Справа №2-11/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
вересня 2007 року                             Сквирський
районний суд Київської області

в складі:
головуючого судді - Ярошенко С. М.

при секретарі -
Сікорській О.М. ,  Івановій С. М.

з участю
адвоката ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про визнання договору дарування
будинку недійсним,

встановив:

Позивач
ОСОБА_2.3вернулася до суду з позовом,  в
якому просить визнати договір дарування домоволодіння,  укладений між нею і ОСОБА_3 18.10.2004
року,  посвідчений приватним нотаріусом
Сквирського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7.,  зареєстрований в реєстрі №131,  недійсним,
посилаючись на те,  що на підставі
договору купівлі-продажу від 14.05.1988 року вона набула право власності на
жилий будинок АДРЕСА_1,  в якому на
протязі останніх 24 років проживала з ОСОБА_8.
у незареєстрованому шлюбі.

18.10.2004 р.
позивач оформила договір дарування будинку на свого сина ОСОБА_3 з умовою,  що він доглядатиме її до смерті. Перед
тим,  як оформити договір дарування вона
порадилася зі своєю дочкою ОСОБА_6.,  яка не була проти даного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1.
помер ОСОБА_8.

Після оформлення
договору дарування будинку ОСОБА_3 передав ОСОБА_5.,
ОСОБА_4.,  ОСОБА_6.
по 2000 грн. за те,  щоб вони не мали
будь-яких претензій щодо будинку.

Укладаючи
договір дарування домоволодіння вважала,
що він буде підставою для її утримання,
доглядом довічно. Вона малограмотна,
читає та пише з великими труднощами,
а тому послухала поради дітей,
які запевнили,  що ОСОБА_3 її
утримуватиме та доглядатиме довічно.

У 2006 р.
ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_9. почали з нею конфліктувати,  наносити тілесні ушкодження,  вигнали з будинку. ОСОБА_3 її не доглядає,  не утримує.

За надання
правової допомоги вона понесла витрати в сумі 2500 грн. та 91 грн. судових
витрат,  і просить стягнути пропорційно з
відповідача ОСОБА_3- 60 %,  як особи яка
спричинила порушення її прав,  з
ОСОБА_5.,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_6. - 40%,  які своїми порадами спричинили для неї
негативні наслідки.

Позивач,  представник позивача в судовому засіданні
позов підтримали,  посилаючись на
наведені вище обставини.

Відповідач
ОСОБА_3,  представник відповідача адвокат ОСОБА_1. у судовому
засіданні позовні вимоги не визнали. ОСОБА_3 вказав,  що ініціатива дарування домоволодіння
АДРЕСА_1 виходила від ОСОБА_2. і це було її самостійне рішення. Наслідки
вчинення 18.10.2004 р. договору дарування домоволодіння нотаріусом
роз'яснювалися. При укладенні

договору дарування позивач не висувала умови про її довічне
утримання та догляд,  вона мала намір
жити там,  де сама захоче.

У квітні 2006 р.
він і його сім'я остаточно переїхали проживати у подарований будинок. За час
проживання в подарованому будинку вони зробили ремонт,  поставили паркан,  гараж. У липні 2006 р. між ним та позивачем
почали виникати конфлікти і ОСОБА_2. пішла проживати до відповідачів.

При цьому не
заперечив,  що ідея оформлення договору
дарування спочатку виникла у брата ОСОБА_5,
який поставив умову,  що
йому,  ОСОБА_3. залишиться будинок,  а він повинен сплатити відповідачам гроші.
Гроші в сумі по 2000 грн. він сплатив відповідачам після нотаріального
посвідчення договору дарування. Позивач малограмотна,  хворіє,
проте приймає участь у виборах,
отримує пенсію,  здійснює
комунальні платежі,  покупки,  підписує доручення.

Відповідачі
ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.,  ОСОБА_6. позовні вимоги визнали,  заперечень не мають. При цьому вказали,  що весною 2004 р. ОСОБА_3 посварився з
дружиною і перейшов проживати до матері у спірний будинок,  в якому вона проживала у незареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_8.  Оскільки мати
хворіла,  то вони не заперечували,  щоб позивач подарувала будинок ОСОБА_3. з
умовою її довічного утримання та догляду. Після оформлення договору дарування
відповідач сплатив їм по 2000 грн. кожному за подарований матір'ю будинок. У
2006 р. ОСОБА_3.,  ОСОБА_5. почали сваритися з ОСОБА_2.,  її бити,
вигнали з будинку. Зміст договору дарування від 18.10.2004 р. суперечить
домовленості щодо довічного утримання та догляду ОСОБА_3 позивача.

Суд
заслухавши сторін,  їх
представників,  свідків,  перевіривши матеріали справи,  надані ними в обгрунтування та заперечення
позовних вимог,  вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом установлено,  що ОСОБА_2. на підставі договору
купівлі-продажу від 14.05.1988 року набула право власності на жилий будинок
АДРЕСА_1

На протязі
останніх 24 років позивач проживала з ОСОБА_8.
у незареєстрованому шлюбі,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.( а.с. 20,  22).

18.10.2004 р.
ОСОБА_2. оформила договір дарування домоволодіння на свого сина ОСОБА_3.,  який посвідчений приватним нотаріусом
Сквирського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7.,  зареєстрований в реєстрі №131 ( а.с. 19).

Після оформлення
договору дарування будинку ОСОБА_3 передав ОСОБА_5.,  ОСОБА_4.,
ОСОБА_6. по 2000 грн. за те,  щоб
вони не мали будь-яких претензій щодо подарованого будинку ( а.с.  44-45).

Укладаючи
договір дарування домоволодіння ОСОБА_2. вважала,  що він буде підставою для її утримання,  доглядом довічно. Вона малограмотна,  що стверджується довідками відділу освіти
Сквирської РДА та виконавчого комітету Чубинецької сільської ради ( а.с. 24,
33),  читає та пише з великими
труднощами,  а тому послухала поради
дітей,  які запевнили,  що ОСОБА_3 її утримуватиме та доглядатиме
довічно.

У 2006 р.
ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_9. почали з нею конфліктувати,  наносити тілесні ушкодження,  вигнали з будинку ОСОБА_3 її не
доглядає,  не утримує ( а.с.  21,
25,  26,  29-32).

Свідок ОСОБА_7.
суду підтвердила,  що 18.10.2004 р. вона
посвідчила договір дарування домоволодіння ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3.,  який зареєстрований у реєстрі №131. При
укладенні договору дарування вона надала для ознайомлення сторонам текст
договору,  заперечень та зауважень у
сторін не було. Вона не з'ясовувала у ОСОБА_2. про те,  чи вона вміє читати,  чи має у власності інше житло.

Свідок ОСОБА_10.
суду підтвердила,  що вона працює
листоношею і приносила ОСОБА_2. пенсію. Гроші ОСОБА_2. перераховувала особисто
і навіть відмічала про збільшення пенсії. Були випадки,  коли пенсію за позивача отримувала її
невістка - ОСОБА_9.,  яка і розписувалася
у відомостях. Довіреності на отримання пенсії

ОСОБА_2.
ОСОБА_9. не мала. У липні
2006 р. позивач
жалілася на те,  що її син ОСОБА_3 та невістка побили і показувала синці
на руках.

Свідок ОСОБА_9.
суду підтвердила,  що вона доводиться
ОСОБА_2. невісткою і працює начальником відділення зв'язку с. Шамраївка. У
2004 р. ОСОБА_2. почала розмову про дарування будинку ОСОБА_3,  але без умови її довічного утримання та
догляду.

18.10.2004 р.
договір дарування домоволодіння був оформлений,
психологічний стан у ОСОБА_2. був нормальний,  її дії були адекватними.

У подарований
будинок вони переїхали у квітні 2006 p.,  сплатили
відповідачам по 2000 грн. на утримання матері. У липні 2006 р. почали виникати
конфлікти і ОСОБА_2. пішла проживати до відповідачів.

Свідки ОСОБА_11.
,  ОСОБА_12.  суду підтвердили,  що вони є внуками ОСОБА_2. У квітні 2006 р.
вони з батьками переїхали у подарований будинок.

Умови договору
дарування їм не відомі. У липні 2006 р. позивач пішла проживати до
відповідачів.

З акту
амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи № 1039 вбачається,  що враховуючи вікові та індивідуальні
особливості,  емоційний стан в якому
перебувала під час підписання договору,
особистісну значимість обставин,
за яких був укладений договір,
ОСОБА_2 не могла повною мірою усвідомлювати фактичний зміст своїх дій та
їх можливі наслідки.

У зв'язку з
наведеним вище,  суд приходить до висновку
про те,  що позивач,  оформляючи 18.10.2004 р. договір дарування
домоволодіння на користь відповідача ОСОБА_3,
не усвідомлювала значення своїх дій і помилялася щодо обставин,  які мають істотне значення,  в силу відсутності необхідних знань,  освіти,
життєвого досвіду і довіри до відповідачів,  вважаючи що договір дарування буде підставою
для її утримання,  доглядом довічно. Не
відповідало волевиявлення ОСОБА_2. її внутрішній волі. Підписуючи договір
дарування домоволодіння,  позивач не
усвідомлювала наслідків своїх дій,
оскільки її волевиявлення було сформоване на підставі необ'єктивних
відомостей відповідачів щодо її довічного утримання та догляду відповідачем
ОСОБА_3

Відповідно
до  ст. 225 ЦК України
правочин,  який дієздатна особа вчинила у
момент,  коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

Згідно  ст.
229 ЦК України
якщо особа,  яка вчинила правочин,  помилилася щодо обставин,  які мають істотне значення,  такий правочин може бути визнаний судом
недійсним.

Істотне значення
має помилка природи правочину,  прав та
обов'язків сторін.

Зазначеної
обставини,  що позивач,  оформляючи 18.10.2004 р. договір дарування
домоволодіння на користь відповідача ОСОБА_3,
повною мірою усвідомлювала значення своїх дій і не помилялася щодо
обставин,  які мають істотне
значення,  відповідач ОСОБА_3 та його
представник не довели,  чим не виконали
вимоги  ст.  10 ЦПК України,  відповідно до якої кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Тому суд прийшов
до переконання,  що вимоги позивача
ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Суд вважає
стягнути на користь ОСОБА_2. судові витрати: з ОСОБА_3.-1864, 57 грн.,  як особи яка спричинила порушення її
прав,  з ОСОБА_5.,
ОСОБА_4.,  ОСОБА_6.
по 414,  35 грн.,  які своїми порадами спричинили для неї
негативні наслідки.

Керуючись  ст. 10, 60, 84, 88, 131, 212-215, 218 ЦПК
України,   ст.  22,
225,  229,  233 ЦК
України,  суд , -

вирішив:

Позовну заяву позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

ОСОБА_6 про визнання договору дарування будинку недійсним
задовольнити.

Визнати договір
дарування домоволодіння,  укладений між
ОСОБА_2 і ОСОБА_3    18.10.2004
року,  посвідчений приватним нотаріусом
Сквирського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7.,  зареєстрований в реєстрі №131,  недійсним.

Стягнути на
користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 -1864, 57 грн.,
ОСОБА_4 - 414, 35 грн.,  ОСОБА_5 -
414, 35 грн.,  ОСОБА_6 - 414,  35 грн. судових витрат.

На рішення суду
може бути подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  яка подається
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.