Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22 ц-6102007р.                              Головуючий  в 1 інстанції
Категорія  2 6                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 червня 2007
року колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого    - Клочка В.П.

суддів        - Володіної Л.В.,  Харченко М. С.  при секретарі
- Баран М. Л. за участю     -
відповідача ОСОБА_2

- представника відповідача - ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого
суду Нахімовського району м.  Севастополя
від 21 лютого 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і
ОСОБА_2,  3-я особа 4 Севастопольська
нотаріальна держконтора про встановлення факту прийняття спадщини,  визнання свідоцтва про право на спадщину
частково недійсним і визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння в
порядку спадкоємства,

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2006 року ОСОБА_1  звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_2 і,  вточнивши свої вимоги,  просила встановити факт прийняття
спадщини,  визнати свідоцтва про право на
спадщину згідно зі законом від 26.10.2005 року видані ОСОБА_3 і ОСОБА_2 частково
недійсними,  визнати на нею і за кожним з
відповідачем право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1

Вимоги
мотивовані тим,  що після смерті свого
батька 19.05.2003- року позивачка фактично вступила в управління та володіння
спадковим майном,  але свідоцтва про
право на спадщину вона не отримала.

Рішенням
місцевого суду Нахімовського району м.
Севастополя від 21.02.2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1  відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду,  позивачка
ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу,  просить рішення суду скасувати,  оскільки висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи,  ухвалити
нове рішення по суті її позовних вимог.

Скарга
мотивована тим,  що суд не дав належної
оцінки тому,  що у зазначеному
домоволодінні знаходяться особисті речі позивачки,  вона постійно приходила у цей будинок
допомогала та приймала участь в утриманні будинку,  крім того на цю адресу вона отримувала
кореспонденцію - зазначені обставини являються доказами,  що ОСОБА_1
прийняла спадщину у цілому.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника,  які згодні з рішенням суду,  дослідивши матеріали справи,  обговоривши доводи скарги,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи
рішення,  суд виходив з того,  що факт прийняття спадщини позивачкою не
знайшов підтвердження в суді.

З такими
висновками суду погоджується судова колегія.

Судом
встановлено,  підтверджується матеріалами
справи,  що ІНФОРМАЦІЯ_1року помер
ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.
4).

26.10.2005
року державний нотаріус 4 Севастопольської держконтори видав свідоцтво про
право на спадщину згідно із законом на Ч частку спадкового майна ОСОБА_3 і
ОСОБА_2(а.с. 78-79).

Відповідно
до ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставина,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка
ОСОБА_1  не представила суду доказів про
вчинення нею дій,  які свідчать про
прийняття спадщини у відповідності до
ст. 549 ЦК України
( в редакції 1963 року),  тому суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених вимог.

Обставини
на які посилається позивачка в апеляційної скарзі також не свідчать про
прийняття нею  спадщини.

Суд,  у відповідності до  ст. 212 ЦПК України,  оцінив надані докази,  всебічно з'ясував обставини,  на які посилалися сторони як на підставу
своїх вимог та заперечень,  і прийшов до
обґрунтованого висновку,  що підстав для
задоволення заявлених вимог немає.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують,  рішення суду ухвалене у відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
підстав для скасування чи зміни рішення немає.

Керуючись  ст.
ст. 303-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого суду Нахімовського району м.
Севастополя від 21 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.