Справа №2-3576/2006
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 березня 2007р.                                                                                                                  м.
Стрий

Стрийський
міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді            Юрчака Л.Б.

при секретарі                     Кути
О.Й.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в н. Стрию справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист

честі і
гідності і відшкодування моральної шкоди,-

встановнв:

В обгрунтування позовних вимог позивачка покликаються на
те, що відповідач ОСОБА_3,
яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 З листопада 2006 року написала
скаргу щодо неї, де виклала неправдиві відомості, зокрема про те, що вона
обзивала відповідачку нецензурними словами та надсилала на її мобільний телефон
нецензурні повідомлення. Наведену скаргу ОСОБА_3 адресувала начальнику
Управління Державної служби охорони при УМВС України у Львівській області
полковнику міліції ОСОБА_4, внаслідок чого була призначена службова перевірка,
проведення якої доручено ст. інспектору з особливих доручень СВР ДДСО при МВС
України капітану міліції ОСОБА_5 У процесі перевірки ОСОБА_3 визнала, що
написати скаргу щодо позивачки вони вирішили разом з відповідачкою ОСОБА_2, яка
в свою чергу повідомила ОСОБА_3,
що теж постраждала від позивачки і це виразилось в анонімних листах на неї.
У письмових поясненнях ОСОБА_2 написала, що анонімні листи (2 штуки) знищив її
чоловік і таким чином визнала, що такі листи відсутні. Під час згадуваної
перевірки вигадані про неї вищенаведені неправдиві відомості ОСОБА_3 і ОСОБА_2
повідомили капітану міліції ОСОБА_5

За таких обставин Управлінням Державної служби охорони
при УМВС України у Львівській області щодо позивачки була зібрана письмова
інформація, що стала відомою широкому колу працівників цього управління
Інформацію вважає недостовірною, оскільки відповідачі повідомили працівникам
управління неправдиві відомості про неї, які завдали образи Ті честі та
гідності.

Чоловік позивачки ОСОБА_7 є службовцем Стрийського МВДСО
УДСО при УМВС України у Львівській області, яке являється структурним
підрозділом Управління Державної служби охорони при УМВС України у Львівській
області, начальником якого є полковник міліції ОСОБА_4. Таким чином, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 у письмовій та усній формах поширили серед керівництва та
співслужбовців її чоловіка ОСОБА_7 неправдиві відомості про неї, у зв"язку
з чим вони стали відомі і йому. Вважає, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 здійснили
втручання у її сімейне життя.

Поширенням неправднвах відомостей про неї ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 завдали їй безмежну моральну шкоду та глибокі душевні страждання, у
зв"язку з чим вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала,
поклнкаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги визнала частково і пояснила, що 20.09. 2006 року приблизно о
12 год. до неї
додому прийшла позивачка і біля

2

будинку звинувачувала її в тому, що вона відправила на
мобільний телефон чоловіка ОСОБА_7 повідомлення " я тебе люблю". При цьому, ображала її нецензурними
словами, звинувачувала у статевих зв"язках з працівниками міліції. Пізніше
до неї додому приїхала відповідачка ОСОБА_2 і повідомила її, що на адресу
чоловіка прийшли анонімні листи з аналогічними звинуваченнями. Порадившись,
вирішили написати скаргу на позивачку. Вона написала скаргу на ім"я начальника
управління державної служби охорони при УМВСУ у Львівській області і показала
її ОСОБА_2, яка сказала, що теж напише аналогічну скаргу. Викладене у скарзі не
бажає доводити, оскільки для цього треба залучати свідків - сусідів по
будинку, які чули висловлювання позивачки на її адресу, а це ще більше
загострить відносини з чоловіком і родиною. А тому згідна написати спростування
на свою скаргу. Моральну шкоду просить не стягувати, оскільки у неї невелика
заробітна плата і на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги
визнала частково і пояснила, що 1.11.2006
року до її чоловіка на роботу прийшли анонімні листи, в яких були брудні
звинувачення на її адресу щодо розпустного життя. На наступний день вона приїхала
додому до відповідачки ОСОБА_3,
де остання розповіла про образи на свою адресу зі сторони позивачки. Вона
зробила припущення, що слова, якими ображала позивачка ОСОБА_3, були і в
анонімних листах, які отримав її чоловік. Після цього, ОСОБА_3 написала скаргу
на ім"я начальника управління ДСО при УМВСУ у Львівській області щодо
захисту від позивачки. Вона скарги не писала, оскільки до кінця не була
впевнена, що ОСОБА_1 являється анонімом. Моральну шкоду теж просить не
стягувати, оскільки має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що працює на посаді старшого
інспектора з особливих доручень служби внутрішніх розслідувань ДСО при УМВСУ у
Львівській області і проводив перевірку за скаргою ОСОБА_3 При цьому, опитав
останню, а тахож - ОСОБА_2, яка пояснювала, що на адресу її чоловіка надійшли
анонімні листи, в яких вона звинувачувалася у розпустному житті. ОСОБА_2
підозрювала у цьому позивачку. Однак, скарги на останню не писала, оскільки не
була впевнена у цьому.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні
обставинами встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 написала З
листопада 2006 року
скаргу на ім"я начальника управління Державної служби охорони при УМВСУ у
Львівській області ОСОБА_4, де зазначила, що позивачка обзивала її нецензурними
словами, звинувачувала у статевих зв"язках з працівниками міліції,
направляла на її мобільний телефон нецензурні повідомлення. У судовому
засіданні ОСОБА_3 відмовилася надати суду докази, які підтверджують
неправомірну поведінку позивачки. А відтак, суд приходить до висновку, що
інформацію викладену відповідачкою ОСОБА_3 у скарзі щодо
позивачки слід спростувати. Також, в ході перевірки вказаної скарги управлінням
Державної служби охорони при УМВСУ у Львівській області, в своєму поясненні
відповідачка ОСОБА_2 висловила свої припущення щодо можливого написання
позивачкою анонімних листів на адресу її чоловіка, в яких вона звинувачувалася
у веденні розпустного життя.

Поширенням неправдивих відомостей, відповідачі завдали
позивачці і моральної шкоди, оскільки через безпідставне звернення і проведення
перевірки управлінням Державної служби охорони при УМВСУ у Львівській області
вона перенесла душевні страждання.

Суд вважає, що сам факт спростування поширеної
недостовірної інформації щодо позивачки є достатньою сатисфакцією для
відшкодування моральної шкоди. Крім цього, на утриманні у відповідачок є по
двоє неповнолітніх дітей. А тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди позивачці слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15,
30, 62, 88, 202, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 23,
277, 297, 1167 ЦК України, суд -

вирішив:

позов
задоволити частково.

Зобов"язати ОСОБА_3, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1 спростувати
поширену нею недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1, а саме: зобов'язати ОСОБА_3
написати на ім"я начальника управління Державної служби охорони при УМВС
України у Львівській області спростування на скаргу / вх. №011-164 від
03.11.2006р./ та подати це спростування для реєстрації в журналі вхідної
документації канцелярії управління Державної служби охорони при УМВС України у
Львівській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В
задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в
користь позивачки 1700 грн. моральної шкоди - відмовити.

Рішення
можна оскаржити до апеляційного суду Львівської обл. протягом 20 днів, після
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу
оригіналу.