Справа № 22-ц-6042007 рік                            Головуючий у 1
інстанції Залізняк P.M.
23                                                                Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого    Ігнатоля Т.Г.

суддів       Козлова
О. М., Кочегарової Л.М.

при
секретарі Горбань К.С. розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Тельманівського районного суду Донецької області від 30 червня 2006 року,

встановила:

Рішенням
Тельманівського районного суду Донецької області від 30 червня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь позивачів у відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн., у відшкодування
моральної шкоди 700 грн. Вирішено питання судових витрат.

У
задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 судові витрати по оплаті правової допомоги 250 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить рішення скасувати і справу
направити на новий розгляд, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповно з'ясування цих обставин.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 -ОСОБА_4, який доводи скарги
підтримав, заперечення позивачів, які просили відмовити у задоволенні скарги,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2, суд першої інстанції повно, всебічно і
об"єктивно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини,
наданим доказам дав належну оцінку, правильно застосував матеріальний закон і
дійшов обґрунтованого висновку, що через винні дії ОСОБА_3, який не виконав
умови договору про нагляд за коровою при її випасі, тварина загинула, а її
власникам внаслідок цього заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Висновки
суду є законними і обгрунтованими та відповідають обставинам справи.

Згідно
ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну
фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Судом
встановлено, що 2 серпня 2005 року ОСОБА_3, за усною домовленістю між
мешканцями селищ Коньякове та Іванівна Тельманівського району Донецької
області, в порядку черговості, випасав стадо корів, в тому числі корову, що
належала сім'ї ОСОБА_1. Ввечері після випасу, корова позивачів додому не
повернулася, а 3 серпня 2005 року була знайдена мертвою в овразі неподалік від
місця випасу.

Ці
обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідків, протоколом розтину
тварини, з якого вбачається, що смерть корови настала в результаті задушшя, яке
сталося через те, що корова впала з обриву та підвернула голову під тулуп.

Згідно
довідки Комсомольського ринку вартість стільної корови 6 років вагою 350 кг
становить 3000 грн.

За
результатами Тельманівської районної ветеринарної лабораторії від 15 серпня
2005 року сибірської язви у корови не встановлено.

Колегія
суддів вважає, що з урахуванням норм матеріального права та обставин справи,
суд дійшов обґрунтованого висновку, що заподіяна позивачам матеріальна шкода
підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а ОСОБА_3 не надав доказів, які б
спростовували висновки суду, щодо обставин справи та наявності його вини у
заподіянні шкоди цієї позивачам.

Доводи
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що він не може відповідати за заподіяну
шкоду, оскільки відсутній договір між ним та ОСОБА_1 на випас корови є
безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Згідно
ст.639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

З
пояснень ОСОБА_3 вбачається, що між мешканцями сіл Конькове та Іванівна більш
двадцяти років існує усна домовленість щодо черговості випасу корів, що на
виконання цієї домовленості 2 серпня 2005 року ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_4
повинні були випасати корів, однак замість ОСОБА_4 на випас пішов неповнолітній
син відповідача і саме цього дня корова ОСОБА_1 додому не повернулася.

Більш
того, після пропажі корови, ОСОБА_3 разом з її власниками тривалий час шукали
корову, але знайти її не змогли.

Не
погоджуючись з рішенням, ОСОБА_3 також посилався на те, що корова ОСОБА_1 не
була тільна, що її вага не могла становити 350 кг, а тому не було підстав для
відшкодування матеріальної шкоди позивачам на суму 3000 грн.

Відповідно
до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Між тим,
ніяких доказів які б спростовували надану позивачами довідку щодо стану корови
ОСОБА_3 суду першої інстанції не представив.

Представником
відповідача ОСОБА_5 до апеляційного суду надана довідка про те, що продаж корів
на Комсомольському ринку не проводиться, однак
до

уваги ця
довідка не приймається, оскільки з пояснень представника відповідача
вбачається, що перешкод для подачі цього доказу суду першої інстанції не було,
а запит на ринок він направив після ухвалення рішення судом.

Інші доводи
апеляційної скарги на висновки суду не впливають.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає положенням
матеріального права та вимогам ст.ст. 10,60,212,213 ЦПК України, розмір
відшкодування моральної шкоди відповідає обставинам справи та положенням ст.23 ЦК України і тому
підстав для скасування рішення немає.

Керуючись
ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Тельманівського районного   суду
Донецької області від   30 червня 2006
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.