Справа 22ц -
321/2007 року                                                  Головуючий
у І інстанції Кашицька С.А.
Категорія - 29                                                                                                       Доповідач
УХВАЛА

іменем України

26
квітня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого Ігнатолі
Т.Г.

суддів
Кочегарової Л.М., Козлова О.М.,

при секретарі Фік К.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа -
ОСОБА_3) про вселення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 лютого
2007 року

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 16 лютого 2007
року позов ОСОБА_1. задоволено і він вселений в квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. та ОСОБА_3 просять рішення скасувати,
посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального і
процесуального права, зокрема посилаючись на те, що суд прийняв рішення з
порушенням вимог ст.ст. 62,202 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_2. та
заінтересованої особи, які доводи скарги підтримали, заперечення позивача
ОСОБА_1., який просив у задоволенні скарги відмовити, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
скаргу треба відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути скасоване по суті і справедливе рішення суду
з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи і пояснень сторін вбачається, що
згідно заповіту посвідченому державним нотаріусом Третьої Маріупольської
державної нотаріальної контори 07 грудня 1999 року, реєстр №2-2161, та
свідоцтву про право на спадщину за заповітом, посвідченому державним нотаріусом
Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори 28 листопада 2006 року, реєстр
№2-2880, позивач ОСОБА_1. є власником спадкового майна, яке складається з 7/9
частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_2., відповідно до свідоцтва про право на спадщину за
законом від 19 травня 2004 року, є власником 2/9 частки тієї ж квартири АДРЕСА_1.

Відповідачка не проживає у вказаній квартирі, але змінила замок на вхідній
двері, ключі від квартири позивачу не надає, чим перешкоджає останньому
використовувати належне йому на праві власності приміщення для проживання і
порушує його право власності на частку квартири. Іншого житла ОСОБА_1. в
М.Маріуполі не має.

Задовольняючи, позов, суд правильно послався на те, що, відповідно до
ст.ст.386,387 ЦК України,
ст.48 Закону України „Про власність", власник, права якого порушуються,
має право на судовий захист і вимагати вчинення певних дій на запобігання
такого порушення, усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, а діями відповідачки порушено право власності
позивачки на частку квартири, тому її право підлягає захисту, а порушення
підлягає усуненню шляхом вселення позивача в квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на наведене, посилання відповідачки в апеляційній скарзі на
порушення ст.ст. 62. 202 ЦПК України при розгляді справи, не можуть бути
прийняті до уваги, так як вони не відповідають матеріалам справи і є
безпідставними тому, що викладаючи в апеляційній скарзі зауваження на протокол
судового засідання, позивачка та заінтересована особа не навели конкретних
обставин, які на їх думку не відображені в протоколі судового засідання, подали
ці зауваження з пропуском встановленого законом строку, без прохання про
поновлення цього строку, в зв'язку з чим ухвалою Іллічівського районного суду
М.Маріуполя від 16 березня 2007 року ці зауваження залишені без розгляду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно встановив
обставини справи та відповідні їм правовідносини, дав належну оцінку
безпосередньо дослідженим і наявним у-справі доказам та поясненням сторін,
правильно, з додержанням норм матеріального і процесуального права, прийшов до
обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про вселення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення
суду постановлено на підставі ст.ст.383,386,387 ЦК України, ст.48 Закону України „Про власність",
відповідає вимогам ст. 10,60,214,215,233 ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Керуючись
ст.ст.303.307.308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від
16 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
протягом двох місяців з дня набрання чинності шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.