УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3
липня    2007р.                                                                       м.Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлишиної А.Т.,
Вакарук В.М., Шишка А.І.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання державного акта про право приватної власності на
землю недійсним та стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3,
представникаОСОБА_2., на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від
17.03.2005р.,-

встановила:

В липні
2004р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доОСОБА_2. про стягнення моральної
шкоди, мотивуючи тим, що рішенням Драгівської сільської ради від
8.08.2002р.йому передано у власність земельну ділянку площею 0.12 га, однак,
відповідач незаконно користується цією землею, чим завдає йому моральну шкоду,
на відшкодування якої просив стягнути 5100 грн.

В
зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просив суд визнати незаконним Державний акт
про право приватної власності ОСОБА_1. на згадану земельну ділянку недійсним та
стягнути 5100 грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що має переважне право на
спірну ділянку, яка багато років тому належала його родині.

Рішенням
Хустського районного суду від 27.12.2004р. позовОСОБА_2. задоволено частково :
Державний акт про право приватної власності ОСОБА_1. на земельну ділянку площею
0.11 га, виданий 23.06.2003р., визнано недійсним та зобов"язано Драгівську
сільську раду вирішити питання відводу земельних ділянок, переданих у приватну
власність сторонам. В задоволенні позову ОСОБА_1.   відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 17.03.2005р. рішення суду першої
інстанції змінено : в задоволенні зустрічного позовуОСОБА_2. відмовлено та
виключено з резолютивної частини рішення зобов"язання Драгівської
сільської ради вирішити питання відводу земельних ділянок сторонам. В решті
рішення залишено без зміни.

Справа №
33-ц-279-кс/07р.              Головуючий в
1-й інстанції: Кемінь В.Д.

Категорія     44                                                           Доповідач:
Павлишина А.Т.

Не
погоджуючись з ухвалою апеляційного суду , ОСОБА_3. подала касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильну оцінку судом обставин справи, просила ухвалу
апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення зОСОБА_2. моральної шкоди, суд
першої інстанції мотивував тим, що , зважаючи на те, що межі земельних ділянок,
наданих сторонам у приватну власність рішенням Драгівської сільської ради від
8.08.2002р. , компетентним органом не відведені , то права позивача як
землекористувача не порушено і факт спричинення йому моральної шкоди позивачем
не доведено.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Що
стосується висновку апеляційного суду про скасування рішення суду першої
інстанції в частині позовуОСОБА_2. про визнання незаконним Державного акту про
право приватної власності ОСОБА_1. на земельну ділянку площею 0.12 га та
стягнення моральної шкоди, та постановления
в цій частині рішення про відмову в задоволенні позову, то він є
обгрунтованим. Судами встановлено, що рішенням Драгівської сільської ради від
8.08.2002р., законність якого підтверджена рішенням Хустського районного суду
від 19.12.2002р., позивачу надано в приватну власність по 0.12 га земельної
ділянки в урочищі „Кічерели-Ровень" с. Драгово. Тому
виданийОСОБА_1Державний акт про право його приватної власності на ділянку
площею 0.12 га на підставі згаданого рішення сільської ради не суперечить
закону і не порушує правОСОБА_2., якому тим же рішенням сільської ради передано
у власність земельну ділянку площею 0.12 га, розділивши між сторонами навпіл
земельну ділянку площею 0.24 га, на яку претендував ОСОБА_2

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду , чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

З
матеріалів справи вбачається, що судові рішення ухвалені з додержанням судами
норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч.1
ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по
розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

УХВАЛИЛА   :

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу            Апеляційного суду      Закарпатської області від    17.03.2005р. залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.