УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2007 року                                                                               м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва в складі:

Головуючого:
Горелкіної Н.А.

Суддів:              Мороз
Л.Л., Слободянюк С.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кіровському районі
м. Донецька про перерахунок щомісячної страхової виплати і стягнення
заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного
суду м. Донецька від 25 квітня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 16 червня 2005 року, -

встановила:

7 лютого 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій зазначав, що
в зв'язку з втратою професійної працездатності на виробництві він отримує від
відповідача щомісячні страхові виплати. Згідно вимогам ч.2 ст. 29 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань, які спричинили
втрату працездатності" відповідач повинен щомісячно з 1 березня кожного
року провадити перерахунок сум щомісячних
страхових виплат, якщо мав місце приріст в попередньому календарному році середньої
заробітної плати в галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади по питанням статистики. Вважає, що при перерахунках відповідачем в березні 2002 року, в березні 2003
року та в березні 2004 року занижені його щомісячні страхові виплати.
При передачі його справи з шахти "їм. Скочинського" до виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька розмір його
щомісячної виплати складав 244,78 грн. Відповідачем при перерахунках щомісячних
страхових виплат були застосовані коефіцієнти росту реальної заробітної плати,
а саме: з березня 2002 року - 1,193; з березня 2003 року - 1,182, з березня
2004 року -1,152. При цьому коефіцієнти
росту середньої заробітної плати в галузях національної економіки склали
відповідно 1,135; 1,21; 1,228. Вважає, що страхові виплати на його користь
після перерахунку згідно вимогам ч.2 ст. 29 вищезазначеного Закону повинні

2

складати: з березня 2002 року
-330,94 грн., з березня 2003 року - 400,44 грн., з березня 2004 року - 515,77
грн. Таким чином, відповідач недоплатив йому 2316.28 грн., просив суд
зобов'язати відповідача провадити йому щомісячні страхові виплати у розмірі
515,77 грн. до перерахунку в березні 2005 року і стягнути з відповідача на його
користь недоплачену суму 2316,28 грн.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька від 25 квітня 2005 року в задоволенні
позову відмовлено, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 червня
2005 року залишено без змін рішення суду першої інстанції.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами
норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 25 квітня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2005
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно й оскарженню не підлягає.