Справа № 22ц-11 446/2007                                Головуючий в
№ 21(2)                                               інстанції
Доповідач - Митрофанова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року серпня 29 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - НеклесиВ.І.

суддів -
Митрофанової Л.В.,  Соколан Н.О.

при секретарі -
Гладиш К.І.

за
участю: представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі -
ОСОБА_1,  представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на рішення Жовтневого районного
суду м.  Кривого Рогу від 13 квітня 2007
року за позовом ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі про стягнення
заборгованості із щомісячних страхових виплат відшкодування шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 13 квітня 2007 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3.,  з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
(далі Фонд соціального страхування) стягнуто одноразово заборгованість по
щомісячних виплатах відшкодування шкоди - 17133, 54 грн. за період з 26.12.2002
року по 26.12.2005 року та щомісячно,
починаючи з 26.12.2005 року по 1100, 24 грн. до зміни обставин,  що тягнуть перерахунок щомісячних виплат.

Фонд
соціального страхування в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення
суду та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог,  оскільки постановляючи рішення,  суд першої інстанції не взяв до уваги,  що Фонд не є належним відповідачем по справі;
не перевірив,  чи були застосовані ВАТ
"Суха Балка" коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових
окладів),  не прийняв до уваги,  що після збільшення тарифів середня заробітна
плата не збільшилася у зв'язку із зміною структури заробітної плати;
неправильно застосував п. 28 "Правил відшкодування шкоди...",  який встановив лише випадки перерахунку сум
відшкодування шкоди,  а не сам механізм
такого перерахунку; не надав правової оцінки економічному обґрунтуванню
застосування чи не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок
(посадових окладів),  не вірно встановив
початок перебігу строку позовної давності,
також суд не звернув уваги,  що
відкоригована заробітна плата не може перевищувати максимальну величину,  з якої справляються страхові внески до Фонду
соціального страхування на дату проведення перерахунку відповідно до п 3.7.2
Порядку № 83 «Про призначення та здійснення страхових виплат застрахованим
особам (членам їх сімей),  затвердженого
Постановою

правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 22.12.2005 року»,  що призвело до неправильного вирішення спору.

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
вимог,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду - скасуванню
з направленням справи на новий розгляд в порядку п.5 ч.1  ст.
311 ЦПК України.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював на шахті ім. . Фрунзе
тресту Ленінруда,  правонаступником
якого стало відкрите акціонерне товариство «Суха Балка» (далі ВАТ «Суха Балка»)
на різних посадах в тому числі і на посаді бурильника. Висновком ЛТЕК від
15.06.1980 року позивачу вперше встановлено 30% втрати професійної
працездатності та третя група інвалідності за нещасним випадком який стався у
1977 році,  висновком ЛТЕК від 26.05.1989
року встановлено 50% безстроково.

У
зв'язку із цим ВАТ «Суха Балка» проводились виплати відшкодування шкоди,  які до 01.07.1994 року позивач вважає
вірними,  проте розраховуючи розмір
відшкодування шкоди з 01.07.1994 року ВАТ «Суха Балка» застосувало не всі
коефіцієнти,  які запроваджувались для
підвищення тарифних ставок та окладів.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції виходив з
того,  що при перерахуванні позивачу сум
страхових виплат підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту
реальної середньої заробітної плати,  а не
встановлені спільними

постановами
дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти. У свою чергу Фонд
соціального страхування також продовжив виплату цих сум у неправильному
розмірі.

Колегія
суддів з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для
перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди погодитись не може,  оскільки змінюючи розмір щомісячних
виплат,  суд не перевірив,  чи відбулося фактичне підвищення заробітної
плати по підприємству,  не витребував
відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за
оспорюваний період,  тобто на час виплати
відшкодування шкоди підприємством.

Крім
того,  здійснюючи перерахунок розміру
щомісячних страхових виплат відшкодування шкоди виходячи з відкоригованої
заробітної плати по професії позивача,
суд першої інстанції не врахував положення п 3.7.2 Порядку № 83 «Про
призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх
сімей),  затвердженого Постановою
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 22.12.2005 року»,  згідно якого відкоригована заробітна плата не
може перевищувати максимальну величину,
з якої справляються страхові внески до Фонду соціального страхування на
дату проведення перерахунку.

Оскільки
ці недоліки не були і не могли бути усунені ухваленням додаткового рішення
судом першої інстанції,  рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  згідно вимог п.5 ч.1  ст.
311 ЦПК України.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що рішення суду ухвалене з порушенням вимог
процесуального права і підлягає скасуванню в повному обсязі,  з направленням справи на новий розгляд в той
же суд.

Керуючись  ст.
303, 307, п. 5 ч. 1  ст.  311, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі - задовольнити частково

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 13 квітня 2007 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.