Справа № 22Ц - 3272/2007 р.                                 Головуючий
у 1 -й інстанції Дмитренко A.M.
Категорія  28                                                                     Доповідач
в 2-й інстанції Поліщук М. А.
РІШЕННЯ

Іменем України.

30
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого -
судді Антоненко В.І. суддів - Касьяненко Л.І.,
Поліщука М. А.. при секретарі - Козак І.А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Білоцерківського державного аграрного
університету на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області
від 24 липня 2007 року в справі за позовом Білоцерківського державного
аграрного університету до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення осіб,  які беруть участь
в розгляді справи,  перевіривши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні
2007року Білоцерківський державний аграрний університет звернувся із вказаним
позовом в суд,  просив виселити
відповідачів з кімнатиАДРЕСА_1 малосімейного гуртожитку Білоцерківського
державного аграрного університету,  який
знаходиться за адресою: м. Біла Церква,
вул. .Героїв Чорнобиля,  5 без
надання іншого жилого приміщення.

Позовні
вимоги обґрунтовував тим,  що вказана
кімната в гуртожитку була надана подружжю ІНФОРМАЦІЯ_1 для проживання на період
їхнього навчання в університеті,  який
вони закінчили в 1995 та 1998 році,  а
1.08.1999 року зняті з реєстрації і повинні були виселитись із гуртожитку,  проте в добровільному порядку цього не
зробили.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі Білоцерківський державний аграрний університет просить
рішення суду скасувати,  ухвалити нове
рішення,  яким позовні вимоги
задовольнити,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених у
суді першої інстанції,  колегія суддів
приходить до висновку,  що апеляційна
скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що оскільки відповідачі після закінчення навчання продовжували проживати
в гуртожитку,  то це свідчить про згоду
позивача на продовження терміну проживання; позивачем до пред»явлення позову
пропущено строк позовної давності.

Колегія
суддів із вказаними висновками не погоджується,
поскільки вони не відповідають обставинам справи і не узгоджуються із
вимогами закону.

Відповідно
до  ст. 132 Житлового кодексу України
особи,  що вчились у навчальних закладах
і вибули з них,  підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення з

гуртожитку,  який їм було надано у зв»язку з навчанням.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
навчались у Білоцерківському сільськогосподарському інституті ім.
.П.Л.Погребняка (на даний час Білоцерківський державний аграрний університет) і
закінчили навчання в 1995 та 1998 році.

14.09.1993року
сім»ї відповідачів у складі двох осіб за спеціальним ордером№220 було надано
кімнатуАДРЕСА_2 в будинку для малосімейних по вул.  Піщаній,
5 в м. Біла Церква для тимчасового проживання на період їхнього
навчання.

З
вересня 1996 року з дозволу адміністрації університету відповідачі переселились
з кімнатиАДРЕСА_2 в кімнатуАДРЕСА_1 цього ж гуртожитку,  де проживають разом із неповнолітньою дочкою
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2по даний час.

Вказаний
житловий будинок по вул. Піщана,  5 в м.
Біла Церква зареєстрований у виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради
як сімейний гуртожиток і перебуває і віданні позивача.

Відповідачі
були зареєстровані по вул. Піщаній,  5 м.
Біла Церква до 1.08.1999 року,  після
закінчення навчання в трудових відносинах з позивачем не перебувають.

Вказані
обставини сторонами не оспорювались.

Висновок
суду першої інстанції про те,  що
поскільки з часу закінчення відповідачами навчання по даний час вони продовжують
проживати в гуртожитку,  то вказана
обставина свідчить про згоду позивача на продовження терміну проживання в
гуртожитку на вимогах закону не ґрунтується.

Відповідно
до п.27 Типового положення про студентський гуртожиток вищих навчальних
закладів,  затвердженого наказом
Міністерства вищої освіти СРСР від 3.09.1986року№623,  «Примірного положення про гуртожитки»
затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 3.06.1986року№208,  Положення про студентський гуртожиток
Білоцерківського державного аграрного університету після закінчення навчання у
вищому учбовому закладі мешканці звільняють гуртожиток протягом двох тижнів
після виходу відповідного наказу. Будь-яких пільг при виселенні студентів після
закінчення навчального закладу в зазначених документах,  а також у
ст. 132 Житлового кодексу України не передбачено.

Не можна
погодитись із висновком суду про відмову у позові з підстав закінчення строку
позовної давності до пред»явлення позову.

Відповідно
до  ст. 76 ЦК України (в редакції 1963 року) перебіг строку позовної
давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з
дня,  коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення свого права.

По
спорах,  в яких однією або обома
сторонами є громадяни,  перебіг строку
позовної давності переривається також вчиненням зобов»язаною особою дій,  що свідчать про визнання боргу відповідно
із  ст. 79 ЦК України (в редакції 1963 року).

З
врахуванням вказаних вимог закону підставними і обґрунтованими є доводи
апеляційної скарги про переривання строку позовної давності діями
відповідачів,  які звертались з усними та
письмовими заявами особисто та листом інституту розведення і генетики тварин до
керівництва університету про надання дозволу на продовження реєстрації та
проживання у гуртожитку.

Вказаними
діями відповідачі визнали,  що вони з
1.08.1999 року по даний час проживають в кімнаті гуртожитку,  який належить позивачу,  з непередбачених законом підстав.

З часу
закінчення навчання в університеті та зняття з реєстрації в кімнаті гуртожитку
1.08.1999 року у відповідачів відсутнє право,
яке підлягає захисту відповідно до
ст. 15 ЦК України.

Поскільки
при апеляційному розгляді справи встановлено неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права,  то відповідно до  ст.
309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового
рішення,  яким позов задовольнити. На
підставі  ст. 132 Житлового кодексу
України виселити з кімнати 112 малосімейного гуртожитку Білоцерківського
державного аграрного університету№7,
який знаходиться за адресою: м. Біла Церква,  вул. .Героїв Чорнобиля,  5 ОСОБА_1,
ОСОБА_2 без надання іншого жилого приміщення.

На
підставі  ст. 88 ЦПК України стягненню з
відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 32грн.

Керуючись  ст.
ст. 303, 309, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Білоцерківського державного аграрного університету - задовольнити.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2007 року
скасувати і ухвалити нове рішення:

Позов
Білоцерківського державного аграрного університету до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку без
надання іншого жилого приміщення - задовольнити.

Виселити
з кімнати АДРЕСА_1 малосімейного гуртожитку Білоцерківського державного
аграрного університету№7,  який
знаходиться за адресою: м. Біла Церква,
вул. Героїв Чорнобиля,  5 ОСОБА_1,  ОСОБА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути
з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь Білоцерківського державного аграрного
університету судові витрати в сумі 32грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.