Справа № 22-ц- 791/07                          Головуючий у 1 інстанції - Веремчук Л.М.
- 34                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 жовтня
2007року

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Здрилюк 0.1.,  суддів - Осіпука В.В.,
Данилюк В.А.,  при
секретарі Савчук О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вибір способу виховання та право дитини на спілкування з
родичами і виховання обома батьками за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
ухвалу судді Луцького міськрайонного суду від 04 липня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Луцького міськрайонного суду від 04 липня 2007 року повернуто ОСОБА_1
його позовну заяву до ОСОБА_2 про вибір способу виховання та право дитини на
спілкування з родичами і виховання обома батьками.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати цю ухвалу та відкрити провадження
у справі.

Вважає,  що судом допущено порушення норм процесуального
права.

Перевіривши
матеріали справи,  доводи скарги,  законність і обґрунтованість ухвали
судді,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційна скарга позивача
підлягає до часткового задоволення,  а
оскаржувана ухвала - до скасування з направленням справи до суду першої
інстанції з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2 про забезпечення права дитини на спілкування зі своїми
родичами,  що проживають в Росії,  тобто заявлено позов в інтересах невідомої
кількості осіб,  без вказівки їх даних та
довіреностей на пред'явлення такого позову.

Повертаючи
позовну заяву на підставі п.3 ч.3  ст.
121 ЦПК України,  суддя виходив з
того,  що заяву від імені позивача подано
особою,  яка не має повноважень на
ведення справи.

Проте,  такі висновки судді суперечать встановленим
обставинам.

Згідно  ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку,  встановленому цим
Кодексом,  звернутися до суду за захистом
своїх порушених,  невизнаних або оспорюваних
прав,  свобод чи інтересів. Відмова від
права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Так,  із позовної заяви вбачається,  що в ній чітко зазначено зміст позовних
вимог,  якими є не лише вимоги про
забезпечення права дитини на спілкування зі своїми родичами,  що проживають в Росії.

Позивач,  як батько неповнолітньої ОСОБА_3 просить
забезпечити його право на виховання дитини шляхом щорічного проживання дитини
протягом одного місяця в рік в Росії за будь-якою з адрес,  по яких є відповідні акти обстеження житлових
умов та шляхом виконання рішення відділу опіки та піклування Луцького
міськвиконкому № 4 від 13 березня 2006 року.

Оскільки
суддею суду першої інстанції наведені обставини при постановленні оскаржуваної
ухвали враховані не були,  то в силу
вимог п.3  ст. 312 ЦПК України така
ухвала підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у
даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст. 307,  312,  313,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
судді Луцького міськрайонного суду від 04 липня 2007 року в даній справі
скасувати,  а справу направити до суду
першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.