УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18
квітня 2007р.                                                                                              м.Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до Автокооперативу по будівництву
і експлуатації гаражів "Мінський", третя особа ОСОБА_2 про скасування
наказу^ про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргоюОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 05 квітня
2004р. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 серпня 2004 року,

встановила:

У квітні 2003р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Автокооперативу по будівництву
і експлуатації гаражів "Мінський", в якому просив визнати параграф 2
наказу №67 від 31.10.2002р. про його звільнення за п.4ст.40 КЗпП України
незаконним, поновити на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу та моральну шкоду.

Зазначав, що працював у відповідача на посаді комірника-приймальника з
01.05.2001р. Наказом №38 від 30.06.2001р. був звільнений у зв"язку із
закінченням строку випробування. За протестом прокуратури Оболонського району
м.Києва від 23.10.2002р. відповідач скасував п.4 наказу №38 і звільнив його з
роботи за п.4ст.40 КЗпП України з 02.07.2001р. наказом від 31.10.2002р.

Вважає своє звільнення незаконним та посилається на те, що не пропускав,
оскільки 14.11.2002р. він звертався до суду з аналогічним позовом, однак його
заява була визнана неподаною та повернута.

Справа№33ц-111кс-07                                            Категорія
2

Головуючий у першій  інстанції
Борисова О.В. Суддя-доповідач
Шевченко В.Ю.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 05 квітня 2004р. в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 12 серпня 2004р. апеляційна скарга
ОСОБА_1на рішення суду першої інстанції задоволена частково. З мотивувальної
частини рішення виключено наступний висновок суду: "Суд вважає, що в
позові позивачу необхідно відмовити в повному обсязі позовних вимог, оскільки
вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні". В інший частині
рішення залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить
скасувати судові рішення , справу

направити на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення

судом норм матеріального та процесуального права.                                          ^л

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 332, 336,337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Оболонського районного суду м.Києва від 05 квітня 2004р. та ухвалу Апеляційного
суду міста Києва від 12 серпня 2004 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.