РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого
судді: Іващенко В.В.

Суддів:
Летягіної О.В. Сінані О.М.

При секретарі:
Іванові O.K.

розглянувши
у відкритому судову засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Закритого акціонерного товариства Українська страхова
компанія „Княжна" м. Київ про стягнення моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Алуштинського міського суду Автономної Республіки
Крим від 31 жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування
моральної шкоди 5 000 грн., і судові витрати.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що в результаті ДТП,
яке мало місце 22.04.2006 року за участю його автомобіля і автомобіля
відповідача, для нього настав страховий випадок і страхова компанія виплатила
ОСОБА_1 6 895 грн. 66 коп. Проте вартість відновлювального ремонту автомобіля
перевищує виплачену суму. Постановою Київського районного суду міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим ОСОБА_2 був визнаний винним в здійсненні
правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і йому призначено покарання
у вигляді штрафу. Позивач вважає, що йому була заподіяна моральна шкода, яка
виразилась в наявності душевних страждань, психологічного стресу, який він
переніс під час ДТП. Тривалий
час позивач відновлював здоров'я, був порушений нормальний спосіб його життя. В
добровільному порядку ОСОБА_2 виплатити суму у відшкодування моральної шкоди
відмовляється.

Рішенням
Алуштинського міського суду АР Крим від 31.10.2006 року, позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, державне мито в розмірі 51 грн. і витрати на ІТЗ
30 грн., а всього стягнуто 2 081 грн. В інший частині в задоволенні позовних
вимог - відмовлено.

На
зазначене рішення суду ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій ставиться
питання про скасування рішення суду від 31.10.2006 року, як необгрунтованого,
та ухвалення нового рішення про залишення без задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Апелянт
вважає, що суд повинен був провести стягнення зі страхувальника ЗАТ „Українська
страхова компанія „Княжна", яка була залучена до участі у справі в якості
співвідповідача, згідно норм діючого законодавства України. Вказує, що

Справа №
22-ц-891/2007                      Головуючий
суду 1 інстанції- Куксов В.В.

Доповідач
Апеляційної інстанції - Летягіна О. В.

суд повинен був провести стягнення коштів з особи, визнаної винною в ДТП, тільки якщо
судом в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь постраждалої особи
стягнена сума більше, ніж сума, яка може бути відшкодована страхувальником (5
відсотків від встановленого ліміту). Тобто, так як сума, стягнена з відповідача
не більше, ніж сума, яку зобов'язався виплатити страхувальник, вона повинна
бути стягнена повністю зі страхувальника „ЗАТ „Українська страхова компанія
„Княжна". Також, ОСОБА_2 вважає, що судом стягнені більші суми на оплату
ІТЗ і державного мита, ніж ті, що встановлені законодавством в даному випадку;
і що суд порушив територіальну підсудність при розгляді справи.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково.

Задовольняючи
позов частково, та стягуючи суму в відшкодування моральної шкоди з відповідача
ОСОБА_2, суд виходив з того, що моральна шкода заподіяна винними діями відповідача
повинна бути відшкодована саме винною особою, якою є ОСОБА_2

З такими
висновками суду погоджується колегія судців.

Судом
було встановлено, що автомобіль, який належить позивачеві застрахований ЗАТ
Українська страхова компанія „Княжа", якою і була сплачена ОСОБА_1 сума
матеріальної шкоди завданої даної ДТП
а.с.17.

Стаття
23 п.1 передбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди ,
завданої внаслідок порушення її прав.

З п.2
пп.3 цієї ж статті слідує, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

П. 22.3
п.п.2 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачається,
що якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену
п.3,4 частини другої ст.23 ЦК
України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа,
яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Судом
було встановлено, що особою винною в скоєнні ДТП є ОСОБА_2,
цей факт підтверджується постановою судді Київського районного суду м.
Сімферополя від 16.05.2006 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності по ст..
124 КоАП України і йому призначене покарання в вигляді штрафу, а також
іншими матеріалами справи.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що судом обґрунтоване сума в відшкодування
моральної шкоди стягнена саме з відповідача, так як доводи вказані відповідачем
в апеляційної скарги відносяться до випадків коли відшкодовується моральна
шкода заподіяна життю та здоров'ю постраждалої особи, ні її майну.

Однак,
виходячи з положень ст.23 ЦК
України, а саме, керуючись принципами розумності та справедливості, колегія
суддів вважає можливим знизити суму стягнену в відшкодування моральної шкоди з
2000 гривень до 500 гривень.

Керуючись
статтями 303, 304, 309, 313, 316, 317, 319 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково. Рішення Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 31 жовтня 2006 року  змінити, зменшити суму   стягнену в відшкодування моральної

шкоди з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 з 2000 гривень до 500 гривень.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене протягом двох місяців з дня набрання ним законною сили в касаційному
порядку до Верховного Суду України.