Справа № 22ц-10222007 р.
інстанції:  Бечко Є.М.  Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

11 липня 2007 року                                           місто
Чернігів

Апеляційний    суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Смаглюк Р.І.,  суддів - Бобрової
І.О.,  Редьки А.Г.,

при секретарі -
Рачовій І.Ї.,

за участі: позивача,  відповідача та
його представника,

розглянув
у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста
Чернігова від З травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди,

встановив:

Рішенням
Деснянського районного суду міста Чернігова від 3 травня 2007 року частково
задоволені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,  взаємно
заподіяної зіткненням автомобілів і з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто
всього 4983, 38 грн у відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  а також судових витрат.

Рішенням
суду встановлено,  що зіткнення
автомобілів під керуванням сторін сталося внаслідок порушення Правил дорожнього
руху обома водіями,  ступінь вини ОСОБА_1
становить 40%,  а ОСОБА_2  60 % і відповідно до ступеня вини кожного
водія ,  здійснивши зустрічний залік сум
відшкодування стягнув з ОСОБА_2
зазначену суму.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити
нове рішення,  яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2,  посилаючись   на
невідповідність   висновків   суду
обставинам   справи   та

неправильного  застосування  норм
матеріального  права,   що
призвело  до неправильного
вирішення спору. Вважає,  що вина у
зіткненні автомобілів повинна бути покладена тільки на ОСОБА_2 ,  котрий допустив порушення ПДР в результаті
чого сталося зіткнення автомобілів.

ОСОБА_2  рішення суду не оскаржує,  у своїх поясненнях посилається на
правильність судового рішення,  просить
залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін та їх
представників,  перевіривши доводи скарги
та матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_1
належить до задоволення,  рішення суду
підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам
справи та неправильним застосуванням норм матеріального закону.

За
матеріалами органів ДАІ про зіткнення автомобілів встановлено,  що зіткнення автомобілів ВАЗ,  яким керував ОСОБА_2,  та ФОРД,
яким керував ОСОБА_1 сталося 2 жовтня 2006 року на перехресті вулиці Горького та проспекту
Перемоги у місті Чернігові з вини водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_2 ,  котрий у порушення вимог п.16.1 ПДР при
виїзді з другорядної дороги,  вул.
Горького,  на перехрестя з головною
дорогою,  пріїеремоги,  не пропустив автомобіль ФОРД,  що рухався по головній дорозі.

Пояснення
самого ОСОБА_2  про обставини зіткнення
автомобілів,  у т.ч.1 у судовому
засіданні,  свідчать,  що при виїзді на перехрестя він пропустив
автомобілі,  що рухалися по головній
дорозі зліва,  але не помітив автомобіль
ФОРД,  що рухався з правого боку по
головній дорозі,  в результаті чого
сталося зіткнення автомобілів.

За таких
обставин вина водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_2
у зіткненні автомобілів є однозначною і бе33аперечно підтверджується
наявними у справ матеріалами.

Посилання
ОСОБА_2,  що зіткненню автомобілів
сприяло також порушення ПДР з боку водія ФОРДу ОСОБА_1,  яким мав можливість уникнути зіткнення і
відповідно до п.12.3 ПДР повинен був вжити заходів для уникнення зіткнення
автомобілів,  безпідставні.

Пункт
16.1 ПДР однозначно зобов'язує водіїв при виїзді з другорядної дороги на
перехресті з головною дорогою надати перевагу всім автомобілям,  що рухаються по головній дорозі,  незалежно від того чи має можливість
водій,  що рухається по головній
дорозі,  уникнути зіткнення чи ні.

Водій
автомобіля ФОРД у даній дорожній ситуації мав право об'єктивно вважати,  що автомобіль,  який виїхав на перехрестя з другорядної
дороги не повинен створити та не створить йому перешкод для руху і не міг
передбачити,  що водій ОСОБА_2  в порушення п.16.1 ПДР виїде на його смугу
руху і створить перешкоду для руху його автомобілю.

За таких
обставин у суду першої інстанції не було підстав для висновку і про вину водія
ОСОБА_1 у зіткненні автомобілів,
оскільки матеріали справи свідчать,
що зіткнення автомобілів сталося в результаті порушення

Правил дорожнього руху
тільки з боку водія ОСОБА_2  і відповідно
до  ст.
ст. 1166, 1167, 1188 ЦК України він повинен відшкодувати ОСОБА_1
заподіяну матеріальну шкоду у повному обсязі,
яка відповідно до висновку спеціаліста-товарознавця становить 12375, 89
грн,  витрати на відновлювальний ремонт
автомобіля ФОРД. З врахуванням обставин зіткнення автомобілів,  наслідків від заподіяної шкоди заподіяна
моральна шкода належить до компенсації у розмірі 1000 грн.

Враховуючи
викладене,  керуючись  ст.
ст.  307,  309 ч.1 п.п.3, 4,  314,
316,  319 Цивільного
процесуального кодексу України,
ст.  ст.  1166,
1167,  1188 ЦК України,  апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити та скасувати рішення Деснянського районного суду
міста Чернігова від 3 травня 2007 року.

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12375, 89
грн у відшкодування матеріальної шкоди,
1000 грн у відшкодування моральної шкоди,  та відмовити у задоволенні позовних вимог в
іншій частині.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 609, 24 грн у відшкодування судових витрат.

Відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_2 25, 75 грн у відшкодування витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ у суді апеляційної інстанції(одержувач:
Державний бюджет міста Чернігова,  ,  рр
0002,  банк: ГУДК у
Чернігівській області,  МФО банку 853592),

Рішення
набуває чинності негайно та може бути оскаржене у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців після проголошення.