Апеляційний суд Запорізької області
Справа №
22 - 2423 /07                                 Головуючий
у 1 інстанції: Кляшторний B.C.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 14
" серпня 2007 року                                                                           м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:                  Приймака В.М. ,

Суддів:                             Подліянової
Г.С. ,

Мануйлова Ю.С. ,

При
секретарі:                 Волчановій І.М.
,

За участі
адвоката: ОСОБА_1 ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
прокурора Шевченківського району м.
Запоріжжя в інтересах держави в особі територіальної громади м.  Запоріжжя на рішення Шевченківського
районного суду м.  Запоріжжя від 10
травня 2007 року

по
справі за позовом прокурора Шевченківського району м.  Запоріжжя в інтересах держави в особі
територіальної громади м.  Запоріжжя -
виконавчого комітету Запорізької міської ради до ОСОБА_2,  треті особи: КП «ВРЕЖО №10»,  Відділ громадянства,  міграції та реєстрації фізичних осіб
Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області,  про усунення перешкод в здійсненні права
користування та розпорядження комунальною власністю,  припинення незаконної реєстрації постійного
місця проживання громадянина та виселення із квартири,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2006р. прокурор Шевченківського району м.
Запоріжжя в інтересах держави в особі територіальної громади м.  Запоріжжя - виконавчого комітету Запорізької
міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  треті особи: КП «ВРЕЖО №10»,  ВГМРФО Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області,  про усунення
перешкод в здійсненні права користування та розпорядження комунальною
власністю,  припинення незаконної
реєстрації постійного місця проживання громадянина та виселення із квартири.

В позовові зазначав,  що прокурорською
перевіркою встановлено,  що згідно
рішення виконкому Запорізької міської ради №574 від 26.12.1996р. «Про прийняття
до комунальної власності м.  Запоріжжя
об'єктів соціальної інфраструктури ВАТ «Мотор Січ» та додатків до нього,  згідно з Законом України «Про місцеві ради
народних депутатів,  місцеве та
регіональне самоврядування» до комунальної власності М. Запоріжжя було прийнято
об'єкти соціальної інфраструктури ВАТ «Мотор Січ»,  житловий та нежитловий фонд. На підставі
даного рішення Управління житлового господарства міськвиконкому прийняло до
комунальної власності житловий та нежитловий фонд підприємства,  серед яких - будинок АДРЕСА_1. Пунктом 3.2
цього рішення на базі існуючих виробничих площ житлово-комунального
господарства «Мотор-Січ» було створено державне комунальне підприємство по
технічному обслуговуванню та утриманню житлового фонду,  пунктом 5 -ЗМБТІ приписувалось провести
реєстрацію житлового фонду,  прийнятого
до комунальної власності м.
Запоріжжя,  за міською Радою
народних депутатів,  право власності на
будинок зареєстровано в ОП «ЗМБТІ» за Запорізькою міською радою 26.03.1997р.

В ході
перевірки прокуратурою району за фактом смерті ОСОБА_3,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  було встановлено,  що останній з 27.11.1985р. був прописаний та
проживав АДРЕСА_2. Перевіркою також виявлено,
що житлова площа квартири складає 17, 1 кв. м,  квартира перебуває в комунальній власності
територіальної громади м.  Запоріжжя.
Наймачем цієї квартири виступала ОСОБА_4,  після її смерті договір найму житла в установленому
законом   порядку переукладено не було.

Встановлено,  що для реєстрації свого постійного проживання
за вищевказаною адресою КП«ВРЕЖО №10»,
РЖЕД№14 звертався громадянин ОСОБА_2 - відповідач у справі,  який видав себе за родича померлого. Працівниками
ЖЕУ№41 було розпочате процедуру реєстрації місця проживання,  оформлену неналежним чином та спрямованої до
ВГІРФО Шевченківського РВ. На підставі наданих документів ОСОБА_2 було
зареєстровано за вказаною адресою. У зв'язку з зазначеними обставинами прокурор
від імені територіальної громади м.
Запоріжжя як власника майна просив суд припинити незаконне користування
ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_2 із зазначеної квартири без надання іншого
житлового приміщення,  зобов'язати
відповідача передати житло позивачу за актом прийому-передачі,  зобов'язати ВГІРФО Шевченківського РВ ЗМУ
УМВС України в Запорізькій області припинити реєстрацію постійного місця
проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою,
покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 10 травня 2007р. позовні вимоги  залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі прокурор Шевченківського району м.  Запоріжжя в інтересах держави в особі
територіальної громади м.  Запоріжжя
посилаючись на те,  що судом першої
інстанції при ухваленні рішення неповно з'ясовані обставини,  що мають значення для справи; не доведено
обставини,  що мають значення для справи,  які суд вважає встановленими; порушено та
неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права
України,  а також невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати його та ухвалити нове рішення.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно
до ч.3  ст. 10 та ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна та
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
не надав суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог стосовно того,  що відповідач проживав у спірній квартирі як
тимчасовий мешканець.

Доводи
апеляційної скарги стосовно того,  що під
час судового розгляду справи 18.04.2007р. свідки були допитані з порушенням
вимог п.п. 7, 10  ст.  180 ЦПК України є необгрунтованими,  оскільки будь-яких заяв чи клопотань стосовно
вищезазначених порушень позивачем  надано
не було.

Відмовляючи
позивачу у задоволенні його позовних вимог,
суд першої інстанції дійшов правильного висновку відносно того,  що позивач не надав суду будь-яких
доказів,  які б свідчили про те,  що відповідач проживав у спірній квартирі як
тимчасовий мешканець та згідно  ст.  ст.
98, 99 ЖК України не набув самостійного права на  займане жиле приміщення.

Суд   першої інстанції оцінив   докази
згідно з   вимогами  ст. 212 ЦПК України,  а результати оцінки цих доказів   відобразив у рішенні.

Доводи
апеляційної скарги щодо порушення та неправильного застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права спростовується матеріалами
справи.

Постановляючи
судове рішення суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини
справи,  встановив дійсні правовідносини
сторін,  правильно застосував норми  матеріального права,  які регулюють ці правовідносини.

Оскільки      оскаржуване    рішення
відповідає    вимогам    закону,
встановленим обставинам та наданим доказам,  підстав для його скасування колегія судів не
вбачає.

Керуючись  ст.
ст. 305,  307,  308,
313,  314,  315,
317 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу прокурора Шевченківського району м.
Запоріжжя в інтересах держави   в
особі територіальної громади м.
Запоріжжя відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 10 травня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
проте вона може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.