УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
травня   2007р.                                                                     м.Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлишиної А.Т.,
Вакарук В.М., Шишко А.І.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за позовом
ОСОБА_1до Мукачівського об"єднаного спортивно-технічного клубу Товариства
сприяння обороні України (Мукачівський ОСТК ТСОУ) про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24.06.2004р. та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від
17.11.2004р., -

встановила:

У
листопаді 2003р. ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до Мукачівського ОСТК ТСОУ
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
та моральної шкоди, мотивуючи тим, що працював у відповідача на посаді
викладача і наказом від 28.07.2003р. був звільнений з роботи за ст.40 п.4 КЗпП
України за прогул. Вважаючи звільнення незаконним, просив суд поновити його на
роботі , стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та
2000 грн. компенсації завданої йому незаконним звільненням моральної шкоди.

Рішенням   Мукачівського міськрайонного   суду від 24.06.2004р. в позові
ОСОБА_1відмовлено.

Ухвалою     Апеляційного  суду
Закарпатської  області  від
17.11.2004р. рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та ухвалою Апеляційного суду,
ОСОБА_1подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права та неправильну оцінку обставин справи, просив судові
рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позову.

Колегія судців
дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні, виходячи
з наступного.

Справа №
33-ц-151-кс/07р.    Головуючий в 1-й
інстанції: Куропятник О.М.

Категорія  2                                                                Доповідач:
Павлишина А.Т.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1суд першої інстанції мотивував тим, що позивачем
пропущено строк позовної давності, оскільки звільнений позивач з роботи наказом
від 30.07.2003р., наказ позивачу вручено рекомендованим листом 5.08.2003р.
через його батька ОСОБА_1., а звернувся позивач в суд з позовом тільки 19.11.2003р.
Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді позивач не представив
доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним строку для звернення в
суд з даним позовом.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду , чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

З
матеріалів справи вбачається, що судові рішення ухвалені з додержанням судами
норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч.1
ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по
розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити. Рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 24.06.2004р.   та ухвалу Апеляційного суду  Закарпатської області від   17.11.2004р.     залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.