УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

05 червня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді
Луніна С.В.

суддів
Берещанської І.І., Кузнецової О.О. при секретарі Урденко Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особою, яка втратила право користування жилим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку у спірному жилому приміщенні, третя особа по справі
відділення по справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Залізничного РВСМУ ГУ
МВС України в АР Крим за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Залізничного районного суду м.Сімферополя від 16.01.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

25.10.2006 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його особою, яка
втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку
у спірному жилому приміщенні, третя особа
по справі відділення по справах громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Залізничного РВ СМУ ГУМВС України в Криму, мотивуючи свої вимоги
тим, що рішенням державного виконавчого комітету №1066 від 21.06.2002 року
сім'ї з чотирьох осіб: ОСОБА_2
(чоловік), - відповідач по справі, ОСОБА_1 (дружина)- позивачка по справі,
ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (донька) була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_1,
ордер №420 від 10.07.2002 року. З 2001 року і на теперішній час відповідач не
проживав у спірній квартирі, зібрав усі свої особисті речі і пішов проживати до
іншої жінки. Ніяких перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 відповідачу
ніхто не чинив. На підставі наведеного, з посиленням на статті 71, 72 ЖК
України, позивачка просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 особою, яка
втратила право користування спірною жилою площею - квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

При розгляді
справи позивачка та її представник підтримали позовні вимоги ОСОБА_1 з вищенаведених підстав, уточнивши, що просять
визнати відповідача особою, яка з серпня 2002 року втратила право
користування спірним жилим приміщенням.

Відповідач
позовні вимоги не визнавав, посилаючись на те, що причиною його не проживання у
квартирі є уникнення скандалів після фактичного припинення між ним та
позивачкою шлюбних стосунків.

Рішенням суду позовна заява ОСОБА_1 задоволена.

Судом визнано
ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування жилою площею - квартирою
АДРЕСА_1. Суд зобов'язав відділення справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Залізничного Районного Відділу Сімферопольського
міського управління ГУ МВС України в Криму зняти ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку

у квартирі АДРЕСА_1.

Справа №22- 3883/2007
Головуючий у першій

інстанції Уржумова Н.В.

Доповідач Лунін С.В.

2

Не погоджуючись
з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу і просив скасувати прийняте судом
першої інстанції рішення, посилаючись на його незаконність та невідповідність
вимогам норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що судом не
правильно встановлені правовідношення, які склалися між сторонами, а фактичним
обставинам по справі дана неналежна правова оцінка. У зв'язку з чим, оцінюючи
надані пояснення, суд дійшов невірного висновку про втрату ОСОБА_2 права
користування житловим приміщенням

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає
її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору
є вимоги про виселення відповідача зі спірної квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з
матеріалів справи, вказана вище трикімнатна квартира була виділена на склад
родини чотири чоловіка ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до ордеру № 420 від 10.07.2002 року
(а.с.6).

Судова колегія
встановила що, ця квартира належить до державного житлового фонду виконавчому
комітету Сімферопольської міської ради АР Крим в особі житлово-єксплутаційного об'єднання Залізничного району
м.Сімферополя. Тому прийняття такого рішення впливає на права і
обов'язки останніх, яких суд першої інстанції повинен був притягнути до участі
в справі.

Але, як свідчать
матеріали справи, на порушення п.4 ст.311 ЦПК України суд вирішив питання про
права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі і це є безумовною
підставою для скасування судового рішення.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.303, 307, п.4, ст. 311, 314, 325, 327 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Залізничного районного суду м.Сімферополя від 16.01.2007 року скасувати і
справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її оголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.