АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                   м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
Короткова В.Д.

суддів
Комаровської Н.В.,  Гончаренко В.М.

при секретарі
Таратіної О.С розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора
Суворовського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсним обмінного ордеру,  розпорядження органу приватизації,  свідоцтва про право власності на житло,  договорів купівлі-продажу,  про виселення,  визнання права на користування житлом та
вселення,  за апеляційною скаргою
заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_4 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2007 року,

встановила:

В серпні
2003 року заступник прокурора Суворовського району м. Одеси звернувся в суд з
позовом в інтересах ОСОБА_4 і після уточнення та доповнення позовних вимог
посилався на те,  що 15 липня 2002 року
Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради ОСОБА_4 був виданий
ордер на вселення в однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Однак вселитися в квартиру
ОСОБА_4 не зміг,  оскільки раніш туди
вселився ОСОБА_1 на підставі обмінного ордеру від 1 березня 2002 року,  який приватизував квартиру та продав її
ОСОБА_2,  а остання продала її ОСОБА_3.
Заступник прокурора просив визнати недійсними обмінний ордер від 1 березня 2002
року,  розпорядження про приватизацію
квартири,  свідоцтво про право власності
на квартиру та договори купівлі-продажу квартири,  виселити ОСОБА_3 з квартири,  визнати за ОСОБА_4. право на користування
квартирою та вселити його в квартиру.

Відповідачка
ОСОБА_3 позов не визнала,  посилаючись на
те,  що вона є добросовісним набувачем
квартири.

Справа
розглянута в відсутності відповідачів ОСОБА_1. та ОСОБА_2,  які викликалися через оголошення у пресі.

Справа судами
розглядалася неодноразово.

Останнім
рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

Справа №
22ц-3137/07                                                 Категорія
12

Головуючий у
першій інстанції Кисельов В.К. Доповідач Короткое
В.Д.

2

В
апеляційній скарзі заступник прокурора просить скасувати рішення суду зв'язку з
невідповідністю висновків суду обставинам справи,  порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвали нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши
доповідача,  доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї,  перевіривши матеріали
справи,  законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог і доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи
в позові,  суд виходив з того,  що відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_3 є
добросовісними набувачами квартири,  а заступником
прокурора та позивачем не доведені вимоги про недійсність обмінного
ордеру,  який був підставою для
реєстрації ОСОБА_1. в спірній квартирі,
а в подальшому приватизації квартири та її відчуження.

Колегія
суддів погоджується з такими висновками суду оскільки вони ґрунтуються на
законі та підтверджуються матеріалами справи.

Як
вбачається з матеріалів справи,  наймачем
квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_5.,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (т.1,  а.с.
72-73). Підставою для вселення та реєстрації ОСОБА_1. в цю квартиру був
обмінний ордер на його ім"я від 1 березня 2002 року (т.2 а.с. 100).
ОСОБА_1 приватизував квартиру,  отримавши
свідоцтво про право власності на житло від 29 квітня 2002 року (т.1,  а.с.
19-20,  93-98),  та продав квартиру ОСОБА_2 за договором від
15 травня 2002 року (т.1,  а.с. 21),  а остання продала її ОСОБА_3. за договором
від 29 серпня 2003 року (т.1,  а.с. 27).

За
довідкою бюро обміну жилими приміщеннями м. Одеси обмін квартири не
здійснювався і обмінний ордер не видавався (т.1,  а.с. 46). 11 жовтня 2002 року прокуратурою
Ленінського району м. Одеси порушено кримінальну справу в відношенні
ОСОБА_1.,  оголошено його розшук та
слідство зупинено (т.1,  а.с. 17, 109-112).

Колегія
суддів вважає,  що заступником прокурора
та позивачем не доведені вимоги про недійсність обмінного ордеру в зв'язку з
його підробкою,  оскільки цей ордер не
вилучений органами досудового слідства,
а до справи приєднана лише його копія; не встановлені спосіб його
підробки та вина в цьому ОСОБА_1. Позовні вимоги про його недійсність
ґрунтуються лише на довідці бюро обміну жилими приміщеннями м. Одеси,  яке ліквідовано (т.2,  а.с. 66-68),
про те,  що обмін не здійснювався
і обмінний ордер не видавався. Ствердження позивача про те,  що ОСОБА_1 заволодів спірною квартирою злочинним
шляхом,  є лише версією досудового
слідства,  яке зупинено. Тому,  відповідно до вимог ч.4  ст. 60 ЦПК України доказування цих обставин
не може грунтуватися на припущеннях.

З
документів на приватизацію спірної квартири (т.1,  а.с.
19-20,  93-98) вбачається,  що приватизація здійснена відповідно до вимог
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду",  тому суд обґрунтовано відмовив в визнанні її
недійсної.

Форма і
зміст договорів відчуження квартири від 15 травня 2002 року та від 29 серпня
2003 року відповідають вимогам  ст.  ст. 224,
227 ЦК України
(в редакції 1963 року),  тому у суду
першої інстанції не було підстав для визнання їх недійсними на підставі  ст. 48 цього кодексу.

Крім
того,  рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 25 липня 2003 року,
яке набрало законної сили,
встановлено,  що ОСОБА_2. набула
право власності на квартиру за договором від 15 травня 2002 року(т.1 а.с. 223).

Колегія
суддів вважає,  що доводи апеляційної
скарги не спростовують правильних висновків суду,  судове рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,  а
тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст. 218,  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  315,  317 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

2

ухвалила:

Апеляційну
скаргу заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_4
відхилити.

Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.

Судді
апеляційного суду Одеської області