Апеляційний суд Кіровоградської
Справа №
22-1372 - 2007 р.                    Головуючий
у суді І інстанції Кореняк В.К.
- 41                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня
2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого -
судді - Кіселик С.А.

суддів - Франко В.А., Суржик М.М.

при секретарі -
Салабай М.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні  в  м.
Кіровограді  цивільну справу  за апеляційною скаргою ПП «Каспер» на рішення    Кіровського районного суду міста
Кіровограда    від 08 лютого 2007 року.

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2006 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПП «Каспер», треті
особи Кіровоградський міськрайонний цент зайнятості та Виконавча дирекція
Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності і після неодноразових змін, уточнень і
доповнень до позовних вимог просила суд визнати укладеним 25.05.2006 року
трудовий договір між нею та ПП «Каспер»; зобов'язати відповідача внести в
трудову книжку запис про прийняття її на роботу з 25.05.2006 року; стягнути із
відповідача на її користь, за період із 25.05.2006 року по день розгляду справи
судом, суму невиплаченої їй заробітної плати із розрахунку 350 грн. на місяць,
допомогу по тимчасовій непрацездатності за час перебування на лікарняному та
1000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В
обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що із 25.05.2006 року, за
направленням Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості, вона була
прийнята на роботу до ПП «Каспер» складальником верху взуття. За період її
роботи на підприємстві, із травня по вересень 2006 року, заробітна плата
виплачувалась не у повному розмірі і не відповідала її мінімальному розміру. Не
виплачувалась також і допомога по тимчасовій непрацездатності, а з вересня 2006
року її взагалі не допускають до роботи. При цьому відповідних записів про її
прийняття    і звільнення із роботи у трудовій
книжці    не зроблено.

Рішенням
Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 лютого 2007 року позов
задоволено. Визнано укладеним 25.05.2006 року трудовий договір між ОСОБА_1. і
ПП «Каспер» та зобов'язано ПП «Каспер» внесту в трудову книжку Гуйван Світлани
Григорівни запис про прийняття її на роботу 25.05.2006 року складальником верху
взуття. Стягнуто із ПП «Каспер» на користь Гуйван Світлани Григорівни 2479 грн.
18 коп. невиплаченої заробітної плати за період із 25.05.2006 року по
08.02.2007 року та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Не
погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач просить його
скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт
вважає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та
порушено норми матеріального і процесуального права. А саме: підприємством
дійсно була дана згода на прийняття позивачки на роботу збірником верху взуття,
однак остання, необхідні для укладення із нею трудового договору документи на
підприємство не надала і тому договір із нею не укладався.

Крім того суд
першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судді доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та
наведені у скарзі доводи, діючи в межах приписів частини 1 статті 303 ЦПК
України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, колегія судців Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Задовольняючи
позов та визнаючи трудовий договір укладеним суд першої інстанції правильно
керувався положеннями частини 4 ст. 24 КЗпП України.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Висновки
суду першої інстанції підтверджуються належними доказами, а саме поясненнями свідків
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., які підтвердили факт допуску позивачки до
роботи.

Крім
того сама директор підприємства Красногорова Т.Ш. підтвердила факт допуску
позивачки до роботи зазначивши у судовому засіданні, що відбулося у суді першої
інстанції 24.11.2006 року ( а.с. 65), що ОСОБА_1. прийшла до неї із
направленням, але без будь яких документів і вона помилково допустила позивачку
до роботи.

Безпідставним
є і посилання апелянта на те, що суд першої інстанції вийшов за межі заявленого
позову. Дані посилання не підтверджуються матеріалами справи.

Суд
першої інстанції взяв до уваги подані позивачкою заяви про уточнення та
доповнення позовних вимог ( а.с. 171-172) і розглянув їх у повному обсязі, без
будь якого порушення норм процесуального права.

Таким
чином колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо правовідносин, що виникли між сторонами та правильно
застосував норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Не
знайшла колегія суддів також і порушень, судом першої інстанції, норм
процесуального права.

Згідно
частини 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи
вищенаведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ПП«Каспер» відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2007 року
залишити без змін

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення, але може
бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання
нею чинності.