Справа № 22-ц-875   2007р.                  Головуючий
у 1-й інстанції       Куц B.I.
Категорія 18                                             Суддя-доповідач                       ГагінМ. В.
УХВАЛА

іменем України

10 липня
2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області у складі:

головуючого -
Криворотенка В.І.

суддів - Гагіна
М. В.,  Олійника В.Б.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб,  які беруть участь у справі - представника
позивача ОСОБА_1,  відповідача
ОСОБА_2,  його представника ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду від 22
травня 2007 року у справі за позовом Сумського обласного комунального підприємства
«Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» до ОСОБА_2,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про стягнення 14 644 грн. 03 коп.
повернення кредиту,  6 грн. 62 коп.
відсотків за користування кредитом та 30 717 грн. 26 коп. штрафних санкцій за
несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за користування ним,  -

ВСТАНОВИЛА:

Сумське
обласне комунальне підприємство «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та
промисловості» (далі Фонд інвестування) звернулось з вищезазначеним позовом до
ОСОБА_2,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5

Свої
вимоги позивач обґрунтовував тим,  що 29
вересня 1997 року між Фондом інвестування та ОСОБА_2 був укладений договір
НОМЕР_1 про надання позики на будівництво жилого будинку на суму 8 000 грн.,  і на день укладання договору дорівнювало
еквіваленту 5818 кг живої ваги молодняку великої рогатої худоби вагою понад
4000 кг,  зі сплатою 2% річних.

Згідно
договору поруки від 26 вересня 1997 року,
поручителями по зобов'язаннях ОСОБА_2 виступили ОСОБА_5 та ОСОБА_4

30
вересня 1997 року між Фондом інвестування та ОСОБА_6 був укладений договір
застави,  який забезпечує вимоги
фонду,  що випливають з договору про
надання позики ОСОБА_2. а предметом застави є житловий будинок,  розташований за АДРЕСА_1.

Оскільки
ОСОБА_2 своєчасно не виконав зобов'язання по погашенню кредиту,  то Фонд інвестування просив стягнути з
ОСОБА_2 як боржника та ОСОБА_4. та ОСОБА_5 як поручителів суму кредиту,  відсотки та суму штрафних санкцій за
несвоєчасну сплату кредиту та відсотків.

Також в
позові Фонд інвертування просив звернути стягнення на заставлена майно,  яке належить ОСОБА_6

Рішенням
Сумського районного суду від 22 травня 2007 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто
з ОСОБА_2,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь Сумського
обласного комунального підприємства «Фонд інвестування об'єктів соціальної
сфери та промисловості» 14 644 грн. 03 коп. повернення кредиту,  6 грн. 62 коп. відсотків за користування
кредитом та 30717 грн. 26 коп. штрафних санкцій за несвоєчасну сплату кредиту
та відсотків за користування ним,  а
всього 45 367 грн. 91 коп.

Стягнуто
з ОСОБА_2,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 на користь Сумського обласного комунального
підприємства «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» по
96 грн. з кожного судових витрат.

Стягнуто
з ОСОБА_2,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 на користь держави судовий збір по 151 грн. 22
коп.3 кожного.

Стягнуто
з ОСОБА_2,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 на користь держави витрати на ІТЗ по 10 грн. з
кожного.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення,  яким відмовити
у задоволенні позову. Апелянт вважає,  що
рішення суду є незаконним і необгрунтованим,
суд неповно з'ясував обставини справи,
висновки суду не відповідають обставинам справи,  суд неправильно застосував норми матеріального
прав і порушив норми процесуального права.

При
цьому апелянт зазначає,  що з боку
позивача у справі приймав участь представник,
повноваження якого не було належно оформлені.

Крім
того,  апелянт не погоджується з
розрахунками позивача по кредиту,  відсоткам та нарахуванню заборгованості і
приводить свої розрахунки,  згідно
яких,  відповідач повністю повернув
позивачу суму позики зі сплатою відсотків.

Апелянт
вважає,  що суд необгрунтовано прийняв до
уваги тільки розрахунок позивача,  не
зробив власного розрахунку,  а розрахунок
відповідача необгрунтовано залишив без уваги.

Позивач
у запереченні на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого суду
обґрунтованим,  таким,  що відповідає фактичним обставинам та діючому
законодавству України,  а апеляційну
скаргу - необгрунтованою.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої інстанції,  дослідивши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду скасуванню з
направленням справи на новий розгляд з наступних підстав.

Відповідно
до п. 5 ч. 1  ст.  311 ЦПК України,  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд розглянув не всі

заявлені
вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що і у первісній позовній заяві (а.с.
2-5),  і в заяві про доповнення позовних
вимог (а.с. 44-47) позивач просив звернути стягнення на заставлене майно,  яке належить ОСОБА_6,  відповідно до укладеного договору застави від
ЗО вересня 1997 року (а.с.  19-21).

Однак,  в порушення вимог  ст.
176 ЦПК України суд не заслухав пояснення сторін по заявленим
вимогам,  не з'ясував у позивача
обставин,  на підставі яких ґрунтуються
ці вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

Не
дослідивши обґрунтованість цих вимог,  не
дослідивши договір застави,  який мається
в матеріалах справи,  не з'ясувавши
питання про необхідність притягнення до участі у справі заставодавця
ОСОБА_6,  суд постановив рішення.

Колегія
суддів вважає,  що зазначені недоліки
судового рішення неможливо усунути в порядку п.1 ч.1  ст. 220 ЦПК України шляхом ухвалення
додаткового рішення,  оскільки обставини
справи за вказаними вимогами позивача судом не з'ясовувались при розгляді
справи,  докази не досліджувались і не
оцінювались.

За таких
підстав і згідно п. 5 ч.1  ст.  311 ЦПК України,  колегія суддів дійшла висновку про
необхідність скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи на
новий розгляд до цього ж суду в іншому складі.

Керуючись  ст.
303,  п.5 ч.1  ст.
307,  п.5 ч.1  ст.
311,   ст.  313-315,
ст.  319 ЦПК України,  колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Сумського районного суду від 22 травня 2007 року в даній справі скасувати,  а справу направити на новий розгляд в той же
суд в іншому складі.

Ухвала
набрала законної сили і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.