Справа №22ц-946,  2007р.                                            Головуючий
в 1-й інстанції Варняк
19                                                                    Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року квітня "24" дня колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -
Бауль Н.М.

Суддів: Гаркуші
В.О.,  Полікарпової О.М.

при секретарі -
Шевардіній К.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м.  Херсона від 12 травня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_1,  третя особа - виконавчий
комітет Херсонської міської ради про визнання незаконним,  самовільного будівництва,  відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,

встановила:

ОСОБА_3
звернулася до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те,  що відповідачі
самовільно,  без узгодження з
відповідними службами у липні 2003 року збудували перегородку у спільному
коридорі,  чим заважають її вільному
входу до своєї квартири. Добровільно відповідачі не бажають усунути зазначені
перешкоди. Неправомірними діями відповідачів їй заподіяна матеріальна шкода в
сумі 900грн.,  а також моральна в сумі 2
000грн. Моральну шкоду позивачка обґрунтовує постійним стресом,  стражданням,
безсонням.  Просила зобов'язати
відповідачів знести самовільно побудовану перегородку,  та стягнути на її користь матеріальну та
моральну шкоду у зазначених розмірах.

Рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 12.05. Оброку позов задоволений частково: визнано
неправомірними дії відповідачів щодо самовільного будівництва у загальному
коридорі перегородки,  зобов'язано їх
знести самовільно збудовану перегородку. Стягнуто з ОСОБА_2,  ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_3 1
000грн. відшкодування моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та направити справу
на новий розгляд,  посилаючись на
порушення судом норм процесуального права,
яке полягало у несповіщенні її про день та час судового засідання,  ненаправленні їй копії рішення суду,  а також; на недоведеність позовних вимог
ОСОБА_3 про заподіяння їй моральної шкоди.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу
позивачка просить її відхилити,  т.я.
відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Судова колегія,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи й обговоривши
доводи апеляційної скарги,  вважає,   що вона підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_3,  районний суд виходив з того,  що позивачем доведено неправомірність дій
відповідачів стосовно незаконної побудови перегородки та завдання їй цим
моральної шкоди в розмірі 1 000грн.

Однак
повністю погодитись з таким висновком районного суду не можна,  оскільки він не відповідає обставинам
справи,  суд неправильно застосував норми
матеріального закону.

Судова
колегія вважає,  що вказані порушення
призвели до неправильного вирішення справи,
тому суд апеляційної інстанції на підставі п.2 ч. 1  ст. 309 ЦПК України вважає за необхідне
рішення суду в частині стягнення моральної шкоди скасувати.

Приймаючи
рішення в частині задоволення позовних вимог в розмірі 1000грн. суд виходив з
тривалості моральних переживань.

При
з'ясуванні фактів,  з якими закон
пов'язує відшкодування моральної шкоди,
слід виходити з вимог  ст. 1167 ЦК України,  яка визначає підстави покладення обов'язку по
відшкодуванню такої шкоди та обставини,
які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Відповідно
до роз'яснень,  даних в п.5 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95р. №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,  обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ
про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача,  наявність причинного зв'язку між шкодою та
протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
Зокрема,  суд повинен з'ясувати,  чим підтверджується факт заподіяння позивачеві
моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру,  за яких обставин та якими діями вони
заподіяні,  в якій грошовій сумі позивач
оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Позивачка
не довела свого позову,  що є її
обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за  ст.  10
ЦПК України.

Посилання
позивачки на те,  що вона переживає
постійний стрес,  страждання,  безсоння через неправомірні дії відповідачів
та їх байдужість не підтверджено доказами. Не доведено нею і те,  що неправомірними діями відповідачів їй
заподіяно моральну шкоду,  а також причинний
зв'язок між неправомірною установкою перегородки і вказаними позивачкою
наслідками у вигляді стресу та страждання.

Щодо
доводів апелянта про те,  що суд
розглянув справу у її відсутність і тим самим порушив її права на участь у
судовому розгляді,  то вони не можуть
бути прийняті колегією до уваги,
оскільки матеріалами справи підтверджено,  що вона повідомлялась судом в установленому
законом порядку.

Керуючись       ст.
ст. 301, 303, 304,       п.2       ст. 307,       п.п.3, 4
ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,  -

ВИРІШИЛА  :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 12 травня 2006 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3
моральної шкоди в сумі 1 000 гривень скасувати,

В цій
частині постановити нове рішення,  яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині
це ж рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.