Справа № 2о-77/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.

при секретарі Олійник С.М.

народних засідателів Теліус В.І.

Осипової Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Красний Лиман цивільну справу за заявою ОСОБА_1про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа -відділ реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2008 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2безвісно відсутнім, посилаючись на те, що він в вересні місяці 1994 року вибув у невідомому напрямку і до цих пір від нього нема ніяких відомостей, місце його знаходження невідоме.

Визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2. заявниця обгрунтовує тим, що це має для неї юридичне значення, оскільки дозволить вирішити питання про усиновлення.

У судовому засіданніОСОБА_1 доводи заяви підтримала, представник заінтересованої особи - відділу РАЦС Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області Дьяконова Л.В., не заперечувала проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_2., 1965 року народження, постійно мешкав в АДРЕСА_1. В вересні місяці 1994 року він виїхав в невідомому напрямку та по цей час від нього нема ніяких відомостей.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідка, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

ЗаявницяОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1, урожденцем м. Коканда Узбекістану.

23 вересня 1994 року шлюб між подружжям було розірвано Краснолиманським відділом реєстрації актів цівільного стану, актовий запис № 189.

Від сумісного життя вони мають неповнолітнього синаОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з заявницею та знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_2 зі своєю родиною постійно проживав в АДРЕСА_1.

В вересні місяці 1994 року ОСОБА_2. вибув з постійного місця мешкання в невідомому напрямку. Заявниця з сином залишилися проживати за вище зазначеною адресою.

До теперішнього часу ОСОБА_2. жодного разу не з*являвся до сина, не давав про себе знати, місцезнаходження його невідоме. Він не приймав участі у вихованні неповнолітнього сина, не сплачував аліменти.

ОСОБА_1 самостійно намагалася знайти ОСОБА_2.: опитувала сусідів, знайомих, однак ніхто з вересня місяця 1994 року не бачив її колишнього чоловіка та нічого про нього не знає. Ні заявниці, ні сину ОСОБА_2. не листував, ніяких відомостей про нього вони не отримували. Постійного місця роботи у нього не було.

В 1998 роціОСОБА_1 розшукувала ОСОБА_2. за допомогою органів опіки та піклування для оформлення зміни прізвища сину, однак пошук виявився безрезультатним, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Краснолиманської міської ради від 25.11.1998 року № 336.

За даними адресно-довідкових бюро Донецької, Харківської, луганської областей, ОСОБА_2, 1965 року народження, на території цих міст та областей не зареєстрований.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених сторонами у справі. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об*єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_2. були у вересні місяці 1994 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати - 1 жовтня 1994 року.

Задоволення заявиОСОБА_1 має для неї юридичне значення, для вирішення цивільно-правових прав та обов*язків.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2. безвісно відсутнім.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 248, 249 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Коканда Узбекістану.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_2вважати 01 жовтня 1994 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий суддя -

Народні засідателі -