Справа 22ц -
265/2007 року                                             Головуючий
у І інстанції Лузан В.В.
Категорія - 44                                                                                              Доповідач
УХВАЛА

іменем України

12 квітня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатолі Т.Г.

суддів               Кочегарової Л.М., Козлова О.М.,

при секретарі Жило І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Маріуполі справу за позовною заявою відкритого акціонерного товариства
„Донецький завод хімічних реактивів" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області
від 05 січня 2007 року відкрито провадження по справі та на ухвалу Приморського
районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 січня 2007 року про
прийняття заходів по забезпеченню позову

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Маріуполя від 05 січня 2007
року відкрито провадження по справі за позовом ВАТ „Донецький завод хімічних
реактивів" до ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. і ОСОБА_4. про звернення
стягнення на заставне майно.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 05 січня 2007 року
задоволено клопотання позивача про прийняття заходів по забезпечення позову і
накладено арешт на базу відпочинку „Хімік", що знаходиться у
с.Білосарайська Коса Першотравневого району по вул.. Безуха, 48, на земельній
ділянці Мелекінської сільської ради в складі основної споруди, загальною площею
1319,9 кв.м, літ. А, Б, В, Г, Д, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Т, У, Ф, Щ,
огорожі №1-2, замощення №1, газосховища літ. X,
вбиральні літ. Ц, душу літ. Ч, навісу літ. Ю, що належать відповідачам.

В апеляційних скаргах відповідачка ОСОБА_1., просить ухвали скасувати і
постановити нові ухвали якими, відмовити у відкритті провадження за позовною
заявою ВАТ „Донецький завод хімічних реактивів" про звернення стягнення на
заставне майно і відмовити у задоволенні клопотання позивача щодо вжиття
заходів забезпечення позову, посилаючись на незаконність та необґрунтованість
ухвал, які, постановлені з порушенням норм процесуального законодавства, а саме
без урахування вимог ст.ст.114, 115, 151, 153 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки
ОСОБА_1. та її представника, які підтримали апеляційні скарги, представника
позивача, який просив апеляційні скарги відхилити, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарги
підлягають задоволенню, а ухвали суду підлягають скасуванню з таких підстав.

Підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками.
Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Підсудність справи повинна визначатись виходячи з
предмету спору з урахуванням суб'єктивного складу.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду
з приводу звернення стягнення на майно, яке складається з споруди літ. А, Б, В,
Г, Д, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О, П, Р.
С, Т, У, Ф, Щ, огорожі №1-2, замощення №1, газосховища літ. X,
вбиральні літ. Ц. душу літ. Ч, навісу літ. Ю бази відпочинку „Хімік",
тобто є нерухомим і є предметом спору.

Згідно з ч.1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з
приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або
основної його частини.

Оскільки такі справи розглядаються за місцезнаходженням майна, то
місцезнаходження майна має бути достовірно встановлено і підтверджено
документально.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві вказав на те,
що все нерухоме майно, на яке він просить звернути стягнення, знаходиться по
вул. Безуха, 48, в с.Білосарайська Коса, Мелекінської сільської ради,
Першотравневого району, Донецької області і це підтверджено долученими до
позовної заяви документами, зокрема договорами купівлі-продажу нерухомого майна
від 15 липня 2006 року (а.с.23,24,25).

Таким чином, за правилами виключної підсудності, справа
за вказаним позовом підсудна Першотравневому суду Донецької області.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду,
заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що
постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї
надсилаються позивачеві.

В данному випадку,
відкриваючи провадження по цій справі, суддя, не врахував, що предметом спору є
нерухоме майно і, що невиконня вимог ст.115 ЦПК України і прийняття рішення по
справі з порушенням правил виключної підсудності призведе до безумовного
скасування такого рішення тому, що, відповідно до п.6 ч.1 ст.311 ЦПК України,
рішення суду підлягає скасуванню, якщо справу розглянуто з порушенням правил
виключної підсудності.

Заперечення представника позивача про те, що позивач мав право вибору між
судами і підсудність визначена, виходячи з того, що відповідачка ОСОБА_3 мешкає
у Приморському районі м. Маріуполя, колегія суддів вважає безпідставними тому,
що відповідно до ч. 13 ст. 110 ЦПК України, позивач має право на вибір між
кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком
виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Що стосується доводів апеляції на ухвалу суду про
прийняття заходів по забезпеченню позову, то вони заслуговують на увагу. Так,
відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа. З огляду на
наведене, позовна заява разом із всіма додатками до неї, у відповідності до
вимог ст.115 ЦПК України, підлягала поверненню позивачеві для подання до
належного суду, що виключало находження у провадженні суду справи за цим

позовом,
проведення судового засідання, розгляд цим судом заяви про забезпечення позову
і постановления судом
будь-яких ухвал з цього приводу. Крім того, у разі повернення позову з
зазначених підстав, заява про приняття заходів забезпечення позову не могла
розглядатись цим судом окремо від позовної заяви і підлягала поверненню
позивачеві тому, що відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України, суд може за заявою
зацікавленої особи забезпечити позов без позовної заяви тільки з метою
запобігання порушенню права інтелектуальної власності, чого предмет даного
спору не стосується, а згідно до п.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що
заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК
України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суддя прийшов до хибного висновку
відносно підсудності і не мав законних підстав для відкриття провадження по
справі, що призвело до подальшого постановления
ухвал, які не могли ухвалюватись цим судом.

Відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд порушив, встановлений
процесуальним законом, порядок відкриття провадження по справі, а тому ухвала
судді і ухвала суду підлягають скасуванню, а питання треба передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст.ст.303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Приморського районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 05 січня 2007 року про відкриття провадження по справі -
скасувати.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 05 січня 2007 року про прийняття заходів забезпечення
позову - скасувати.

Передати матеріали позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення
питання у відповідності з вимогами закону.

Ухвала оскарженню не підлягає.