Справа № 22ц-1323/07                                                           Головуючий
34                                                                             Казидуб О.Г.
апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 27 " липня 2007 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                 Храпка В.Д.,

Суддів                           Сіренка Ю.В.,
Захарової А.Ф.,

при
секретарі               Петренко СП.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду М.Черкаси від 23
травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного
майна подружжя, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, судова палата, -

встановила:

ОСОБА_2 в жовтні 2006 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про
поділ спільного майна подружжя.

Зазначав, що 1 грудня 1990 року між ним та відповідачкою
зареєстровано шлюб від якого вони мають двох неповнолітніх дітей. В період
шлюбу ними придбано будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю 28 685 грн. Крім цього,
працюючи за кордоном в період 2004 - 2005 років, він перерахував на банківські
рахунки відповідачки 15 000 доларів США
та 8 000 євро.

Посилаючись на статтю 60 СК України позивач просив
поділити вказане будинковолодіння, визнавши за ним право власності на 14 його
частину вартістю 14 342 грн. 50 коп. та виділити йому !4 частину валютних
коштів у розмірі 7 500 доларів США
та 4 000 євро, що за курсом Національного банку України становить 63 595 грн.,
а всього на загальну суму 77 937 грн. 50 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23
травня 2007 року позов задоволено частково: за ОСОБА_2 визнано право власності
на 40% будинковолодіння АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 - право власності на 60% цього
будинковолодіння; за ОСОБА_2 визнано право власності на грошові вклади, які
внесені ним в банк ВАТ «Аваль» та ЗАТ КБ
«Приватбанк» на ім.'я ОСОБА_1 в розмірі 40%, що становить 50 480 грн.;
за ОСОБА_1 визнано право власності на грошові вклади, які внесені ОСОБА_2на її
ім.'я в банк «Аваль» та ВАТ КБ
«Приватбанк» в розмірі 60%, що становить 75 720 грн. З ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 стягнуто грошові вклади,

які ним внесені на ім.'я ОСОБА_1 на банківські рахунки ВАТ «Аваль» та ВАТ КБ «Приватбанк» в
розмірі 50 480 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати рішення суду в
частині поділу грошей, і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в
позовних вимогах.

Перевіривши законність та обґрунтованість постановленого у справі рішення
суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова палата приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині поділу грошей суд виходив з того, що
позивач працюючи за кордоном в період перебування у шлюбі перераховував на
банківські рахунки відповідачки 15 000 доларів США та 8 000 євро і ці кошти належать сторонам на праві спільної
сумісної власності та підлягають поділу між ними.

Проте з таким висновком погодитись неможна, оскільки він зроблений без
повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм
матеріального права.

Відповідно до ч.2 статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані
одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий
рахунок у банківську (кредитну) установу.

По справі встановлено, що в період перебування сторін у шлюбі позивач на
рахунки відповідачки у банки «Аваль» та ВАТ КБ «ПриватБанк» перераховував долари США та євро, які
відповідачка витратила на потреби сім'ї.

На час звернення позивача до суду з даним позовом (5 жовтня 2006 року)
зазначені кошти на банківських рахунках відповідачки відсутні про що свідчать
відповідні листи ЗАТ КБ «ПриватБанк»
та ВАТ «Райффайзен банк Аваль».

Ці обставини залишились поза увагою суду, а тому висновок про поділ
вказаних грошей, як спільного майна подружжя, які на час розгляду справи
реально не існували є помилковим.

Наведене свідчить, що рішення суду в частині поділу між сторонами грошей не
відповідає обставинам справи та постановлене з порушенням норм матеріального
права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового з підстав, передбачених
ст.309 ЦПК України за наявним в матеріалах справи доказами.

Керуючись ст.ст.
307; 309; 314; 316 ЦПК України, судова палата, -

вирішила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду М.Черкаси від 23 травня 2007 року
по даній справі в частині розподілу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошей скасувати.

ОСОБА_2 в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про поділ грошей відмовити.

В решті це рішення
суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом
двох місяців.