Справа № 22-ц -1189/07                            Головуюча
суду  1 інстанції Маржина Т.В.
Категорія 21                                 Доповідач
суду   апеляційної інстанції Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

1 червня  2007
року  колегія суддів  судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у
складі:

головуючого - Паліюка В.П.,

суддів - Шолох З.Л.,
Лівійського І.В.,

при
секретарі судового засідання -
Негрун І.О., за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м. Миколаєві   цивільну справу за апеляційною    скаргою

ОСОБА_1
на     рішення   Первомайського   міськрайонного суду   Миколаївської області від 29 березня 2007 року   у справі за

позовом
ОСОБА_2   до   ОСОБА_1
про відшкодування
моральної    шкоди,     заподіяної    внаслідок
дорожньо    - транспортної
пригоди,

встановила:

В лютому 2007 року
представник ОСОБА_2., діючи в його інтересах, звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок
дорожньо - транспортної
пригоди, що спричинила смерть ОСОБА_3.,
його батька.

Представник позивача вказувала, що відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ - 2108 державний номер НОМЕР_1, який належав
йому на праві власності, 15
грудня 2005 року по
вул. Одеській м. Первомайська скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 та смертельно
його травмував.

Посилаючись на викладене та тяжкі душевні страждання, заподіяні смертю
близької людини, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь
позивача 25 000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 березня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 7 000 грн.
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на
необґрунтованість рішення суду, просив його змінити, зменшивши розмір
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта, перевіривши законність
та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає   задоволенню, виходячи з
наступного.

Суд повно та всебічно дослідив обставини спору, дав
належну оцінку доказам по справі і прийшов до вірного висновку про те, що
вказана дорожньо - транспортна
пригода, за наслідками якої настала смерть батька позивача, сталася за
відсутності вини відповідача. Однак, незалежно від його вини, суд правомірно
поклав цивільно-правову відповідальність за спричинену моральну шкоду на
відповідача відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 1167 та ч.2 ст. 1168 ЦК України,
як на володільця джерела підвищеної небезпеки.

Водночас, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди
на користь позивача, суд не достатньо врахував конкретні обставини справи,
характер та обсяг, заподіяних позивачу моральних страждань та ступінь їх
доведеності, а також матеріальне становище відповідача.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач довгий
час проживає в другій області, окремо від батька. Його батько проживав з
дочкою, якій відповідач повністю відшкодував 11 000 грн. моральної шкоди,
спричиненої смертю батька.

На утриманні відповідача знаходяться двоє малолітніх дітей, які перебувають
на диспансерному обліку в лікарні та дружина, яка не працює у зв'язку з
доглядом за дітьми ( а.с. 13-15, 17,  19-21).

З врахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зменшити
розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь
позивача з 7 000 грн. до 4 000 грн.

В зв'язку з цим, рішення місцевого суду підлягає зміні на
підставі п.1 ч.1 ст. 309
ЦПК України.

Керуючись ст.
ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської
області від 29 березня 2007 року змінити,
зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 7 000 грн. до 4 000 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.