Справа №33-ц-117/07                                     Головуючий у 1 інстанції- Мочальська В.М.
Категорія-2                                                                     Доповідач   -
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22 червня 2007 року.                                                                                  місто
Луцьк.

Колегія
суддів  з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Шевчук Л.Я., Мудренко Л.І.,
Подолюка В.А.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Кременецького закритого акціонерного товариства « Молоко «
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 вересня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2004
року ,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2004 рокуОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до Кременецького закритого акціонерного товариства « Молоко « про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що наказом
адміністрації товариства №
28-К від 16 березня 2004 року вона була
звільнена з роботи - посади
апаратчика пастеризації та охолодження молока за п.1 ст.40 КЗпП України.
Звільнення вважає незаконним оскільки не було враховано факт отримання нею у
1981 році трудового каліцтва на підприємстві і тривалого безперервного стажу
роботи її на даному підприємстві, відсутності у сім'ї інших працівників з самостійним
заробітком, звільнення було проведене у період перебування її на стаціонарному
лікуванні, скорочено посаду яку вона не обіймала, а також не було повідомлено
її за два місяці про скорочення чисельності або штату працівників.

Просила поновити
її на посаді робітника по прийому молока, середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу та компенсацію на відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 вересня 2004 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2004 року, в
позовіОСОБА_1 відмовлено

У касаційній скарзіОСОБА_1 посилаючись на порушення
судами норм матеріального права та процесуального права просить скасувати
судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову .

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення
позивачки з роботи за п. 1
ст.40 КЗпП України було проведено з дотриманням вимог трудового
законодавства.

Апеляційний суд
погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (
та ) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.338 ЦПК
України, для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись
ст.ст.332,336 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської
області від 8 вересня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2004
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.