УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 року                                                                                              м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Заїки В.М.

суддів :
Ніколової Б.Ю„ Самчука П.П.,

при
секретарі: Ващук О.В. з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22ц-344 за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2006 року за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про витребування автомобіля з
чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу автомобіля дійсним,
визнання права власності на автомобіль, стягнення моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали, ознайомившись з доводами
скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_3,
ОСОБА_4, звертаючись в суд з позовом, вказували, що 5 вересня 2003 року згідно
доручення передали в користування ОСОБА_2 та ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ 2109, 1993
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
належний їм на праві спільної сумісної власності. 22 серпня 2005 року вказане
доручення було скасовано. На вимогу про повернення автомобіля відповідачі
відмовили в цьому, посилаючись на те, що вони взяли автомобіль в рахунок
погашення боргу. Тому просили витребувати належний їм автомобіль з чужого
незаконного володіння та стягнути з ОСОБА_1 на їх користь моральну шкоду в сумі
5000 грн.

ОСОБА_2, ОСОБА_1
звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2109, 1993 року випуску,   державний
номер НОМЕР_1,   укладеного між

Головуючий у першій інстанції - Граб Л.С.                                                            Справа № 22ц-344

Доповідач - Заїка В.М.                                                                                         Категорія № 2, 5, 9,10

2

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 9
вересня 2000 року, дійсним, визнання за ОСОБА_2 права власності на даний
автомобіль та стягнення моральної шкоди в розмірі 1700 грн. В обґрунтування
своїх вимог посилались на те, що в вересні 2000 року ОСОБА_2 купив у ОСОБА_3,
ОСОБА_4 вказаний автомобіль за 2100 доларів США, однак договір купівлі-продажу
не було оформлено, так як останні відмовилися його оформляти, мотивуючи
відсутністю коштів для відповідних платежів.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2006 року позов ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задоволено частково. Витребувано з чужого незаконного володіння у
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 належний ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності автомобіль
ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір в сумі 250 грн.

У позові ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 вважають рішення суду незаконним, просять його
скасувати і постановити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги, в
позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пропустили строк
звернення до суду, проте суд не врахував їх (ОСОБА_1, ОСОБА_2) заяву про
застосування позовної давності. Крім того, вважають, що їх позовним вимогам не
дана належна юридична оцінка.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Відповідно до ст
. 224 ЦК України
в редакції 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, за
договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно п. 2 ч. 1
ст. 44 цього Кодексу угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за
винятком усних угод, повинні укладатись в письмовій формі.

Судом
встановлено, що 31 серпня 2000 року ОСОБА_3 видав довіреність на право
користування та розпорядження автомобілем ВАЗ 2109, 1993 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 строком до 31 серпня 2003 року, котра була посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_6 При цьому ОСОБА_2 роз'яснено його
право на керування , користування, розпорядження автомобілем, право
передоручення та право ОСОБА_3 скасувати доручення.

5 вересня 2003
року ОСОБА_3 надав доручення на право керування та розпорядження зазначеним
автомобілем ОСОБА_2 та ОСОБА_5, котре посвідчено приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_7

22 серпня 2005 року
ОСОБА_3 скасував вказане доручення, що посвідчено приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_7

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі довіреністю на
керування та розпорядження автомобілем від 31 серпня 2000 року, виданого  ОСОБА_3
ОСОБА_2,   дорученням    від
5   вересня

3

2003 року, виданим ОСОБА_3 ОСОБА_2,
ОСОБА_5, заявою
ОСОБА_3 від 22 серпня 2005 року про скасування доручення.

Звертаючись до
суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним,
визнання права власності на автомобіль, ОСОБА_2 посилався на те, що 31 серпня
2000 року передав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кошти за
придбання спірного автомобіля . Проте доказів в підтвердження цього не надав. Не
знайдені такі і судом. Не можуть бути такими і пояснення ОСОБА_8 про те, що
ОСОБА_2 позичив у нього 1300 доларів США
для придбання автомобіля, оскільки належних доказів цього не надано.

При таких
обставинах, давши належну оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності,
суд прийшов до обґрунтованого висновку про витребування з чужого незаконного
володіння у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 належний ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності
автомобіль ВАЗ-2109 , реєстраційний номер НОМЕР_1, та підставно відмову в
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не
впливають на законність і обґрунтованість його рішення.

Рішення суду
постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав
для його скасування в межах доводів апеляційної скарги і вимог сторін не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315,319   ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.