Справа
№22-ц-1208 -07                   Головуючий  yl інстанції Кафтанов В.В.
Категорія                                                       Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 травня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі: головуючого Воробйової Н.С. ,  суддів Касьяненко Л.І., Оношко Г.М. ,  при секретарі
Красенко І.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді
Ірпінського міського суду від 01 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про
визнання недійсною угоди про  розподіл
спільної земельної ділянки , -

встановила:

Ухвалою
судді Ірпінського    міського суду
від 01  лютого 2007 року позовну    заяву ОСОБА_1    визнано неподаною    та
повернуто позивачці.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали судді ,  посилаючись на її необґрунтованість.

Перевіривши
матеріали справи ,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

З
матеріалів справи встановлено,  що 10
січня 2007 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінського міського суду з позовом про
визнання недійсною угоди про розподіл спільної земельної ділянки. Ухвалою судді
від 19 січня 2007 року позовну заяву залишено без руху. Постановляючи ухвалу
від 19 січня 2007 року суддя виходив з того ,
що позовна заява не відповідає вимогам
ст.   ст.  119-120 ЦПК України,  а саме: нечітко викладений зміст позовних
вимог; не зазначені докази. Що підтверджують кожну обставину ,  наявність підстав для звільнення від
доказування; не викладені обставини,
якими позивач обґрунтовує позовні вимоги про визначення порядку
користування земельною ділянкою та не додані докази про оренду даної земельної
ділянки. Постановляючи ухвалу від 01 лютого 2007 року про визнання позовної
заяви неподаною та повернення позивачці ,
суддя вважав,  що вказані недоліки
позивачкою не виправлені .

Протез таким
висновком судді повністю погодитися не можна. Як встановлено з матеріалів
справи,  позивачка обґрунтовує позовні
вимоги тим,  що 25 липня 2006 року вона
купила 1/4 частину будинку АДРЕСА_1,  при
цьому 11 червня 2006 року між нею та ОСОБА_2 був підписаний попередній договір
про купівлю частини будинку. Після підписання
опереднього договору між відповідачами          була    укладена мирова угода про розподіл
земельної

ділянки,    на
якій   розташований будинок,  і
саме   цю   угоду
позивачка просить визнати недійсною.

За таких
обставин немає підстав вважати,  що у
позовній заяві нечітко викладений зміст позовних вимог,  не викладені обставини,  якими позивач обґрунтовує позовні вимоги про
визначення порядку користування земельною ділянкою,  не надані докази,  що позивачка є користувачем земельної
ділянки,  не зазначені докази,  що підтверджують кожну обставину та наявність
підстав для звільнення від доказування.

Разом з
тим витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 8, 5 грн. сплачені
позивачкою на неналежний рахунок,  а тому
підстав для скасування ухвали судді в частині визнання позовної заяви неподаною
та повернення її позивачеві     немає.

Оскільки
про    правильному    вирішенні                        питання      були частково

помилково
сформульовані підстави для її застосування ,
ухвалу судді від 01 лютого 2007 року слід змінити ,  виключити з мотивувальної частини ухвали
посилання на невідповідність позовної заяви вимогам  ст.
119-120 ЦПК з тих підстав,  що в
ній нечітко викладений змісту позовних вимог,
не викладені обставини,  якими
позивач обґрунтовує позовні вимоги про визначення порядку користування земельною
ділянкою,  не надані докази,  що позивачка є користувачем земельної
ділянки,  не зазначені докази,  що підтверджують кожну обставину та наявність
підстав для звільнення від доказування. В іншій частині ухвалу судді залишити
без змін Керуючись  ст.   ст.
312,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково. Ухвалу судді Ірпінського міського суду від 01 лютого 2007 року
змінити ,  виключивши з мотивувальної
частини ухвали посилання на невідповідність позовної заяви вимогам  ст.
119-120 ЦПК з тих підстав,  що в
ній нечітко викладений змісту позовних вимог,
не викладені обставини,  якими
позивач обґрунтовує позовні вимоги про визначення порядку користування
земельною ділянкою,  не надані докази,  що позивачка є користувачем земельної
ділянки,  не зазначені докази,  що підтверджують кожну обставину та наявність
підстав для звільнення від доказування.

В іншій частині
ухвалу судді залишити без змін

Ухвала
набирає  законної  сили  з
моменту  проголошення  і
може   бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.