overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 22-479207 р.                            Головуючий
- 7                                                         Доповідач  -  Шамрило Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19
червня 2007 p.
Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого:                                     Курило В.П.

суддів:                                                 Санікової
О.С.

Шамрило
Л.Г.

при
секретарі:                                    Степаненко
В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
ухвалу судді Калінінського районного суду м.
Донецька від 11 квітня 2007 року про відкриття провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про порушення виключного права
власника патенту,  -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
судді Калінінського районного суду м.
Донецька від 11 квітня 2007 року було відкрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про порушення виключного права власника патенту і призначено по
справі попереднє судове засідання.

Не
погодившись з ухвалою судді,  відповідач
ОСОБА_5 принесла апеляційну скаргу,  в
якій просить скасувати ухвалу та направити справу для розгляду по суті за її
місцем проживання до Київського районного суду м.  Донецька.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_2,  які підтримали доводи апеляційної скарги і
просили її задовольнити,  заперечення
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6,
дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що скарга відповідача не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно
ч.1  ст. 113 ЦПК України позови до
кількох відповідачів,  які проживають або
знаходяться в різних місцях,
пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача.

Відкриваючи
провадження у справі,  суддя виходив з
того,  що позовна заява ОСОБА_1 підсудна
Калінінському районному суду м.
Донецька.

Висновок суду
відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

З
матеріалів справи вбачається,  що всі
відповідачі,  крім ОСОБА_5,  проживають в Калінінському районі м.  Донецька.

Оскільки
відповідно до вимог ч.1  ст. ПЗ ЦПК
України право вибору при наявності кількох відповідачів надається
позивачу,  суддя підставно відкрив
провадження у даній справі з посиланням на
ст. 122 ЦПК України.

Ухвала
судді від 11 квітня 2007 р. постановлена з додержанням вимог закону і підстав
для її скасування,  передбачених п.2 і
п.3  ст. 312 ЦПК України,  не вбачається.

Керуючись
ст.  ст. 3036,  307,
312-315 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу
судді Калінінського районного суду м.
Донецька від 11 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня
2007 року                                                                                     м. Вінниця

Колегія  суддів
судової палати у  цивільних  справах апеляційного  суду Вінницької області у складі:

головуючого :
Іващука В.А., суддів : Ковальчука О.В., Колоса
С.С.,

відповідно до Закону України
"Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій України"
щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007
року №697-V, розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки і
піклування Новогуйвинської селищної ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Казенного
підприємства «Житомирський ремонтно - механічний завод» про визнання ордеру,
свідоцтва про право власності на житло недійсним, зустрічного позову ОСОБА_1 до
органу опіки і піклування Новогуйвинської селищної ради, Новогуйвинської
селищної ради, про визнання незаконним його право на жиле приміщення, усунення
перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом визнання незаконним рішення
Новогуйвинської селищної ради від 04.02.2004 року № 21, про закріплення половини
спірної жилої площі за ОСОБА_3,
за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 03 серпня 2006 року,

встановила:

ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Житомирської області
від 03 серпня 2006 року, якою відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_2 у прийнятті заяви про
поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 17 березня 2006 року.

Справа №33ц -
633 кс/07          Категорія: 10           Головуючий у суді першої інстанції Баренко С.Г.

Доповідач: Іващук В.А.

2

В касаційній
скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду як такої, що
не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги,
виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду прийнята з
додержанням вимог закону та відсутні підстави для її скасування чи зміни,
відповідно вимог ст.342 ЦПК України, а також відсутні передбачені ст.338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування цього судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336, 342 ЦПК України, підпунктом 2 пункту З розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій України",
колегія суддів,

ух валила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу у
апеляційного суду Житомирської області від 03 серпня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Сшива №2-765/2007
Рішення

іменем України

13 серпня 2007
року

Новоукраїнський
районний суд Кіровоградської області в складі;

Головуючого..................................... А.В.
Загреби

при
секретарі..................................... I.B. Корольовій

розглянувши в
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивач
звернуввся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, посилаючись
на те, що 03.03.1995 року він з відповідачкою уклав шлюб. Від подружнього життя
мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказавши, що їхня сім"я
розпалася в вересні 2005 року причиною розпаду є не схожість характерів та
різні погляди на життя.

Позивач
у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить суд
розглянути справу у його відсутності в якій підтримує заявлені вимоги.

Відповідачка
у попереднє судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просить суд
розглянути справу у її відсутності в якій позовні вимоги визнає.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.03.1995 року в відділі ЗАГС
м.Новоукраїнка Кіровоградської області, актовий запис № 27, що підтверджується
довідкою (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
На даний час сторони разом не проживають, на примирення не згодні, наполягають
на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як
подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б
інтересам кожного з подружжя та їхньої дитини.

Спору про місце
проживання доньки та про поділ майна не має.

Витрати
пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАПС покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.
213,215 ЦПК України, ст. ст. 105, 109 Сімейного кодексу України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03.03.1995 року в відділі ЗАГС
м.Новоукраїнка Кіровоградської області, актовий запис №27.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1. 17 грн., а
ОСОБА_2. від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскаржения і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Апеляційний суд Донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 квітня 2007
року колегія судців Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Червинської
М.Є.,  Лоленко А.В.,   Біляєвої О.М.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду
міста Києва від 23 лютого 2004 року і ухвалу Апеляційного суду міста Києва від
25 травня 2004 року,

встановила:

В лютому
2002р.ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  а в подальшому і ОСОБА_2 звернувся з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
в зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою,  яка сталася 1 серпня 2001р.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва від 23 лютого 2004р. позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково,  а в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди 3902 грн.,
моральної шкоди 500 грн.,  судових
витрат 59 грн.50 коп.

Ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2004 р. рішення місцевого суду
залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення та ухвалу суду,
вважає,  що судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку,  що підстав для перегляду
рішення та ухвали суду  відсутні,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

8                                                                                    Категорія  ЦП: 40

Справа № 33ц - 161 кс
- 07                                        АПП:

Головуючий у
першій інстанції Антошина З.В.

Доповідач  Лоленко А.В.

Згідно ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення та ухвала суду постановлені з додержанням судом першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2
відхилити.

Рішення   Шевченківського районного суду м.Києва від
23 лютого 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 25 травня 2004р.
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22
травня 2007 року                                                                                            м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючої:
Щолокової О.В.

Суддів:   Якути О.І. ,
Міхасішина І.В.

При секретарі:
Яблонській І.Л.

За участю:
представника позивача ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на ухвали Староміського
районного суду м.  Вінниці від 01 березня
2007 року та від 27 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення боргу ,  -

встановила:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Ухвалою
Староміського районного суду м.  Вінниці
від 01.03.2007 року було вжито заходи забезпечення позову,  а саме,
накладено арешт на рухоме та нерухоме майно,  що перебуває у власності ОСОБА_2

Ухвалою
Староміського районного суду м.  Вінниці
від 27.03.2007 року було відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про
зупинення провадження по даній справі до вирішення іншої справи та зняття
арешту на майно.

На такі
ухвали відповідачем було подано апеляційну скаргу в якій він просить ухвали
суду скасувати як незаконні,
постановлені з порушенням норм процесуального права.

Колегія
суддів,  перевіривши законність та
обґрунтованість ухвал суду,  в межах
доводів апеляційної скарги,  вважає,  що дана скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Згідно
ч.3  ст. 151 ЦПК України,  забезпечення позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи,  якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
суду.

Дослідивши
матеріали позовної суд першої інстанції дійшов вірного висновку    про
необхідність    задоволення    клопотання    позивача
щодо

Справа №
22 - 1097 2007 р. Категорія: 11

Рішення
ухвалено під головуванням Вавшка B.C.

Доповідач:
Щолокова О. В

забезпечення позову,  оскільки
невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відмовляючи
в задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження по даній справі
до вирішення іншої справи та зняття арешту на майно,  суд виходив з того,  що їх задоволення є передчасним.

Ухвали
суду є законними та обґрунтованими,
постановленими з додержанням норм процесуального права.

Враховуючи
наведене,  керуючись  ст.
ст.  307,  312 ЦПК України колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвали
Староміського районного суду м.  Вінниці
від 01 березня 2007 року та від 27 березня 2007 року  залишити без змін.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня її
проголошення до Верховного Суду України.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2007 року                                                                                                 м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:
Ващенко Л.Г., Фадсенко А.Ф., Вадовської Л.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні у м.
Одесі справу за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Жовтневого
районного суду м.  Запоріжжя від 26 лютого 2004 року і ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 02
червня 2004 року у
справі за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)
"СВТ Трейдинг", про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення
збитків, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2002
року ОСОБА_1.3вернувся із позовом до ТОВ "СВТ Трейдинг" про
розірвання договору купівлі-продажу мобільного телефону ERIKSON ІМЕІ ,
стягнення вартості телефону у сумі 782 грн. й відшкодування моральної шкоди у
сумі 200 грн.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
від 26.02.2004 року у
позові відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 02
червня 2004 року
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя залишено без змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1. посилається на порушення районним та апеляційним судом норм
матеріального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення
районного й ухвали апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення районного і ухвали
апеляційного суду відсутні.

Відмовляючи у
позові, суд першої інстанції виходив з того, що факт продажу відповідачем
позивачу мобільного телефону неналежної якості не доведений.

Суд апеляційної
інстанції погодився з таким висновком суду.

Відповідно
до ч.2  ст.  324
ЦПК України,  підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи
порушення ними норм процесуального права.

Згідно зі  ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підстави для
обов'язкового скасування рішення апеляційного суду,  передбачені
ст. 342 ЦПК України,  відсутні.

Головуючий
у першій інстанції Мінасов ВА.В.                                   Справа
№ 33ц-7507

Доповідач
Ващенко Л.Г.                                                                        Категорія
35 ЦП

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись  ст.
ст. 332, 342 ЦПК України,  колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
від 26 лютого 2004 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02
червня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Справа № 22-ц-4222
УХВАЛА

30 липня
2007 року суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області Зазулинська Т.П., перевіривши відповідність вимогам закону
апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства « АІСЕ Україна" на
ухвалу судді Фрунзенського районного суду міста Харкова про відкриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
„ АІСЕ Україна" про захист прав споживача, -

встановив:

Ухвалою
судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 червня 2007 року
відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
„ АІСЕ Україна" про захист прав споживачів.

13 липня 2007
року до суду першої інстанції надійшла заява про апеляційне оскарження,
апеляціна скарга на ухвалу судді від 27 червня 2007 року та заява про
поновлення строку на її апеляційне оскарження, які надіслані поштою
представником ЗАТ „ АІСЕ Україна" за довіреністю від 04.01.2007 року.

В заяві
представник відповідача зазначає, що причинами пропуску строку на апеляційне
оскарження ухвали судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27
червня 2007 року є отримання товариством копії цієї ухвали лише 05 липня 2007
року.

У
відповідності з вимогами ст.73 ЦПК України вважаю за необхідне призначити заяву
про поновлення процесуального строку до розгляду в судовому засіданні.

Одночасно
з заявою про поновлення процесуального строку вирішити і питання про
відповідність за формою та змістом апеляційної скарги представника ЗАТ „ АІСЕ
Україна" вимогам ст. 295 ЦПК України та можливість прийняття її до розгляду
апеляційним судом .

Керуючись ст.ст.
72, 73, ч.3 ст. 294 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву
представника ЗАТ „ АІСЕ Україна" про поновлення пропущеного строку на
апеляційне оскарження ухвали судді Фрунзенського районного суду міста Харкова
про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ „ АІСЕ Україна" про захист прав споживача, -
призначити до розгляду в судове засідання в приміщенні апеляційного суду
Харківської області на 15 год.
30 хв. 10 серпня 2007 року.

Про час та місце
розгляду цього питання повідомити осіб, які беруть участь у справі.
Справа №2-561/2007 p.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2007 року                                                                                м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 107-126 ЦПК України по цивільній справі за
позовом КП „Дніпрорудненські тепломережі" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

КП „Дніпрорудненські тепломережі" звернулося до Василівського
районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію.

Ухвалою суду від
06.03.2007 року подана КП „Дніпрорудненські тепломережі"
позовна заява залишена без руху, позивачеві було надано строк для усунення
недоліків поданої заяви до 23.03.2007 року.

У встановлений судом строк недоліки
позивачем не усунені.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач згідно з ухвалою суду у
встановлений судом строк не виконає вимоги, зазначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною та
повертається позивачеві.

На підставі
викладеного та керуючись ч.2 ст. 121, ст.ст. 210, 293 ЦПК України, суд.

УХВАЛИВ:

Позовну заяву КП
«Дніпрорудненські тепломережі» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію - вважати неподаною
та повернути позивачеві.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд шляхом подачі в
п'ятиденний строк з дати проголошення ухвали заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом десяті днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Ухвала суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20   червня   2007
року   колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого судді
- Іващенко В.В.,

суддів                         -
Летягіної О. В.,

- Сінані О.М.,

при секретарі  - Войциховської Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2на ухвалу Армянського міського суду Автономної Республіки Крим від 05
грудня 2006 року,

встановила:

ухвалою Армянського міського суду
Автономної Республіки Крим від 05 грудня 2006 року ОСОБА_2. у задоволенні
клопотання про передачу справи на розгляд до іншого суду, відмовлено.

Не погодившись
із ухвалою суду, ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якої просив зазначену
ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм матеріального права, оскільки справа підлягає до
розгляду за місцем проживання відповідача.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2. та її представника, які
заперечували проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Відмовляючи у
задоволенні клопотання ОСОБА_2. про передання справи до розгляду за його місцем
проживання в м. Одеса, місцевий суд виходив з того, що спірні правовідносини
врегульовані главою 15 СК України „Обов'язок матері, батька утримувати дитину
та його виконання". Зазначеною главою врегульовано й питання щодо
аліментарних обов'язків батьків. Таким чином суд дійшов висновку, що стягнення
з батьків додаткового утримання на дитину в порядку ст. 185 СК України та
стягнення аліментів на утримання дитини в порядку ст.ст. 181, 183, 184 СК
України є аналогічними спорами, яки охоплюються ст. 180 СК України, а тому
підсудність цієї справи, відповідно до ст. 110 ч. 1 ЦПК України є
альтернативною.

З такими висновками погоджується й колегія суддів та вважає, що ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального

Доводи апелянта
про те, що на його утриманні знаходяться непрацездатні дружина та дочка до
уваги не приймаються, оскільки не мають правового значення для визначення
підсудності справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим,

"Справа № 22ц-3618/07                                    Головуючий 1 інстанції -Шестаковська Л.П..

Доповідач-Сінані
О. М.

2

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити,
а ухвалу Армянського міського суду Автономної Республіки Крим від 05 грудня
2006 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути
оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до Верховного суду України.