АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року                                                                                  м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючої:   Копаничук С. Г. Суддів: Нікушина В.П. ,
Гуцола П.П. при секретарі: Шевчук Л.В.

за участю
позивачки ОСОБА_3.,  представника
позивача ОСОБА_2- ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27.02.2007 року по справі за
позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до
ОСОБА_1,  Могилів-Подільської міської
ради про усунення порушень права власності на землю шляхом відновлення межі,  відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,

встановила:

Рішенням
Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27.02.2007 року позов ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3. до ОСОБА_1. , Могилів-Подільської міської ради задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_1. усунути порушення права власності позивачів на належну їм
земельну ділянку шляхом перенесення паркану до червоної лінії згідно з додатком
№3 висновку судової будівельно-технічної експертизи Вінницької
торгово-промислової палати №ОС-22 від 21.11.2006 року. Стягнуто з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_2,  ОСОБА_3. у відшкодування моральної шкоди-500 грн. та
судові витрати по справі -1022 грн. В задоволенні позову про відшкодування
матеріальної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить зазначене рішення скасувати через порушення
судом норм матеріального та процесуального права , а по справі ухвалити нове
рішення яким в позові відмовити. Зазначила , що суд невірно оцінив докази по
справі , зокрема,  висновок судової
будівельно-технічної експертизи не у совокупності з іншими доказами,  в результаті чого невірно встановив обставини
справи , вказавши,

Справа № 22 - 958 2007р.
Категорія: 33 Рішення постановлено
під головуванням Капацин Л.В.

Доповідач:
Копаничук С. Г.

що вона
здійснила захват земельної ділянки позивачів. Суд не вирішив питання щодо
задоволення чи відмови у позові до Могилів-Подільської міської ради.

Заперечуючи
проти скарги ОСОБА_2,  ОСОБА_3. зазначили , що заявником апеляції не вказано яку
конкретно норму матеріального права порушив суд при вирішенні справи,  вважають рішення законним і обґрунтованим.

Постановляючи
рішення по справі суд виходив з того , що висновком судової
будівельно-технічної експертизи ОС-22 від 21.11.2006 року підтверджено , що
існуючі межі між земельними ділянками ОСОБА_3. , ОСОБА_2 і ОСОБА_1. не
співпадають з розмірами зазначеними в їх державних актах про право власності і
ОСОБА_1. здійснила захват частини земельної ділянки ОСОБА_2. Тому суд задоволив
позов останніх про усунення порушень права власності шляхом перенесення паркану
відповідно до червоної лінії згідно з додатком №3 висновку зазначеної експертизи.
Частково задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди суд виходив з
того,  що неправомірними діями
відповідачки така шкода була їм причинена і визначив її розмір 500 грн.

Заслухавши
доповідача,  осіб , що беруть участь у
справі , перевіривши матеріали справи,
рішення суду та доводи апеляційної скарги , колегія суддів вважає,  що остання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно
до  ст. 152 ЗК України власник земельної
ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і
відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки
здійснюється в тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки , який
існував до порушення прав , і запобігання вчиненню дій , що порушують права ;
визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування.

Як
вбачається з матеріалів справи позивачі на підставі державного акту на право
приватної власності на землю від 13.06.2002 року являються власниками земельної
ділянки , площею 1303 кв .м.  по просп.Незалежності,
159 в м.  Могилев -Подільському. Відповідачка ОСОБА_1. на підставі
державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.05.2005 року
являється власницею земельної ділянки площею 964 кв. м.  по вул .Виноградній , 4.3азначені ділянки
межують.Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи ОС-22
від 21.11.2006 року вбачається , що існуючі межі між земельними ділянками
ОСОБА_3. , ОСОБА_2 і ОСОБА_1. не співпадають з розмірами , зазначеними в їх
державних актах про право власності і ОСОБА_1. здійснила захват частини
земельної ділянки ОСОБА_2 по лінії межі довжиною 36, 3 м з одного боку на 0, 60
см, з іншого на 1, 29 м.  З додатку до
зазначеного акту експертизи також вбачається , що в даний час існуюча площа
земельної ділянки ОСОБА_2 складає 1266 кв .м. ,
що менше ніж передано їм у власність на 37 кв .м.  , а ОСОБА_1. - 993 кв .м.  , що більше від переданої їй у власність на
29 кв.м.

Суд вірно оцінив
докази по справі в порядку  ст. 212 ЦПК
України та прийняв в якості належного доказу висновок судової
будівельно-технічної експертизи ОС-22 від 21.11.2006 року , оцінивши інші
докази (покази свідків,  плани) щодо
нього критично , оскільки висновок ґрунтувався на проведенні досліджень експертом
з застосуванням спеціальних знань та методів досліджень. На підставі цього суд
правильно встановив обставини по справі , а саме те , що відповідачка порушила
право власності позивачів шляхом зміни меж між їх земельними ділянками , вірно

застосував
норми матеріального права в частині захисту прав власності на землю та дійшов
підставного висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_3. , ОСОБА_2
.про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення
стану земельної ділянки , який існував до порушення прав та приведення межі
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відповідно до червоної лінії , вказаної в додатку до акту
судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 209 ).Також суд підставно дійшов
висновку , що внаслідок неправомірних дій відповідачки позивачам була причинена
моральна шкода , яка підлягає відшкодуванню і вірно визначив її розмір ,  постановивши стягнувши з відповідачки суму
500 грн. Однак суд помилково вказав про стягнення цих коштів на користь обох
позивачів без обособления
, що не передбачено цивільним законодавством.
Колегія суддів вважає необхідним визначити кожному з них розмір такого
відшкодування по 250 грн.,  визначаючи ,
що від дій відповідачки позивачі постраждали в рівній мірі.

Приймаючи
до уваги , що правовідносини по справі щодо чинення перешкод в користуванні
земельною ділянкою виникли між ОСОБА_3.,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1. і те , що окремого позову до Могилів-Подільської
міської Ради позивачі не заявляли ,  ,
колегія суддів вважає , що остання була притягнута судом до участі в справі в
якості відповідача безпідставно , а тому в позові до неї необхідно відмовити.
Враховуючи , що суд даний позов щодо цього відповідача в мотивувальній частині
обговорював , проте в резолютивній частині про нього не зазначив , колегія
суддів вважає необхідним рішення доповнити зазначенням про відмову в позову до
Могилів-Подільської міської Ради. Інші доводи скарги рішення суду не
спростовують.

Керуючись  ст.
ст. 307, 309, 315 ЦПК України , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу задоволити частково.

Рішення
Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27.02.2007 року в частині
стягнення моральної шкоди змінити. Стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування моральної
шкоди на користь ОСОБА_3 250 грн.,  на
користь ОСОБА_2-250 грн.

Доповнити
рішення : В позові до Могилів-Подільської міської Ради відмовити В іншій
частині рішення залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців.