Справа №22-6475                                                   Головуючий
в І інстанції Красвітна Т.П.
Категорія 3 9                                                                    Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого -     Кіктенко
Л.М.

суддів              - Кузнецова
ВО., Ремез В. А.

при секретарі - Журавель Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційним скаргам позивача ОСОБА_1 та відповідача
Відкритого акціонерного товариства "Нижньодніпровський трубопрокатний
завод"

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 липня

2006року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Нижньодніпровський
трубопрокатний завод", 3-я особа - ОСОБА_2, про визнання незаконними
розпоряджень, стягнення премії та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА;

У червні 2004
року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до відповідача Відкритого акціонерного
товариства "Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про визнання незаконним
розпоряджень, стягнення премії та моральної шкоди. Пізніше неодноразово
уточнював свої позовні вимоги. В обґрунтовані своїх позовних вимог позивач
посилався на те, що розпорядженням начальника цеху № 61 від 26.03.2004 року в
зв'язку з невідповідністю робочого місця позивача правилам техніки безпеки
робота на станку № 114 тимчасово була призупинена. Оплату за вимушений простій
оплачувати згідно існуючого положення. Майстер цеху зобов'язаний пред'явити
позивачу талон попередження № 1, а механік цеху -відремонтувати трап. Вважав це
розпорядження незаконним оскільки начальник цеху не мав права застосовувати
дисциплінарне стягнення.

Згідно
розпорядженню в.о. директора по персоналу за № 876 від 25.05.2004 року за
порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників ВАТ „ НТЗ „
позивачу оголошено догану і він позбавлений премії за підсумками роботи за
квітень 2004 року. Також вважав розпорядження незаконним. Він нікого не
ображав, а лише висловлював обурення, що його відволікають від роботи. Стягнення
можливе лише за порушення трудової дисципліни, а не за порушення етичних норм
поведінки. Крім того від нього ніхто не брав письмових пояснень. Вказаним
розпорядженням йому заподіяна матеріальна шкоду у розмірі 350,27 грн.
Розпорядженням в.о. директора по персоналу за № 1156 від 01.07.2004 року його
також було незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки
ст. 147 КЗпП України не передбачено притягнення до дисциплінарної
відповідальності за порушення етичних норм поведінки. Вважав, що вказаним
розпорядженням йому заподіяна матеріальна шкода у розмірі 219,78 грн., а за
підсумками 2004 року 1195,13 грн.. Діями відповідача йому заподіяна моральна
шкода, яку він оцінює у розмірі 20000 грн. яка пов'язана з систематичним
порушенням його

2

прав
адміністрацією заводу, з
переживаннями які він відчуває у зв'язку з необхідністю поновлювати свій
авторитет в колективі.

ОСОБА_1, згідно
уточнених позивних вимог, просив суд : скасувати зазначені вище розпорядження;
стягнути з відповідача середній заробіток за час простою з вини адміністрації
заводу, який мав місце 26.03. 2004 року у сумі 30,45 грн.; стягнути премії,
яких він був позбавлений у зв'язку з розпорядженнями - за червень 2004 року в
сумі 219, 96 грн. та премію за підсумками роботи за 2004 рік в сумі 1191,24грн.
Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000,0
грн.

Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2006
року позовні вимоги ОСОБА_1було задоволено частково, визнано незаконним
розпорядження Відкритого акціонерного товариства "Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" № 876 від 25.05.2004 року про оголошення догани та
позбавлення премії ОСОБА_1., стягнуто з Відкритого акціонерного товариства
"Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь ОСОБА_1 - 604
грн. 65 коп., в іншій
частині позову відмовлено.

На вказане
рішення позивачем було подано апеляційну скаргу в якій він просить рішення
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2006
року відмінити частково в частині відмови позову, задовольнивши позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

На вказане
рішення відповідач також подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати
рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27
липня 2006року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1відмовити, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а
також на те, що судом неправильно встановлені обставини, що мають значення для
справи.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає необхідним апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства
"Нижньодніпровський трубопрокатний завод", ОСОБА_1.,
відхилити, рішення суду відповідно до ст. 308 ЦПК
України залишити без змін, з наступних підстав.

Судом
встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач знаходиться в трудових правовідносинах з відповідачем, працює
на посаді токаря ремонтно-механічного цеху.

Розпорядженням
начальника ремонтно-механічного цеху № 61 від 26.03.2004 року (а.с.5), у
зв'язку з невідповідністю робочого місця позивача правилам техніки безпеки (частковим
руйнуванням трапа на підлозі біля станка позивача) роботу станка № 114 було
тимчасово зупинено 26.03.2004 року з 9-00 години; майстер механічного
відділення був зобов'язаний пред'явити позивачу талон попередження № 1, а
механік цеху - організувати ремонт трапа в строк до 27.03.2004 року. Начальник
ремонтно-механічного цеху обґрунтовано та правомірно, в межах своїх
повноважень, видав зазначене розпорядження, яке відповідає посадовій інструкції
начальника цеху від 13.02.2003 року (ас. 169-174), положення про відривні
талони в системі роботи з попередження порушень і нещасних випадків на
виробництві від 04.10.96 року (а.с. 193-198).

У зв'язку з
виконанням вказаного розпорядження № 61 від 26.03.2004 року, на протязі п'яти
годин мав місце простій з вини адміністрації, оскільки в обов'язки токаря не
входить виконання робіт з ремонту трапа.

25.05.2004 року
адміністрацією відповідача видано розпорядження № 876, яким, позивачу за
порушення правил внутрішнього розпорядку, що полягає в недотриманні етичних
норм поведінки і правил гуртожитку оголошено догану і позбавлено 100% премії по
підсумках роботи за квітень 2004 року; крім того, позивача попереджено, що при
повторенні подібних випадків до нього будуть застосовані більш суворі міри
дисциплінарного стягнення, (а.с.77).

01.07.2004 року
адміністрація відповідача видала розпорядження № 1156 (а.с. 18), про
притягнення позивача, за навмисне грубе порушення норм техніки безпеки, до
дисциплінарної відповідальності, оголошення
йому догани та позбавлення 100% премії за підсумками роботи за червень
2004 року.

3

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Наявність чи відсутність неприязнених відносин між позивачем та 3-ю особою
не має правового значення для вирішення
спору по суті. Оцінивши правила внутрішнього трудового розпорядку для
робітників заводу, колдоговір, суд вірно прийшов до висновку проте, що адміністрація відповідача незаконно видала розпорядження
№ 876 від 25.05.2004 року, оскільки не мало місце порушення трудової дисципліни
, за яке згідно ст. 147 КЗпП України могло бути застосовано заходи стягнення у вигляді догани. І навпаки , суд вірно
прийняв рішення проте, що розпорядження № 61 від
26.03.2004 року та № 1156 від 01.07.2004 року Були прийняті адміністрацією в межах повноважень. В першому випадку
позивач не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, до
нього були застосовані заходи правового впливу. В другому випадку з боку позивача мало місце порушення трудової дисципліни.

Колегія вважає безпідставними доводи відповідача проте, що суд першої
інстанції не вказав норму права, на підставі якої
позивачу повинна бути оплачена повна тарифна ставка за 5 годин простою, оскільки це спростовується вказівкою суду у рішенні на ч.1 ст. 113 КЗпП України . Суд у своєму рішенні
обгрунтував наявність заподіяння позивачу моральної шкоди, її розмір , посилаючись на норму матеріального права, а
саме ст. 237-1 КЗпП України.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача протее, що суд повинен був стягнути з
відповідача на його користь середній заробіток за час простою, оскільки суд
першої інстанції вірно дійшов висновку протее, що не мала місце виробнича
сітуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для
людей, які його оточують, навколишнього природного середовища.

Рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Приймаючи рішення, суд
першої інстанції правильно дійшов висновку
проте, що розпорядження № 1156 від 01.07.2004 року було прийняте в межах повноважень директора по персоналу, які були
делеговані йому наказом № 117 від 16.02.2003 року. Той
факт, що пізніше такі зміни не були внесені в посадову інструкцію не стверджує, що посадова особа діяла не в межах своїх
повноважень. Довід позивача проте, що вказаний наказ
був спеціально „ изготовлен для предоставления в суд,, перевірявся в апеляційному суді і не
знайшов свого підтвердження. Інші доводи позивача викладені у
скарзі також висновків суду не спростовують.

Таким чином, суд вважає можливим рішення суду залишити без змін, а
апеляційні скарги відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства "Нижньодніпровський трубопрокатний
завод"

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28
липня 2006 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.