2006 року є законною
підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303,
307 ч. 2 п.1, 312 п.1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.