Справа № 22-ц-1323                            Головуючий у 1 -й
інстанції- Терещенко О.І.
Суддя -
доповідач - Ведмедь Н.І.
УХВАЛА

іменем     України

23 жовтня   2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого    -
Смирнової Т.В.,

суддів                   -     Ведмедь Н.І.,  Данильченко Л.О.,

з участю
секретаря судового засідання -  Пархоменко А.П.

та осіб,  які беруть участь у справі,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну  справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на
рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня  2007 року

у справі  за позовом ОСОБА_1 до Південно-Західної
залізниці

про захист прав
споживача та стягнення моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційній скарзі апелянт не погоджується з рішенням суду,  посилається на його безпідставність,  невідповідність висновків суду обставинам
справи,  порушення норм матеріального
права.

Зокрема,  апелянт зазначає,  що вона звільнена на пенсію із Збройних Сил
України за віком,  а тому має право на
безплатний проїзд на міському пасажирському транспорті.

З цих
підстав просила рішення Конотопського міськрайонного суду від 27 серпня 2007
року скасувати та постановити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 21
серпня 1998 року ОСОБА_1. було призначено пенсію за вислугу строків служби - до
виходу на пенсію вона з 1981 року проходила службу прапорщиком у Збройних Силах
України.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін в справі,
вивчивши матеріали справи,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню,  виходячи з
наступного.

Суд
першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини,  повно,
всебічно встановив обставини,  що
мають значення для справи у відповідності зі
ст.  212 ч. 1 ЦПК України,  дослідив всі наявні докази в справі та дав їм
оцінку,  що ґрунтується на
всебічному,  повному,  об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні.

В
апеляційній скарзі не наведені обставини та докази,  які б ставили під сумнів законність рішення
суду першої інстанції.

Доводи апелянта
проте,  що вона була звільнена на пенсію
із Збройних Сил України за віком є необгрунтованими ,  оскільки відповідно ч. 1  ст.  1
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,  осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» особи офіцерського складу,  прапорщики і мічмани,  військовослужбовці надстрокової служби та
військової служби за контрактом,
особи,  які мають право на пенсію
за цим Законом,  при наявності встановленої
цим Законом вислуги на військовій службі,
службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні,  службі в Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України,  в
органах і підрозділах цивільного захисту,
податкової міліції,  Державної
кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу
років ( в попередній редакції зазначалось на «довічну пенсію за вислугу
строкової служби»).

Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 р. за № 354 «Про безплатний
проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування» із відповідними
змінами та доповненнями введено безплатний проїзд для пенсіонерів за віком на
міському пасажирському транспорті загального користування ( крім метрополітену
і таксі) та приміських маршрутах.

Суд
першої інстанції,  на думку колегії
суддів,  дійшов вірного висновку про
те,  що позивачці призначена пенсія за
вислугу строкової служби,  а тому вказана
пільга на безплатний проїзд приміським транспортом   на неї
не розповсюджується .

Доводи
апеляційної скарги  не спростовують
висновки судового рішення .

За таких
обставин рішення суду першої інстанції узгоджується з доказами,  наявними у справі,  відповідає вимогам норм матеріального і
процесуального права,  і тому підстав для
його зміни або скасування колегією суддів не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2007 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України.