АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року                                                                                                 м. Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
Головуючої судді Процик M.B.,

суддів Федорової А.Є., Мизи Л.М.,

при секретарі Грінченко Є.В.,

за участю
представників позивача Ніколова С.В.,
Штирбулова Є.С, відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою гаражного комплексу «Авто» на рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області від 06
листопада 2006 року за
позовом гаражного комплексу «Авто» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно
набутого майна,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2004 року гаражний
комплекс „Авто" (далі ГК „Авто") звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_1, просив стягнути з нього вартість будівельних матеріалів в сумі 13040 грн., а згодом,
уточнивши позовні вимоги, просив зобов'язати відповідача повернути безпідставно
придбане майно на ту ж суму, а саме: гаражні ворота - 35 шт., плити ПК-63 - 18 шт., рлиту огорожну - 2 шт., перемички 5ПБ - 15шт., блоки
ФСБ-40 - 40 шт., кільця
колодязні - 3 шт.
Позивач посилався на те, що в жовтні 2003
року член гаражного комплексу «Авто» ОСОБА_1 самовільно, без достатніх
правових підстав, вивіз належні ГК «Авто» зазначені будівельні матеріали,
придбані за рахунок пайових внесків членів комплексу.

Представник відповідача з позовом не погодився,
пославшись на те, що будівельні матеріали у ГК „Авто" не брав, а вивіз
будівельні матеріали, які є його власністю. 3-я особа: ТОВ „Бесарабія" участі в справі не приймало в
зв'язку з ліквідацією. (а.с.93)

Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 листопада 2006 року в
задоволенні позову гаражного комплексу „Авто" до ОСОБА_1 про витребування
майна відмовлено.

В апеляційній
скарзі гаражний комплекс «Авто» просить рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06.11.2006р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ГК
«Авто» в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав:

За правилами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду за одних лише формальних міркувань.

Справа №
22ц-1702/07                                                                      Категорія ЦП:44

Головуючий у першій інстанції
Шляхтицький О.І.
Доповідач Процик М.В.

Постановляючи
рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, пославшись на ст.ст. 10ч.3,60ч. 1 ЦПК України, виходив з того, що позивач не надав доказів
того, що саме гаражний комплекс «Авто» є власником вивезених будівельних
матеріалів, і що відповідач безпідставно вивіз вказані будівельні матеріали.

З цим
висновком суду погоджується і колегія суддів, оскільки він зроблений з дотриманням
норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст.469 ЦК України 1963 року, яка діяла
на момент вивезення будівельних матеріалів, особа, яка отримала майно за
рахунок другої особи без достатніх підстав, встановлених законом чи договором,
зобов'язана повернути безпідставно придбане майно цій особі. Такий же обов'язок
виникає, якщо підстава, по якій придбане майно, в наступному відпала.

Відповідно до вимог ст.ст. 10ч.3,
60ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи,
між ГК „Авто" та AT „Бесарабія", засновником якого був і відповідач, існував договір підряду від 29 липня 1992 року на проектування та будівництво
гаражів по вул. Заводській, (а.с.58)
В процесі виконання договору частина коштів замовником (ГК „Авто")
передавалась підряднику у вигляді будівельних матеріалів, про що свідчать
пояснення сторін та накладні про отримання представником підрядника будівельних
матеріалів під звіт   ( а.с.57,49а, в
кримінальній справі №
1 оглянутій апеляційним судом а.с.38-63) Будівництво
гаражів припинилось з 1995
року. Згідно акту звірки від 20.11.1997
року, підписаного представниками замовника та підрядника, за період
будівництва з 1992 по 1994 роки підрядником
виконано будівельно-монтажних робіт на суму
крб., а замовником оплачено і передано
будівельних матеріалів на суму
крб., заборгованість підрядника складала 440818467 крб. (а.с.98) За станом на 1999 рік ГК „Авто" вважало, що з врахуванням індексу
інфляції та часткового погашення боргу, остаточна сума боргу підрядника в грошовому виразі складає 21414 грн. 68 коп. (а.с.5,16) 3 позовом до суду про стягнення цього
боргу з підрядника ГК „Авто" не зверталось, спір між замовником та
підрядником стосовно боргу чи будівельних матеріалів в судовому порядку не
розглядався.

Із матеріалів
справи та пояснень сторін вбачається, що відповідач ОСОБА_1., який є і
членом гаражного комплексу „Авто", восени 2003 року вивіз із території гаражного комплексу „Авто"
гаражні ворота та будівельні матеріали, які, як він вважав, належать йому, як
засновнику AT „Бесарабія" на праві власності. На підтвердження
своїх доводів відповідач надав суду копію накладної № 675 від 04.08.1998р. за
підписом начальника та головного бухгалтера та печаткою AT
„Бесарабія", згідно якої відповідачу на складі будівельної площадки ГК
„Авто", у якості повернення частки в уставному фонді, передано: ворота гаражні - 51 шт., на суму 24691 грн. та інші будівельні матеріали:
блоки залізобетонні, плити перекриття, перемички, кільця залізобетонні, всього 7 найменувань, на загальну суму 18825 грн. (а.с.60) Відповідач також
надав суду першої інстанції копію протоколу зборів засновників AT
„Бесарабія" від 26
липня 1998 року,
згідно якому збори вирішили виплатити ОСОБА_1. його частку в уставному фонді в
розмірі 52 тис.
грн. Вирішено повернення частки здійснити матеріалами, які знаходяться під
звітом у відповідача, а також частиною приміщень в будівлі по проспекту Суворова, 37.(а.с.61) Зазначене
рішення зборів засновників AT „Бесарабія" ніким не оспорене і не визнано в
судовому порядку недійсним. На теперішній час ТОВ „Бесарабія"
(реорганізоване з AT „Бесарабія") ліквідоване і з 03.11.2005 року виключене з
державного реєстру. (а.с.93)

Із наданого позивачем протоколу загальних зборів
гаражного комплексу „Авто" від 15
червня 1999 року
вбачається, що рішенням загальних зборів заборонено голові гаражного комплексу
„вивозити з території ГК „Авто" будівельні матеріали AT
„Бесарабія"." Доручено правлінню оприбуткувати ворота та
будівельні матеріали ( без
переліку їх кількості та найменувань) і реалізувати їх для погашення боргів
через судові органи.(а.с.4)
Отже гаражний комплекс „Авто", відповідно до тексту протоколу
загальних

зборів, стверджував, що будівельні
матеріали, які не були використані при будівництві гаражів належали AT „Бесарабія". Згідно пояснень
представників позивача, на балансі гаражного комплексу „Авто"
будівельні матеріали на обліку не знаходились і не знаходяться по теперішній
час. Індивідуалізувати вивезені будівельні матеріали неможливо.

Таким чином,
у зв'язку з відсутністю належних доказів у суду першої інстанції не було
ніяких підстав вважати, що вивезені ОСОБА_1 будівельні матеріали отримані ним
без правових підстав, за рахунок ГК „Авто", і він зобов'язаний повернути
безпідставно придбане майно позивачу або вважати, що підстава, по якій придбане
відповідачем майно, в наступному відпала.

Доводи представників позивача про
те, що звірка між ГК „Авто" та AT „Бесарабія"
здійснювались тільки по грошовим розрахункам спростовується змістом акту звірки
від 20.11.1997 року та
поясненнями тодішнього голови ГК „Авто" Абгаш Г.П. в кримінальній справі № 1, оглянутій
апеляційним судом Одеської області. Надані суду копії видаткових касових
ордерів, відомостей по банку, платіжних доручень, рахунків про перерахування
коштів за будівельні матеріали за 1992-1994
роки (а.с.46,47,49-54) та посилання на них представників позивача, як на доказ
права власності, доводи відповідача не спростовують, оскільки згідно
вищезазначених досліджених накладних придбані будівельні матеріали передавались
по накладним AT „Бесарабія", і враховані в акті звірки від 20.11.1997 року,
підписаного представником замовника та підрядника, а на балансі ГК „Авто"
ніякі будівельні матеріали не знаходились і не знаходяться.

Посилання апелянта на ст.ст. 1212,1213,328 ЦК України є недоречним, оскільки правовідносини
між сторонами виникли до початку дії нового цивільного кодексу і регулюються ЦК
України 1963 року.

Доводи
апелянта стосовно невідповідності висновків суду обставинам справи спростовуються
вищезазначеними матеріалами справи.

Зваживши викладене, колегія суддів
вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, суд
дав належну оцінку зібраним доказам, і таких порушень
норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення
справи не допустив, а тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307 ч.1п.1,308,313,314ч.1п.1,315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Гаражного
комплексу «Авто» відхилити, рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06.11.2006р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з моменту
проголошення.