РІШЕННЯ

Іменем   України

„12" липня
2007 року

колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого
- судді                       Широкової
Л.В.

суддів                                              Худякова A.M.,
Товянської О.В.

при
секретарі судового                   Забеліній
О.О.

засідання

3   участю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04      травня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила :

В квітні
2007 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом.  ОСОБА_2
просив суд стягнути з ОСОБА_1 1752, 32 грн. майнової шкоди,  226, 80 грн. витрат за проведення експертизи,  9, 54 грн. за оплату телеграми,  1000 грн. на відшкодування моральної шкоди та
понесені судові витрати. ОСОБА_3  просила
суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь 1500 грн. моральної шкоди та 127 грн.
судового збору. Свої вимоги позивачі мотивували тим,  що з вини відповідача,  який керував автомобілем Опель-Рекорд,  сталося зіткнення з їх автомобілем ЗАЗ-968.

Внаслідок
зіткнення їх автомобіль отримав технічні пошкодження,  ОСОБА_3
- тілесні ушкодження.

В результаті ДТП їм заподіяна
матеріальна та моральна шкода.

Рішенням
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 травня
2007 року позов задоволений.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди
просить скасувати як таке,  що не
відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи,  розмір такого відшкодування

Справа
№22/1536                 Головуючий у 1
інстанції   ВерозубО.А.

Категорія
19                               Суддя
доповідач у 2 ін ст.  Широкова Л.В.

просить зменшити.
Апелянт посилається на те,  що позивачі
не надали доказів,  які б свідчили
отриманням ними моральної шкоди. Крім того ,
апелянт вважає,  що суд не
врахував його матеріального положення. У нього на утриманні знаходиться дитина
та дружина. Остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як
встановив суд,  з вини відповідача
сталась ДТП,  в результаті якої був пошкоджений
автомобіль ОСОБА_2. . ОСОБА_3  отримала
легкі тілесні ушкодження без розладу здоров'я.

Суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність відповідачу
відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду відповідно до вимог  ст. 1666 ЦК України.

Проте,  вирішуючи питання щодо розміру морального
відшкодування,  суд першої інстанції не
врахував положень п.9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від
31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної
/немайнової/ шкоди,  із змінами,  внесеними постановою Пленуму Верховного Суду
України від 25.04.2001 року №5 і не дав належної оцінки обсягу страждань
позивача,  їх тривалості,  можливості відновлення втрат,  а також ступінь вини заподіювача шкоди.

Виходячи
з матеріалів справи,  відповідно до  ст. 1193 ЦК України,  колегія
суддів зменшує розмір морального відшкодування до 300 грн. на користь ОСОБА_2.  та 500 грн. на користь ОСОБА_3 ,  врахувавши при цьому обставини справи,  тривалість моральних страждань,  заподіяння останній легких тілесних ушкоджень
без розладу здоров'я та матеріального стану відповідача,  який має на утриманні двох дітей та дружину.
В решті рішення суду відповідає вимогам закону. Керуючись  ст.
ст.  304, 307, 313-315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну     скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення                     Новоград-Волинського                      міськрайонного                   суду

Житомирської
області від 04 травня 2007 року в частині відшкодування моральної шкоди
змінити,  зменшивши розмір відшкодування
на користь ОСОБА_2.  до 300 грн.,  а на користь ОСОБА_3  до 500 грн. В решті рішення залишити без
зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.