АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц - 3323/ 2007            Головуючий в 1
інстанції - Бондарьова Г.М.
-19/23                               Доповідач   - Глущенко Н.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                Колегія
суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Глущенко Н.Г.

суддів       - Григорченка Е.І., Прозорової М.Л.

при
секретарі  - Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою Першотравенського міського житлово-комунального
підприємства на рішення Першотравенського міського суду   Дніпропетровської області  від 10 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,   Першотравенського   міського
житлово-комунального   підприємства  про відшкодування шкоди заподіяної залиттям
квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -
Першотравенське МЖКП, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
заподіяної в результаті залиття квартири.

В
обгрунтування свої позовних вимог позивач посилався на те, що він є власником
квартири АДРЕСА_1. Вище поверхом, над його квартирою знаходиться квартира № 39
власницею якої є відповідачка ОСОБА_2, де вона і проживає зі своїм чоловіком.

01.11.2005
року, біля 19 години, відповідачка ОСОБА_2 залила його-позивача квартиру.
Причиною залиття його квартири став прорив труби в опалювальній системі в
квартирі відповідачки.

В
результаті залиття квартири прийшли в непригодність шпалери у всій трикімнатній
квартирі. Згідно кошторису Першотравенського МЖКП на ремонт його трикімнатної
квартири необхідно 24 рулони шпалер. У вітальні позивач зробив ремонт для чого
купив 12 рулонів шпалер по 47,50 грн. на суму 570 грн., що підтверджується
відповідним товарним чеком магазину. Для ремонту інших приміщень необхідно ще
12 рулонів шпалер, вартість яких ,згідно кошторису МЖКП, складає 8 грн. за
рулон. Згідно кошторису МЖКП вартість ремонтних робіт, без урахування
матеріалів, складає 1155,02 грн. Загальний же розмір заподіяної матеріальної
шкоди складає 2073 грн., яку і просив

позивач стягнути
з відповідачки. Крім того, позивач вважає, що йому було спричинено моральну
шкоду, яку він оцінив в 2000 грн. і просив теж стягнути з відповідачки / а. с.
5 /.

Судом,
під час розгляду справи, було залучено до участі у справі співвідповідачем -
Першотравенське МЖКП / а. с. 30 /.

Відповідачка та
співвідповідач позов не визнали.

Рішенням
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено і на його користь стягнено з
Першотравенського МЖКП 2070 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди, 2000
грн. -у відшкодування моральної шкоди та судові витрати в розмірі 88 грн., а
всього 4158 грн. /а.с. 62а-63/.

З таким
рішенням не погодився відповідач - Першотравенське МЖКП і звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Першотравенського
міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2007 року та ухвалити нове
рішення, яким звільнити підприємство від відповідальності за даним позовом.

Як на
підстави апеляційної відповідач посилався на те, що рішення є незаконним ,
оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального закону / а.
с. 78-79/.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні згідно п.3 ст. 309 ЦПК
України з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що дійсно 01.11.2005 року, після 18 години, в
квартирі АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_2, стався прорив
системи опалення, зокрема зірвано згін трубистояка системи опалення зверху біля
радіатора, де не було ніякого хомута, що спричинило витікання гарячої води з
системи опалення під великим тиском, яка фактично била фонтаном тривалий час -
більше години. Не зважаюючи на термінове та своєчасне повідомлення
відповідачкою ЗОСОБА_2 диспетчерської служби Першотравенського МЖКП про аварію,
в телефонному режимі, останнє ніяких заходів до термінової ліквідації аварії не
прийняло і гаряча вода фонтанувала більше години. Намагання відповідачки разом
з її рідними та сусідами самостійно перекрити систему опалення в будинку не
привели до бажаного результату, так як не працювали відповідні засувки для
перекриття подачі води в систему опалення у підвалі будинку. Воду вдалося
перекрити тільки після того, як чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 самостійно знайшов
слюсарів МЖКП, які і перекрили воду в системі опалення.

Докази
щодо безвідповідального відношення ОСОБА_2 до стану стояків опалення в її
квартирі та наявності у неї можливості передбачення зриву згоду стояка опалення
біля радіатора опалення в її квартирі - суду не надані і судом не встановлені.

Крім
того, суд першої інстанції вважає, що причиною сильного залиття квартири
позивача є практично не сам факт зриву згону стояка біля радіатора опалення в
квартирі ОСОБА_2, а безвідповідальне відношення працівників Першотравенського
МЖКП до термінового усунення аварії, тобто термінового і своєчасного перекриття
подачі гарячої води в систему опалення після повідомлення про аварію.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідальним за залиття
квартири позивача гарячою водою b системи
опалення, протягом тривалого часу, є Першотравенське МЖКП.

Вирішуючи
даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи
сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями свідків та самих
сторін.

При вище
зазначених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного
висновку про те, що Першотравенське МЖКП повинно відшкодувати спричинену
позивачу, як матеріальну, так і моральну шкоду, відповідно до вимог ст.ст.
1166,1173,1167 ЦК України.

Приведені
в апеляційній скарзі доводи Першотравенського МЖКП не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками
суду по їх оцінці.

Відповідно
ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів
неможливості виконання працівниками своїх обов'язків щодо усунення аварії в
квартирі ОСОБА_2, про що МЖКП було повідомлене своєчасно, відповідачем -
Павлоградським МЖКП суду надано не було.

Інші
доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання. Крім
того, вони зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права, яке суперечить
діючому законодавству.

Порушень
матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування
судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Разом з
тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно зависив розмір
відшкодування моральної шкоди. Виходячи з дійсних обставин справи та наслідків,
які наступили, - колегія суддів знаходить можливим змінити рішення суду в
частині розміру відшкодування моральної шкоди, зменшивши цей розмір
відшкодування з 2000 грн. до 500 грн., задовольнивши апеляційну скаргу
частково.

Керуючись
ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Першотравенського міського житлово-комунального підприємства -
задовольнити частково.

Рішення
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2007
року в частині розміру відшкодування моральної шкоди - змінити.

Стягнути
з Першотравенського міського житлово-комунального підприємства на користь
ОСОБА_1 500 грн.( п'ятсот грн.) у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього
часу.