Справа № - 22 ц - 113                                                Головуючий
року                                                                                     Городівський
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року січня місяця 11 дня м.  Полтава
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого:
судді Триголова В.М.  Суддів: Омельченко
Л.М. ,  Бондаревської С. М.  при секретарі: Зеленській О.І. з участю
адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Миргородського міськрайсуду Полтавської області від 27 листопада 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ДКУ про відшкодування матеріальної шкоди завданої
злочином та моральної шкоди

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2  звернулась з позовними вимогами до Державного
казначейства України про відшкодування шкоди,
завданої злочином,  посилаючись на
те,  що працівником ВАТ
„Агропромтранс" 27.08.1986 року була скоєна ДТП,  в
результаті якої ОСОБА_2  отримала травму
з втратою 20 % професійної працездатності безстроково.

За
рішенням Миргородського міського суду від 26.12.1989 року з Миргородського
спецпідприємства № 1605 об'єднання „Полтаваавтопром-транс"
(правонаступником якого стало ВАТ Миргородське АТП „Агропромтранс") було
стягнуто кошти в рахунок відшкодування шкоди заподіяної злочином на користь
ОСОБА_2  щомісячно по 48 грн. 96 коп.

Вказане
відшкодування проводилось до травня 1998 року,
але з цього часу припинилось у зв'язку з неплатоспроможністю
підприємства,  визнання його банкрутом та
ліквідацією.

Просила
стягнути з Держави України в особі Державного Казначейства України одноразово
відшкодування в розмірі 12561 грн. 09 коп.3а період з 2000 року до 2005 року та
по 275 грн. 18 коп. щомісячно та довічно.

В
рахунок відшкодування моральної шкоди просила стягнути 10000 грн.,  та витрати за надання юридичної допомоги
адвокатом.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
надавши свої заперечення в письмовому вигляді,  але в засідання суду не з'явився.

Заочним
рішенням Миргородського міськрайсуду Полтавської області від 27.11.2006 року
позовні вимоги ОСОБА_2  залишені без
задоволення.

В
апеляційному порядку вказане рішення оскаржив позивач ОСОБА_2,  посилаючись на порушення судом норм
Конституції України та  ст.  6-1 Європейської конвенції з прав людини.

Просила
скасувати рішення суду,  ухвалити
нове,  яким задовольнити у повному обсязі
позовні вимоги.

Колегія
суддів,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог,  прийшла до
висновку,  що апеляційну скаргу необхідно
відхилити з слідуючих підстав.

Судом
першої інстанції вірно встановлено,  що
позивачкою заявлено позовні вимоги до держави України в особі Держказначейства
України відповідно до вимог  ст.  1207 ЦК
України.

Правильним
є висновок суду першої інстанції про те,
що вимоги ОСОБА_2  до вказаного
відповідача є безпідставними,  так як
право у позивача в даному випадку виникає лише в тому випадку вимагати
відшкодування шкоди від держави,  якщо
особа,  яка скоїла злочин не
встановлена,  або ця особа є
неплатоспроможною.

Позивач
ОСОБА_2  не довела в суді першої
інстанції факту неплатоспроможностіОСОБА_3. ,
який скоїв вказаний злочин,  а
тому місцевий суд на законних підставах відмовив в задоволенні позовних вимог.

Керуючись  ст.
ст.  303; 308 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Миргородського міськрайсуду Полтавської області від 27 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності з проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України шляхом в касаційному порядку протягом двох місяців.