Справа
№22ц-1845/2007року                                           Головуючий
Куцин В.М.  Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007року   вересня
місяця   19  дня                                                                м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області

в складі:

Головуючого
судді: Карнауха П.М.

Суддів : Гасія
Ю.В.,  Обідіної О.І.

При секретарі:
Амеліній М. В.

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в   м. Полтава  цивільну
справу   за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від «26» травня 2004
року

по справі за
позовом відділу освіти Миргородської міської Ради Полтавської області до
ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача Апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2004 року
поновлено відділу освіти Миргородської міської Ради Полтавської області строк
звернення до суду з позовом,  який
пропущений з поважних причин.

Позовні
вимоги відділу освіти Миргородської міської Ради Полтавської області -
задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь відділу освіти Миргородської міської Ради Полтавської
області 446 грн. 42 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 450 грн.
- витрат за проведення судово-бухгалтерської експертизи,  а всього 896 грн. 42 коп. та 51 грн.
державного мита на користь держави.

В решті інших
позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

З
рішенням районного суду не погодилася ОСОБА_1,
надавши апеляційну скаргу,  в якій
прохає його скасувати та постановити нове по суті позовних вимог.

Вважає
рішення суду необгрунтованим та таким,
що винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Колегія
судців,  перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги,  приходить до
висновку,  що остання задоволенню не
підлягає.

Відповідно
ст.  3 08 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Як
вбачається із матеріалів справи,  судом
першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи,  на підставі яких судом постановлене правильне
та справедливе рішення.

Судом
першої інстанції вірно встановлено,  що
відповідачка ОСОБА_1 з 10.09.1998 року працювала на посаді директора центру
дітей та юнацтва міського відділу освіти виконавчого комітету Миргородської
міської Ради Полтавської області,
який,  відповідно до рішення
Миргородського міськвиконкому №659 від 13.08.1999 року,  змінив назву на центр дитячої та юнацької
творчості.

22.07.1999
року відповідачка звільнена з займаної посади на підставі п.1  ст. 41 КЗпП України.

Також
судом вірно встановлено,  що виконуючи
обов'язки директора ЦДЮ відповідачка ОСОБА_1 надала недостовірні дані щодо
обсягу виконаної роботи працівниками центру та нею особисто,  в результаті чого були зайво нараховані та
виплачені кошти,  крім того,  після звільнення з посади нею не було
повернуто позивачу штампи та печатку ЦДЮ,
чим також були заподіяні збитки.

Крім
того,  місцевим судом вірно
встановлено,  що 06.04.2000 року відносно
ОСОБА_1порушена кримінальна справа за ознаками злочину,  передбаченого
ст.  ст. 165 ч.2, 172 ч.2 КК
України (1960 року).

23.07.2002
року постановою слідчого Миргородської міжрайонної прокуратури кримінальну
справу відносно ОСОБА_1в частині вчинення нею злочинів,  передбачених
ст.  ст.  364,
366,  365 ч.3,  366 ч.2 КК України закрито за п.2  ст. 6 КПК України/т.1 а. с.  7/.

27.08.2002
року закрито провадження по справі відносно відповідачки щодо скоєння
злочину,  передбаченого  ст. 357 ч.2 КК України,  а саме крадіжки штампів та печаток ЦДЮ,  на підставі п.2  ст. 6 КПК України /т.1 а.с. 20-21/.

Також
судом першої інстанції вірно визначено предмет спірних правовідносин і норми
матеріального права,  які їх регулюють.

При постановлены рішення
суд першої інстанції прийшов до вірного висновку,  частково задовольнивши позовні вимоги відділу
освіти Миргородської міської Ради Полтавської області до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції,  а тому рішення Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 26 травня 2004 року постановлено з дотриманням
норм матеріального і процесуального права,
підстав для його скасування не вбачається.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 303,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити. Рішення Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 26 травня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.