УХВАЛА

Іменем   України

„ 5 "
вересня 2007 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді     Головчук СВ.,

суддів:                                                 Забродського
М.І., Миніч Т.І.

при секретарі
судового

засідання                                Лаговській 0.0.

з
участю:                                 відповідачів

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.

Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2

на рішення
Ружинського районного суду від 16 травня 2007 року

у справі  за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,

ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної

та моральної
шкоди,

встановив:

У червні 2006 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2 звернулися до суду
з позовом. Просили стягнути на їх користь з відповідачів в солідарному порядку
732 грн. матеріальної шкоди та по 1000 грн. на користь кожної з них на
відшкодування моральної шкоди. При цьому посилалися на те, що є власниками
квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира має спільну стіну з квартирою, в якій
проживають відповідачі. При проведенні відповідачами ремонту у своїй квартирі
були вибиті чотири наскрізні діри в стінах. В зв"язку з цим були
пошкоджені шпалери, обсипалася штукатурка в квартирі позивачок, через отвори
поступав пил, було чути шум від проведення будівельних робіт. Вважають, що
діями відповідачів їм заподіяно також і моральну шкоду.

Рішенням Ружинського районного суду від 16 травня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь кожної із позивачок по 2 95 грн.27 коп. матеріальної шкоди. В
задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням того ж суду
від 19 липня 2007 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та в задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1. та ОСОБА_2
порушують  питання  про
зміну  зазначеного  рішення
та  просять

Справа №22ц/1814                                       Головуючий
у суді 1 -ї інст.Драчук М.П .

Категорія 40                                                   Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

задоволити
позов в повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд не дав належної оцінки зібраним по справі доказам.
Зокрема, вважають, що суд безпідставно не взяв до уваги накладну на придбання
шпалер. На думку апелянтів, висновок суду про відмову в задоволенні позову щодо
вимог про відшкодування моральної шкоди є неправильним. Судом не вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачки є співвласниками квартири
АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно з актами від 29.05.2006 року та 02.06.2006 року в результаті
проведення ремонту своєї квартири відповідачами ОСОБА_3, в квартирі позивачок в
спальні та коридорі були вибиті 4 наскрізні діри, навколо яких потріскались
стіни, порвані шпалери, оббита штукатурка та вибито цеглу, (а.с.6,7).

Вказані
обставини відповідачами не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК
майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір заподіяної позивачкам шкоди визначений кошторисом в сумі 590 грн. і
відповідачами не оспорюється (а.с.8-9).

Про те, що зазначена сума включає не лише вартість робіт, а і вартість
шпалер та клею, підтвердили в суді свідки ОСОБА_6. та ОСОБА_7, які складали
вказаний кошторис. Інших доказів на підтвердження суми заподіяної майнової
шкоди позивачки не надали, клопотання про призначення експертизи не заявляли.
Тому суд виходив із тих доказів, які були долучені до матеріалів справи.

За наведених обставин, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що на
відповідачів ОСОБА_3 слід покласти обов"язок по відшкодуванню заподіяної
позивачкам майнової шкоди у загальному розмірі 590 грн.

Зважаючи на те, що шкода є незначною, відповідачі пропонували позивачкам
добровільно її відшкодувати, виходячи із засад розумності, виваженості та
справедливості суд правильно відмовив позивачкам у стягненні грошового
відшкодування моральної шкоди, оскільки в даному випадку відновлення порушеного
права є достатньою компенсацією перенесених ними моральних страждань.

Доводи апеляційної скарги щодо невирішення питання про розподіл судових
витрат на правильність висновків суду не впливають, оскільки це не позбавляє
позивачок права звернутися до суду із заявою в порядку ст.220 ЦПК про ухвалення
додаткового рішення.

При ухваленні рішення судом дотримані норми матеріального та процесуального
права, підстави для його скасування відсутні.

На
підставі викладеного та керуючись  ст.ст.307,308,313-315
ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ружинського районного суду від 16 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
її проголошення.