УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого
- судді                   Малахової Н.М.

суддів;                                         Жизневської
А.В.

Матюшенка І.В.
при секретарі

судового
засідання                  Кульчицькій
І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Баранівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Рогачівської сільської ради про встановлення факту прийняття
спадщини,  визнання незаконними рішення
виконкому,  договору дарування
будинку,  визнання права власності на
частину житлового будинку,  відшкодування
моральної шкоди,  визнання реєстрації
ОСОБА_1 недійсною,

встановила:

У січні 2007 року ОСОБА_1
звернулася з позовом до ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,  Рогачівської сільської ради про встановлення факту
прийняття нею спадщини на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1  яка відкрилася після смерті її батька
ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім
того,  просили визнати частково
недійсними рішення виконавчого комітету Рогачівської сільської ради № 27 від
23.05.2005 року щодо оформлення права приватної власності ОСОБА_2. на цей
житловий будинок та договір дарування цього житлового будинку,  укладений між ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,  визнати за нею право власності на 1/2 частину
будинку,  визнати незаконною реєстрацію
ОСОБА_1 в цьому будинку,  стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,
Рогачівської сільської ради на її користь 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди,  468 грн. витрат по
оплаті держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення. На
обґрунтування своїх вимог зазначала,  що
вона з жовтня 1965 року по
даний час проживає у спірному будинку,
який на день відкриття спадщини відносився до робочого двору.
Вказувала,  що після смерті батька,  крім неї право на прийняття спадщини мали її
мати та брат. Зазначала,  що вона
прийняла спадщину вступивши в її володіння,
брат спадщину не прийняв,  так як
майже 20 років в
даному будинку не проживає,  а тому її
частка

Справа № 22 ц-922

2

в спадковому
майні повинна складати 1/4 частини спірного будинку. Крім того,  вказувала,
що у відповідності до положень
ст.  ст. 355-358 ЦК України вона
має право на збільшення  її частку в
спірному домоволодінні,  оскільки
поліпшила його стан в результаті трудового та грошового вкладу.

Рішенням
Баранівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2007 року позов
задоволено частково. Встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини,  яка відкрилася після смерті її батька
ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/6 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину
житлового будинку,  розташованого в АДРЕСА_1. Визнано
незаконними в 1/6 частині
рішення виконавчого комітету Рогачівської сільської ради від 23.05.2005 року № 27 про оформлення
права приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та договір дарування
цього будинку,  укладений між ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. в 1/6 його
частині. Відмовлено в позові про визнання права власності на 1/2 частину
житлового будинку внаслідок збільшення частки у спільній власності,  про визнання реєстрації ОСОБА_1 за вказаною
адресою незаконною та про відшкодування моральної шкоди за безпідставністю.
Стягнуто з ОСОБА_3.,  ОСОБА_2. та
Рогачівської сільської ради на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати пропорційно
задоволеним вимогам-по 14
грн.44 коп.

В
апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове,  яким задовольнити її позовні вимоги,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права. Зазначає,  що при ухвалені рішення,  судом не враховано,  що брат позивачки (ОСОБА_3.) втратив право на
свою частку в спадковому майні,  так як
виписався з домоволодіння в 1982
році і з цього часу там не проживає,
своє право на спадщину не заявляв. Крім того,  вказує,
що судом не прийнято до уваги,  що
вона поліпшила спільне майно,  що було
доведено поясненнями свідків,
дослідженими у суді документами про придбання будівельних
матеріалів,  а тому її частка повинна
бути збільшена. Посилається на те,  що
ОСОБА_5 була зареєстрована у спірному будинку без її згоди,  судом не враховано,  що нею було надано докази щодо заподіяння їй
моральної шкоди.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1помер
батько позивачки,  після смерті
останнього відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1,  яке відносилося до робочого двору. На час відкриття
спадщини у домоволодінні проживали : позивачка ОСОБА_1 (дочка померлого),  відповідачка ОСОБА_2. (дружина померлого) та
відповідач ОСОБА_3.(неповнолітній син померлого).

Задовольняючи
позов,  суд дійшов обґрунтованого
висновку,  що згідно  ст. 549 ЦК України(1963 р.) всі вони прийняли
спадщину по 1/6 частині
спірного домоволодіння,  так як на день
смерті спадкодавця проживали у вказаному домоволодінні і були прописані там.

3

Дійшовши
висновку,  що ОСОБА_1 має право власності
на 1/6 частину
домоволодіння внаслідок успадкування,
суд дійшов також обґрунтованого висновку,  щодо визнання недійсними в 1/6 частині рішення
виконавчого комітету Рогачівської сільської ради № 27 від 23
травня 2005 року та
договору дарування спірного домоволодіння,
який укладено 5 липня 2005 року між
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. та обґрунтованого відмовив позивачці у задоволенні позову
що збільшення її частки у домоволодінні внаслідок зміни ідеальних часток
співвласників домоволодіння.

У
відповідності до роз'яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
практику застосування законодавства,  що
регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" При розгляді
спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну
часток суди повинні враховувати,  що такі
вимоги можуть бути задоволені,  якщо
учасник спільної власності збільшить за свій рахунок корисну площу
будинку(жилих і підсобних його приміщень)шляхом прибудови,  надбудови або перебудови,  проведеної з дозволу виконкому місцевої ради
і за згодою решти учасників спільної власності. Спорудження господарських
будівель (сараїв,  гаражів тощо ) не є підставою
для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві приватної власності
на будинок. Позивачка не надала суду доказів,
що добудувавши веранду вона отримала дозвіл відповідних органів на цю
прибудову,  що вказана споруда не є
самовільною забудовою та,  що придбані
нею матеріали та оплачені ремонтно-будівельні роботи (а.с. 7-12) не стосувалися
поточного та капітального ремонту спірного домоволодіння,  спорудження господарських будівель. Крім
того,  у відповідності до  ст.
151 ЖК України громадяни,  які
мають у приватній власності жилий будинок (квартиру),  зобов'язані забезпечувати його
схоронність,  провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку придомову територію.

Оскільки
позивачка не довела суду,  що саме з вини
відповідачів їй було заподіяно моральну шкоду,
то суд обґрунтовано їй відмовив у задоволені позову у цій частині.
Зокрема,  з матеріалів справи
вбачається,  що позивачка звернулася до
суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права
власності на спірне домоволодіння в січні 2007 року і не надала суду доказів,  що відповідачі перешкоджали їй в реалізації
цього право.

Рішення
суду в цій частині відповідає нормам матеріального та процесуального
права,  тому скасуванню не підлягає.

Проте,  вирішуючи спір в частині визнання незаконною
реєстрації ОСОБА_5 у спірному домоволодінні,
суд першої інстанції не притягнув до участі у розгляді справи в якості
відповідачів ОСОБА_1 та Баранівський РВ УМВС України в Житомирській
області,  чим позбавив їх можливості
надати пояснення та свої заперечення.

У відповідності
до п.4 ч.1  ст. 3П ЦПК України вказане є
безумовною підставою для скасування рішення в цій частині та направлення справи
в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

4

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,
307,  311,  313-315 ЦПК
України,  колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Баранівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2007 року в частині
відмови ОСОБА_1 у позові про визнання реєстрації ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 недійсною
скасувати і справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У решті рішення
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.