УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня
2007 року                                                                            м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого                         Беркій О.Ю.

суддів                                    Вакарук
В.М., Пнівчук О.В.

секретаря                              Пожар
Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ЖЕО № 7 м.
Івано-Франківська, Управління житлово-комунального господарства
Івано-Франківського міськвиконкому, Івано-Франківського міськвиконкому про
зобов'язання ЖЕО № 7 провести ремонт даху та технічного поверху будинку,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з участю: позивача ОСОБА_1-

встановила:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 квітня 2007 року позов
ОСОБА_1задоволено частково, стягнуто з ЖЕО № 7 м. Івано-Франківська на користь
ОСОБА_15 042 грн. матеріальної шкоди заподіяної внаслідок протікання покрівлі,
2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 300 грн. судових витрат по
справі. В решті сум на відшкодування матеріальної та моральної шкоди
відмовлено.

В задоволенні позовних вимог про зобов'язання ЖЕО № 7 м. Івано-Франківська
провести ремонт даху та технічного поверху будинку відмовлено. Виконком
Івано-Франківської міської ради та управління житлово-комунального господарства
Івано-Франківського міськвиконкому від відповідальності звільнено.

На дане рішення ЖЕО № 7 подало апеляційну скаргу в якій
посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права. Так, судом встановлено, що внаслідок
протікання даху позивачу заподіяно матеріальних збитків на суму 5 042 грн. Дана
сума була встановлена спеціалістом будівельником, якого було залучено до справи
з порушенням ст. 54 ЦПК України. Зазначає, що ремонтні роботи по перекриттю
даху по АДРЕСА_1 розпочались у 2005 році і були завершені у травні 2006 року і
ними в межах своїх обов'язків та виділених коштів було зроблено все належне для
того, щоб запобігти виникненню негативних наслідків для мешканців будинку. Крім
того, зазначає, що невірним є висновок суду в частині стягнення з ЖЕО моральної
шкоди, оскільки в матеріалах справи немає достатніх доказів, які саме моральні
страждання переніс позивач і які саме порушені нормальні життєві зв'язки.
Просить рішення суду скасувати , а справу направити на новий розгляд.

В засідання апеляційного суду представник апелянта, представники управління
житлово-комунального господарства та Івано-Франківського міськвиконкому не
з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином були
повідомлені.

Справа №
22-ц-726/2007р.                                          Головуючий
у І інстанції Попович С.С.

Категорія 23                                                                  Доповідач
Беркій О.Ю.

Позивач ОСОБА_1. доводи апеляційної скарги заперечив,
посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. є власником квартириАДРЕСА_1 і
яка знаходиться на дев'ятому поверсі з технічним поверхом. 6 липня 1998 року
позивач уклав з ЖЕО № 7 договір на участь у витратах на утримання будинку та
прибудинкової території.

Відповідно до умов даного договору, власник будинку (ЖЕО № 7) взяло на себе
зобов'язання по виконанню всього комплексу робіт з утриманню будинку,
прибудинкової території та створення необхідних умов мешкання в будинку, в тому
числі і "співвласнику" будинку та мешкаючим з ним особам згідно з вимогами
Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій.

Згідно із ст.24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"
балансоутримувач ( ЖЕО №7) зобов'язаний забезпечувати умови для своєчасного
проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил.

Судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням ЖЕО №7 робіт по ремонту
покрівлі в будинку позивача, в період з 2000 року по 2006 рік неодноразово
відбувалося затікання дощових вод у квартиру ОСОБА_1., в результаті чого було
пошкоджено стелі та стіни в коридорі, ванній кімнаті, двох житлових кімнатах у
вигляді буро-коричневих плям та відставання шпалер від стін. Даний факт
підтверджується неодноразовими зверненнями позивача до ЖЕО №7 та міськвиконкому
та їхніми відповідями на такі звернення.

Зокрема, в липні 2006 року після дощу в квартирі позивача відбулося чергове
затоплення, у зв'язку з чим ОСОБА_1. звернувся до ЖЕО №7 з вимогою скласти
відповідний акт та вжити заходів до його ліквідації. Дане звернення залишилося
без реагування.

Згідно висновку спеціаліста-будівельника ( а.с.30-45) затоплення квартири
позивача виникло внаслідок протікання плоскої покрівлі даху і вартість
ремонтно-будівельних робіт по відновленню квартири складає 5 042 грн.

З врахуванням наведених обставин суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що шкода майну ОСОБА_1завдана з вини ЖЕО №7, а тому
повинна бути відшкодована ними в повному обсязі.

Необгрунтованими є доводи апелянта про те, що сума заподіяних
збитків визначена спеціалістом, який був залучений до розгляду справи в
порушення ст.54 ЦПК України, оскільки спеціаліст - будівельник участі в
розгляді справи не брав, а його висновок був долучений позивачем, як письмовий
доказ підтвердження позовних вимог. В заперечення позовних вимог апелянтом не
подано жодних доказів, які б спростовували суму заподіяних збитків.

Враховуючи те,
що неодноразовим затопленням квартири позивач зазнав вимушених змін в
організації свого життя, терпів певні незручності, змушений був докладати
додаткових зусиль для організації життя, то суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що у зв'язку з цим він зазнав і моральних страждань, та
обгрунтовано стягнув на його користь 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У зв'язку з цим необгрунтованими є доводи апелянта про безпідставність
стягнення моральної шкоди, оскільки за змістом ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Рішення суду постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ЖЕО № 7 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 23 квітня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання нею законної сили.