Справа
№ 22 - ц- 893       Головуючий у 1-й інстанції: Кондратенко М. В.
- 2                       Суддя-доповідач:
УХВАЛА

іменем     України

13
вересня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого
-   Смирнової Т.В.,

суддів                   - Ведмедь Н.І.,  Ільченко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання -    Рой Я.М. ,

в
присутності осіб,  які приймають участь у
справі : ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  їх
представник,  представники ЖБК №117,  виконкому Сумської міської ради

розглянула у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за
апеляційними скаргам ОСОБА_2,  ОСОБА_1

на
заочне рішення Ковпаківського районного суду м.
Суми від 25 травня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до
житлово-будівельного кооперативу № 117,
третя особа: ОСОБА_2,  виконком
Сумської міської ради

про визнання в
членстві ЖБК і в правах на отримання квартири ,

за
додатковим позовом ОСОБА_1 до
Сумської міської ради,  житлово-
будівельного кооперативу № 117,  третя
особа : ОСОБА_2

про
визнання рішення виконкому Сумської міської ради і ордера на вселення до житла
недійсним,

а також
за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  третя особа: житлово-
будівельний кооператив № 117

про визнання
права власності на квартиру,

за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  третя особа
: ЖБК № 117

про визнання
права власності на квартиру, -

встановила:

Заочним
рішення Ковпаківського районного суду м.
Суми від 23 травня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано
незаконним рішення загальних зборів ЖБК № 117 від 27.04.2004 року в частині
виключення ОСОБА_1 з членів
кооперативу.

Поновлено
ОСОБА_1 в
членах ЖБК № 117 м.  Суми ,  зобов'язавши правління кооперативу прийняти
від нього пайові внески.

Поновлено
право ОСОБА_1 на
отримання квартири АДРЕСА_1,  якого він
позбавлений зв'язку з виключенням з членів житлового кооперативу на підставі
рішення загальних зборів від 27.04.2004 року.

Визнано
незаконними рішення загальних зборів ЖБК № 117 : від 07.09.2004 року в частині
закріплення за ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1; від 17.08.2005 року в частині
підтвердження виключення ОСОБА_1 з членів ЖБК № 117 відповідно до рішення від
27.04.2004 року і підтвердження рішення
від 07.09.2004 року про виділення квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2;    від
14.03.2006 року в частині розподілу ОСОБА_2 квартири в ЖБК АДРЕСА_1 .

Визнано
незаконним рішення виконкому Сумської міської ради від 29.08.2006 року за № 435
в частині надання ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1,
а також недійсним ордер НОМЕР_1 від 12.09.2006 року на вселення ОСОБА_2
у зазначену квартиру.

ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог про визнання рішення загальних зборів членів ЖБК № 117 від
16.03.2004 року незаконним,  а також про
визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено за їх
безпідставністю.

ОСОБА_2 у
задоволенні позову відмовлено за його безпідставністю.

Достягнуто
з ОСОБА_1 на
користь держави 351 грн. 58 коп. судового збору,  який не був сплачений у повному обсязі при
подачі позову про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1,  виходячи з зазначеної ним у позові сплаченої
суми пайових внесків,  а також 1 грн.
судового збору і не доплаченого при подачі позову про визнання рішення
виконкому Сумської міської ради та ордера на вселення до житла недійсним,  що становить всього 352, 58 грн.

.
Достягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 341 грн. 75 коп. судового збору,  який не сплачений   у повному обсязі при подачі позову.

Вирішено
питання про стягнення з ЖБК № 117,
Сумської міської ради на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати.

Вирішено
скасувати накладену ухвалою судді від 11.03.2005 року щодо передачі ,  перерозподілу,  відчуження спірної квартири ,  після набрання рішенням чинності.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  не погоджуючись з рішенням суду,  посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи ,  неповне з'ясування
обставин справи

Зазначає,  що суд незаконно відмовив йому у визнані
права власності на спірну квартиру,
оскільки пайові внески ним сплачувались і про суму заборгованості по
внескам йому ніхто не повідомляв.

Вважав,  що він безпідставно був виключений із
членів   кооперативу.

Тому
просив рішення суду стосовно визнання за ним права власності на спірну квартиру
частково змінити,  визнавши за ним право
власності на квартиру.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 також не погоджується з рішенням суду і в своїх
доводах посилається неповне з'ясування обставин справи,  порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вказує,  що нею в повному обсязі сплачена вартість
спірної квартири,  а тому вважає ,  що вона є власником спірної квартири.

З цих
підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення,  яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог та задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційних скарг,
заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін в справі,
вивчивши матеріали справи,
колегія судців вважає,  що
апеляційні скарги ОСОБА_1
та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню,  а рішення суду - скасуванню виходячи з
наступних підстав.

Суд
першої інстанції при
постановлены рішення неповно з'ясував обставини справи та порушив
норми процесуального закону.

Зокрема,  при розгляді апеляційних скарг в суді
апеляційної інстанції ,  з пояснень
голови ЖБК № 117 ОСОБА_4   було
встановлено,  що частина квартир

з

кооперативу      ЖБК
№      17      була
передана      будівельній           організації

ЗАО«Спецмонтажналадка»
при закінченні будівництва будинку 51 по вул.
Калініна в рахунок оплати за виконані роботи,  тобто пайові внески за 3-х кімнатну квартиру,  які вносив ОСОБА_1,  залишились до
цього часу в кооперативі і йому не повернуті.

З
зазначеного слідує,  що суд першої
інстанції в порушення вимог процесуального закону не залучив до участі в справі
будівельну організацію ЗАО«Спецмонтажналадка»,
до якої передано 20 квартир,  в
тому числі і спірна квартира. Суд не з'ясувавши правові підстави передачі цих
квартир будівельній організації,
вважав,  що саме ОСОБА_2 порушила
право ОСОБА_1 на отримання житла.

За
викладених обставин,  колегія суддів
вважає,  що суд першої інстанції
постановив рішення з порушенням вимог п. 4 ч. 1
ст.  311 ЦПК України,  а тому воно підлягає скасуванню з
направленням   справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
307,  п. 4 ч. 1  ст.
311,   ст.  ст. 313-315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_2,  ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 23 травня 2007 року в даній справі скасувати,  а справу направити на новий розгляд в той же
суд в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України.