Справа №22-ц-868/07                                                       Головуючий
в 1 інстанції: Воробей І.В.
:66                                                                     Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

"30"
жовтня 2007 року                                                                                     місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого
судді Сівчука Є.І.,

суддів:
Русинчука М. М. ,  Мудренко Л.І.,

при
секретарі Губарик К.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за заявою закритого акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до боржника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою заявника закритого акціонерного
товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу судді Турійського районного
суду від 9 серпня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник
подав апеляційну скаргу на ухвалу судді Турійського районного суду від 9 серпня
2007 року,  якою відмовлено ЗАТ КБ «ПриватБанк» в
прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по
кредитному договору з ОСОБА_1.

В
поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі заявник,  покликаючись на порушення норм процесуального
права,  просить скасувати ухвалу судді
Турійського районного суду від 9 серпня 2007 року з передачею справи на новий
судовий розгляд та зазначає,  що
постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу,  суддя передчасно прийшов до висновку про
наявність між сторонами спору про право та не навів обгрунтування такого
висновку.

Апеляційну
скаргу заявника слід відхилити,  а ухвалу
суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із
матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається,  що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 6 червня 2006
року був укладений кредитний договір,
відповідно до умов якого банк зобов'язувався надати ОСОБА_1 кредитні кошти в
розмірі 1545 грн. із сплатою за користуванням кредитом 48 % відсотків на рік на
суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення
06.06.2009р.

Заявник
зазначає,  що ОСОБА_1 прострочила
повернення суми кредиту та сплати відсотків,
станом на 26 липня 2007 року заборгованість по кредиту становить 2094
грн. 49 коп.,  яка складається з 1438, 84
грн. заборгованість за кредитом та 655,
65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно
до вимог статті 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано,  якщо заявлено вимогу,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі.

Разом з тим,  як це передбачає стаття 100 цього
Кодексу,  суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,  якщо
із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким
чином,  колегія суддів приходить до
висновку,  що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 виник спір про
право,  оскільки неповернута сума
кредиту,  розмір нарахованих відсотків за
користування кредитом,  які просить
стягнути заявник з боржника,  є
спірною,  а тому суд першої інстанції
підставно відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Доводи
апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали,  яка постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312,
314,  315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу заявника закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
відхилити,  а ухвалу судді Турійського
районного суду від 9 серпня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ухвалою законної сили.