АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                                                                   УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року                                                                                       м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської

області
в складі:

головуючого               Тамакулової В.О.

суддів:                          Гайдук В.І.,  Дерев 'янко О.Г.

Красвітної
Т.П.,  Козлова С. И

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області від 17 травня 2004 року та на ухвалу колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 27
липня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Матюшинської сільської ради,  ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,  скасування рішення,  від,
28.04.2000 року в частині вилучення земельної ділянки та визнання права
власності на земельні ділянки,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  -

встановила:

У квітні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеним позовом,  посилаючись на
те,  що рішенням відповідача від
28.04.2000 року земельну ділянку площею 0, 44 га по АДРЕСА_1 було залишено в
постійне користування ОСОБА_3,  про що
він дізнався лише в 2003 році,  тому
просив суд визнати рішення виконкому Митющинської сільської ради від 28.04.2000
року незаконним,  визнати за ним право
володіння на земельні ділянки площею 0, 22 га,
0, 13 га,  0, 08 га,  стягнути з відповідачів солідарно на користь
позивача матеріальну шкоду в сумі 138, 00 грн. та моральну шкоду в сумі 2050,
00 грн.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2004
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області від 27 липня 2004 року,  в задоволенні позову відмовлено в повному
обсязі.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія судців
вважає,  що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Рішення
повинно відповідати  ст.  213 та
ст. 215 ЦПК України,  бути
законним і обгрунтованим.  Законним є
рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.  Обгрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

При
цьому,  згідно  ст.
215 ЦПК України суд зобов'язаний зазначити в рішенні встановлені судом
обставини визначені відповідно до них правовідносини; мотиви,  з яких суд

Справа № 33ц-35кс/07  6-2094кс04            Категорія: 16/3З

Головуючий у
першій інстанції Маркова О.М.
Доповідач     Дерев 'янко О.Г.

вважає встановленою наявність або відсутність фактів,  якими обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення,  бере до уваги або відхиляє
докази,  застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти; зазначити чи були порушені,  не визнані або оспорені права,  свободи чи інтереси,  за захистом яких особа звернулася до
суду,  а якщо були,  то ким; а також зазначити закон,  яким суд керувався при вирішенні спору.

Дані вимоги
процесуального закону судом не виконані.

Відмовляючи
в задоволенні позову суд виходив з того,
що спір про розподіл земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 раніше вже
розглядався судом і 24.05.2000 року було ухвалене рішення,  відповідно до якого ОСОБА_3 була надана в
постійне користування земельна ділянка 0, 44 га по АДРЕСА_1,  між тим в матеріалах справи зазначене рішення
відсутнє,  в порушення  ст. 213 ЦПК України судом належним чином не
досліджувалось,  а висновок суду з цього
приводу ґрунтується на припущеннях.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 відповідно до рішення відповідача від 28
квітня 2000 року була виділена в постійне користування спірна земельна
ділянка,  площею 0, 44 га. Позивачем
порушено питання про визнання цього рішення недійсним,  однак судом першої інстанції не вирішувалось
питання про залучення її до участі у справі ОСОБА_3,  на що не звернув уваги і суд апеляційної
інстанції.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному

порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або

апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати

або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,

вирішувати питання про достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу,  про

перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно
до ч 4  ст. 338 ЦПК України висновки і
мотиви суду касаційної інстанції,  з яких
скасовані рішення,  є обов'язковими для
суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

За таких
обставин судові рішення не можуть залишатися в силі і підлягають скасуванню з
передачею справи н новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
статтями 336,  338 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2004 року
та ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від , 27 липня 2004 року - скасувати,  а справу направити на новий розгляд до
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення. та оскарженню не підлягає.