УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Червинської М.
Є.,  Шевченко В.Ю.,  Біляєвої О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  3-я особа - Дванадцята державна
нотаріальна контора м.  Києва,  - про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_2 та її представника
ОСОБА_3на рішення Святошинського районного суду м.  Києва від 02 листопада 2004 року та рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 14
березня 2005 року,

встановила:

В червні
2004 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення
додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,  посилаючись на те,  щоІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_4. ,  який був власником
квартириАДРЕСА_1. 09 червня 2004 року він підписав заяву про прийняття
спадщини,  яка посвідчена приватним
нотаріусомОСОБА_5. До закінчення терміну подачі заяви про прийняття спадщини
він надіслав заяву поштою до Дванадцятої державної нотаріальної контори. Однак
29 червня 2004 року йому стало відомо,
що відповідачці ОСОБА_2. вже видано свідоцтво про право на спадщину за
законом,  згідно якого вона є єдиною
спадкоємницею майна померлого.

В
судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги і просив визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за законом,
яке видано відповідачці.

Рішенням Святошинського районного суду м.  Києва від 02 листопада

2004 року позов задоволено частково.

Справа № 33ц-1035кс07

Біляєва О.М.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від
14.03.2005 року рішення суду першої інстанції скасовано,  позовОСОБА_1.
задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину
за законом,  яке видане 22 червня 2004
року Дванадцятою державною нотаріальною конторою м.  Києва на ім'я ОСОБА_2.,  в частині Уг квартириАДРЕСА_1. В решті
позовних вимог відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_3. просять скасувати судові
рішення та ухвалити нове,  посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Відсутні
передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 та її представника -ОСОБА_3відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 14
березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не
підлягає.