Справа № 22-827                                    Головуюча у
1 інстанції - Бондаренко Н.В.
№30                                         Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

02
жовтня 2007 року                                                                                   м.  Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської

області у складі: головуючого   судді             -                             Василевича
B.C.

суддів                                                                 -                         Гордійчук C.O.,  Шимківа С.С.

з участю
секретаря судового засідання    -                                  Чалої Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду від 26
квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом виселення,  -

встановила:

Рішенням
Здолбунівського районного суду від 26 квітня 2007 року зобов"язано ОСОБА_1
не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні належним їй на праві власності
житловим будинком № 29 по вул.  Пирогова
в м.  Здолбунові Рівненської області
шляхом його виселення з цього будинку.

Не
погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_1
подав на нього апеляційну скаргу,  в якій
зазначає,  що воно не ґрунтується на
нормах закону. Судом неправильно встановлено обставини,  які мають значення для справи та допущено
порушення прийняття і дослідження доказів. Суд дійшов помилкового висновку про
систематичне порушення ним правил співжиття. Не з'ясував,  яким чином він заважає колишній дружині
проживати в будинку. Також суд необґрунтовано дійшов висновку про те,  що до нього застосовувалися заходи
громадського впливу.

Просить
скасувати оскаржуване рішення суду.

Перевіривши
матеріали справи,  доводи апеляційної
скарги,  беручи до уваги надані у
судовому засіданні апеляційного суду учасниками процесу пояснення,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Статтею
11 ЦПК України встановлено,  що суд
розглядає цивільні справи не інакше,  як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні власним житловим будинком та виселення. В
обґрунтування позовних вимог вказувала,
що вона як власник має право вимагати усунення будь-яких порушень своїх
прав,  оскільки право власності є
непорушним.

2

Постановляючи
рішення про задоволення позову на підставі
ст. 116 ЖК України,  суд першої
інстанції виходив з того,  що ОСОБА_1
порушує правила співжиття. До нього застосовувалися заходи попередження та
громадського впливу.

Право
вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник житлового
будинку (квартири) має відповідно до  ст.
157 ЖК України,  але за наявності
обставин,  передбачених ч. 1  ст. 116 цього Кодексу.

Проте,  ОСОБА_2 не зверталася у суд з позовом саме з
цих підстав.

Таким
чином,  суд вийшов за межі заявлених
позовних вимог.

Згідно
ч.3  ст. 9 ЖК України ніхто не може бути
виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування
жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку,  передбачених законом.

За
наведених обставин,  коли рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального
права воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у
позові.

Керуючись  ст. ст. 307,
309,  313,  316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Здолбунівського районного суду від 26 квітня 2007 року скасувати.

ОСОБА_2
у задоволенні позову до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим
будинком шляхом виселення відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає чинності негайно. Воно може бути оскарженим
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.