Справа
№ 22ц - 1815             Судця суду 1 -ої інстанції
27                            Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
УХВАЛА

Іменем   України

10
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю.,  судців Колосовського С.
Ю.,  Лівійського І.В.,  при секретарі судового засідання Танцуріній СМ. ,

за
участю позивача ОСОБА_1.,  відповідачів
ОСОБА_2,  ОСОБА_3. та їх представника
ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційними скаргами позивача
ОСОБА_5,  відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3
на рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 31 травня 2007 року,
постановлене за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про захист
честі,  гідності,  ділової репутації,  відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,

встановила:

В
вересні 2006 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3. про
захист честі гідності,  ділової
репутації,  відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Позивач
зазначав,  що між ним та відповідачами
вирішувався спір щодо комори Ш площею 7, 3 кв.м,  належної до квартири АДРЕСА_1. В зв'язку з
вирішенням цього спору відповідачі прилюдно демонстрували зневажливе відношення
до нього,  висловлювали на його адресу
образи,  принижуючи його честь і
гідність. Це спричинило йому моральні страждання,  вплинуло на стан його здоров'я,  вимагало від нього додаткових зусиль та
коштів для відновлення та лікування.

Посилаючись
на зазначені обставини та уточнивши в подальшому свої вимоги,  позивач просив стягнути на свою користь з
кожного з відповідачів по 500 грн. у відшкодування моральної шкоди; по 15 грн.
у відшкодування судових витрат. В квітні 2007 року позивач уточнив свої вимоги
збільшивши розмір суми у відшкодування моральної шкоди на 200 грн. для кожного
з відповідачів і просив ще стягнути з кожного по 305 грн. 63 коп. - у
відшкодування витрат на лікування;

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 31 травня 2007 року позов задоволено частково і постановлено стягнути з
ОСОБА_2 і ОСОБА_3. на користь Діденка О.Н. у відшкодування моральної шкоди
солідарно 500 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_5 вважає,  що
суд необгрунтоване не задовольнив його вимоги в повному обсязі. Просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове,
задовольнивши його вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_2
і ОСОБА_3. в своїх апеляційних скаргах,
посилаючись на те,  що висновки
суду не відповідають обставинам справи та заявленим вимогам,  просять рішення суду скасувати і ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення позивача,  відповідачів та їх представника,  перевіривши доводи апеляційних скарг,  дослідивши матеріали справи,  колегія судців вважає,  що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами
справи доведено,  що відповідачі своєю
протиправною поведінкою щодо позивача задали йому душевних страждань.

Так,  з постанови Центральної
районної прокуратури м.  Миколаєва від 22
квітня 2004 року,  відповідей начальника
ММУ УМВС України в Миколаївській області від 1 липня 2007 року та начальника
Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 25 квітня 2006
року вбачається,  що через неправомірну
поведінку щодо позивача з відповідачами проводились бесіди та їм робилось
застереження про недопустимість антигромадської поведінки стосовно позивача та
вони попереджувались про відповідальність за неправомірні дії (а.с. 52,  61,
62).

За таких
обставин згідно з положеннями  ст.  23 ЦК України позивач має право на
відшкодування відповідачами моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення його прав.

Зважаючи
на те що суд постановив правильне по суті і справедливе рішення,  колегія суддів приходить до висновку,  що в силу
ст.  308 ЦПК України воно підлягає
залишенню без змін.

З
наведених підстав доводи апеляційних скарг не можуть бути прийнятими до уваги.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  314. 315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_5,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 відхилити,  а рішення Центрального районного суду м.  Миколаєва від 31 травня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але з цього часу протягом двох місяців може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.