Справа №22Ц-1544/2007                                                    Головуючий
у І інстанції Додатко
Категорія 44                                                                                 Доповідач
у 2 інстанції Яворський
РІШЕННЯ

Іменем України

25
червня 2007 року                                                                                                      м.
Київ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в

складі:

головуючого  судді :
Лворського М.А.

суддів                              Корзаченко І.Ф.,
Червінко К.С.

при
секретарі                  Сторожук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на
рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 березня 2007 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта», третя особа: Міністерство внутрішніх справ України про
стягнення' коштів до обов'язковому державному страхуванню,

встановила:              '

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними
вимогами до ВАТ HACK «Оранта» та просив суд стягнути з відповідача на його
користь 145218 грн. 72 коп. одноразової допомоги , посилаючись при цьому на те,
що він проходив службу в органах внутрішніх справ України з 1987 року по 29
грудня 2005 року, тривалий час працював на різних посадах і закінчив службу на
посаді начальника кримінальної міліції в справах неповнолітніх Бородянського РВ
ГУ МВС України в
Київській області. Під час проходження служби в органах МВС України він
захворів і 18 лютого 2006 року медико-соціальною комісією йому було встановлено
другу групу інвалідності за захворюванням, пов'язаним з наслідками
Чорнобильської катастрофи в період проходження служби в органах внутрішніх
справ. Вважав, що він має право на отримання страхової суми в розмірі
чотирирічного грошового утримання передбаченої п. 2.а «Положенням про порядок і
умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового,
начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ
України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада
1992 p.
N 627 тому просив задовольнити його позовні вимоги у
повному обсягу.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 01 березня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ВАТ HACK
«Оранта» на користь ОСОБА_1 138418 грн. 72 коп. страховою суми.

В апеляційній скарзі HACK „Оранта" просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких

підстав.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
порушення або неправильне

застосування
норм матеріального або процесуального права Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який
підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС
України з 1987 року по 2005 рік. Під час проходження служби він отримав
захворювання і згідно висновку МСЕК від 17.01.2006 року йому встановлена друга
група інвалідності і 80% втрати професійної працездатності у зв'язку з
захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи у період
проходження служби в органах МВС України. HACK
„Оранта" виплатила йому страхове відшкодування в сумі 6800 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що позивач
відповідно до положень ч. 6 ст. 23 Закону України,JIpo
міліцію" та п.2"а" Положення,Jlpo порядок
і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового,
начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ
республіки" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19
листопада 1992 року №627 має право на страхове відшкодування у розмірі чотирирічного
грошового утримання.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить нормам
матеріального права та обставинам справи.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України „Про міліцію" працівник
міліції підлягає обов'язковому державному страхуванню, порядок та умови якого
встановлюються Кабінетом Міністрів України. Цією ж статтею закріплено основні
положення державного страхування та відшкодування шкоди у разі загибелі або
каліцтва працівника, міліції, а також визначено граничні суми грошових витрат у
разі настання страхового випадку.

Відповідно до п. З Постанови Верховної Ради України від
25 грудня 1990 року ,Дро порядок введення в дію Закону УРСР ,Дро міліцію"
ст. 23 набрала чинності після затвердження постановою Кабінету Міністрів
України від 29 червня 1991 року №59 (у редакції постанови від 19 листопада 1992
року №627 з наступними змінами) Положення про порядок та умови державного
обов'язкового страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого
складу органів і підрозділів внутрішніх справ України, яким визначено порядок
та умови проведення страхових виплат. При цьому вказане Положення у межах,
передбачених законом, визначає розмір одноразових страхових виплат окремо: для
випадків загибелі (смерті), поранення, захворювання, одержаних при виконанні
службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні
громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю, і окремо -
у випадках, не пов'язаних безпосередньо із зазначеною участю.

Визначаючи розмір страхового відшкодування ОСОБА_1, суд помилково виходив з
положень п. 2 „а" вищеназваного положення, оскільки цим пунктом
передбачено страхове відшкодування працівникам МВС у разі настання страхової
події, пов'язаної з безпосередньою участю в охороні громадського порядку і
громадської безпеки, боротьбі із злочинністю.

Оскільки позивачу ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності і 80% втрати
професійної працездатності у зв'язку з захворюванням, одержаним у період
проходження служби в органах внутрішніх справ, розмір належного йому страхового
відшкодування відповідно до п 2 "б" вказаного Положення визначається
згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року №488.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем HACK
„Оранта" позивачу виплачено страхове відшкодування у сумі 6800 грн.,
розмір якого визначений у відповідності з положеннями чинних
нормативно-правових актів.

За таких
обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, п.2.б «Положення
про порядок

і умови
державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького
та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ
республіки" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада
1992 року №627, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна
страхова компанія „Оранта" задовольнити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 березня 2007
року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1до відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна страхова компанія „Оранта", третя особа:
Міністерство внутрішніх справ України про стягнення страхового відшкодування
відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.