АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року                                                                                                        м.  Одеса

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
судді Бабія А. П.

суддів Ісаєвої
Н. В.,  Громіка Р.
Д.

при секретарі
Басовій Н. М.  розглянувши цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області  від
05. 07. 2007 p.,

встановила:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Ухвалою
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05. 07. 2007
р. провадження у справі за вказаним позовом закрито.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати і стягнути з ОСОБА_2
на її користь 3000 грн. моральної шкоди,
оскільки ця ухвала порушує її право на судовий захи ст.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

Розглянувши
матеріали справи і доводи,  викладені в
апеляційній скарзі ОСОБА_1 та в запереченнях на скаргу ОСОБА_2,  судова колегія вважає,  що скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Закриваючи
справу провадженням,  суд першої
інстанції виходив з положень п. 2 ч. 1
ст.  205 ЦПК України і того,  що має місце у 2006 р. рішення суду,  яке набрало законної сили,  ухвалене з приводу спору,  який розглядається по даній справі між тими
самими сторонами,  про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Проте з вказаним
висновком суду погодитися не можна.

Відповідно
до п. 2 ч. 1  ст.  205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі,  якщо набрало
законної сили рішення суду,  .ухвалене з
приводу спору між тими самими сторонами,
про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановлено,  що 19. 06. 2001 р. до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 про стягнення з
ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 492,  9
грн. і моральної шкоди в сумі 1000 грн. внаслідок подій,  які мали місце 14. 08. 1999 р.

Головуючий
у першій інстанції Толкаченко О. О.                                 Справа
№ 22ц- 3973/07

Доповідач
Бабій А. П.                                                                               Категорія
ЦП:

2

По даній справі
рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.
11. 2001 р. стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 490,  9 грн.

Рішенням
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13. 11. 2006
р. відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди в сумі 3000 грн. внаслідок подій,  які мали місце 14. 08. 1999 р. з тих
підстав,  що,  як вбачається з мотивувальної частини рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21. 11. 2001 p.,
позивачка відмовилася від стягнення моральної шкоди.

При
цьому,  як вказано в рішенні суду від 13.
11. 2006 p.,  позивачка свої вимоги обґрунтовувала не лише наслідком
подій,  які мали місце 14. 08. 1999 р.,
а й тим,  що у 2001
році суд не розглядав її вимоги про стягнення моральної шкоди.

Аналіз
наведених позовних вимог ОСОБА_1 стосовно яких ухвалювалися рішення суду у 2001
р. і 2006 р. вказує на те,  що рішення
суду від 21. 11. 2001 р. і 13. 11. 2006 р.,  не можна розглядати як такі,  що ухвалювалися з приводу спору між тими
самими сторонами,  про той самий предмет
і з тих самих підстав.

В
подальшому ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12. 04. 2007 р.
вищевказане рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської
області від 21. 11. 2001 р. скасовано з направленням справи на новий розгляд в
повному обсязі,  в тому числі стосовно
позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Тому,  розглядаючи справу за позовом ОСОБА_1 після
скасування рішення суду першої інстанції від 21. 11. 2001 р.,
суд мав уточнити її позовні вимоги і розглянути справу у
встановленому законом порядку.

При
цьому,  суд мав прийняти до уваги і
положення  ст.  10 ч. 4 ЦПК України,  що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам,  які
беруть участь у справі,  їх права та
обов'язки,  попереджує про наслідки вчинення
або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках,  встановлених цим Кодексом.

Тобто,  якщо у суду першої інстанції викликало
сумніви наявність рішення суду від 13. 11. 2006 р.,  то суд
вправі був роз'яснити позивачці її право на його перегляд відповідно до
положень глави 4 ЦПК України „Провадження у зв'язку з нововиявленими
обставинами".

З
урахуванням вищевикладеного апеляційний суд вважає,  що суд першої інстанції необгрунтовано закрив
справу провадженням з підстав,  викладених
у п. 2 ч. 1  ст.  205 ЦПК України і за таких обставин ухвала
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд по суті.

Керуючись  ст.
307 ч. 2 п. 4,   ст.  312 ч. 1 п.3,   ст.
ст.  313-315,  317,
319 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Скасувати
ухвалу Білгород-Дністровського міскрайонного суду Одеської області від 05. 07.
2007 р. і направити справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо у Верховний Суд України
протягом двох місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.