Справа №22ц-818/2007р.                                 Головуючий
5                                                                                             Яковеико СЮ.
Доповідач      Клочко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 липня
2007р. колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м.  Севастополя в складі:

головуючого   - Куцеконя І.П.

суддів        - Клочка
В.П.,  Сундукова В.М.

при секретарі -
Баран М. Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду
Гагарінського району м.  Севастополя від
05 квітня 2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи ДПІ Гагарінського району м.  Севастополя,
ДВС Гагарінського району м.
Севастополя,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4. про визнання права власності на
майно та виключення його з акту опису,
за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
треті особи ДПІ Гагарінського району м.
Севастополя,  ДВС Гагарінського
району м.  Севастополя,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4. про визнання права власності на частку квартири,  визначення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
в листопаді 2004 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,  треті особи ДПІ Гагарінського району м.  Севастополя,
ДВС Гагарінського району м.
Севастополя,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4. про визнання права власності на
майно та виключення його з акту опису.

Вимоги
мотивувала тим,  що з 1987 року перебуває
в шлюбі з ОСОБА_2,  за період якого
набули у власність 2 квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2по АДРЕСА_1 чоловік був
засуджений за вчинення злочину до позбавлення волі з конфіскацією майна; одна з
квартир - НОМЕР_1 вже конфіскована,  у
зв'язку з чим позивачка просить визнати за нею право власності на другу
квартиру та виключити її з акту опису державного виконавця.

ОСОБА_5
звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
треті особи ДПІ Гагарінського району м.
Севастополя,  ДВС Гагарінського
району м.  Севастополя,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4. про визнання права власності на частку квартири,  визначення порядку користування квартирою.

Вимоги
мотивувала тим,  що відповідач ОСОБА_2. є
її сином,  йому позивачка віддала грошові
кошти в розмірі 9000 доларів СІЛА,
виручені після продажу своєї квартири в м.  Києві; дана сума була вкладена сином в
придбання спірної квартири НОМЕР_2по АДРЕСА_1
на половину якої й просить визнати право власності позивачка та визначити
порядок користування житлом шляхом виділення їй кімнати площею 11 кв.м.

Рішенням
суду основний позов задоволено частково,
ухвалено визнати за ОСОБА_1 право власності на Ч частку квартири
НОМЕР_2по АДРЕСА_1 виключити цю частку з акту опису. В решті позову відмовлено.
В зустрічному позові відмовлено в повному обсязі.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати через невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та вимогам матеріального закону.

Розглянувши
матеріали справи,  доводи скарги,  колегія вважає,  що остання підлягає частковому
задоволенню,  рішення суду зміні з
наступних підстав.

Постановляючи
рішення,  суд виходив з того,  що спірна квартира є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та на неї розповсюджує свою дію  ст.
ст. 60, 7 0 Сімейного Кодексу України.

З такими
висновками погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх
обставин справи,  з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Згідно
зі  ст. 60 СК України,  майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

З
матеріалів справи слідує,  що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з 04 квітня 1987 року по теперішній час перебувають у шлюбі (а.с. 15),  в період якого - 12 листопада 1993 року була
набута у власність квартира НОМЕР_2по АДРЕСА_1 (а.с. 5-7),  01 серпня 1998р. - квартира НОМЕР_1 в тому ж
будинку (а.с. 58). Обидві квартири однакові,
двокімнатні,  загальною площею
відповідно 54, 1 кв.м.  та 52, 5 кв.м.

На
підставі вироку Апеляційного суду м.
Севастополя від 26 листопада 2001р. про засудження ОСОБА_2 до
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна
було видано виконавчий лист про накладення арешту на обидві квартири. Квартира
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 була реалізована зі зверненням виручених коштів в дохід
держави,  що визнали сторони по справі та
що не потребує додаткового доказування.

Суд
правильно зазначив,  що в разі поділу
майна,  що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя,  частки майна дружини
та чоловіка є рівними. Однак,  суд при
цьому не врахував,  що половина спільного
майна,  належного особисто ОСОБА_2,  вже реалізована в порядку виконання щодо
нього судового рішення,  а тому слід було
визнати за дружиною ОСОБА_1 право власності на другу частину даного майна - всю
квартиру НОМЕР_2з виключенням останньої з акту опису та арешту.

За таких
обставин рішення суду в цій частині підлягає зміні з вказівкою на виключення
всієї квартири з акту арешту та опису.

Рішення суду в
іншій частині сторонами не оскаржувалось. Керуючись  ст.
ст. 303-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 05 квітня 2007р. - змінити.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи ДПІ
Гагарінського району м.
Севастополя,  ДВС Гагарінського
району м.  Севастополя,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4. про визнання права власності на майно та виключення його з акту
опису - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру НОМЕР_2по АДРЕСА_1 та виключити квартиру
з акту опису майна ДВС Гагарінського району м.
Севастополя від 28 березня 2003р.

В решті частини
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.