Справа 22-4911/2007 р.                                                               Головуючий
Категорія 26   Доповідач Прокопчук Л.М
УХВАЛА

Іменем    України

14
червня 2007 року                                                                           м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Голубинського A.M. Суддів Прокопчук
Л.М. ,  Жданової B.C. При
секретарі  Семенченко С. С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Калінінського
районного суду м.  Донецька від 16 квітня
2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1,  яка
діє в своїх інтересах та інтересах недієздатної ОСОБА_2,  до ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  третя особа Восьма донецька державна
нотаріальна контора про усунення від права на спадщину за законом,  -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
судді Калінінського районного суду м.
Донецька від 16 квітня 2007 р. позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною
та повернута позивачці.

Приймаючи
таке рішення суддя виходив з того,  що
ухвалою від 06.03.2007 року позовна заява була залишена без руху,  оскільки подана з порушенням вимог  ст.
119 ЦПК України,  а саме:
позивачкою не чітко визначені позовні вимоги,
не перераховано,  яке саме
спадкове майно залишилось після смерті її брата та від спадкування якого вона
просить усунути відповідачів,  не надані
суду правовстановлюючі документи на спадкове майно; необхідно ставити питання
про визнання за позивачами права власності на майно; не в повному обсязі
сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи. Для усунення цих недоліків позивачці був наданий строк до 26
березня 2007 року. 23 березня 2007 року позивачка представила суду квитанції
про оплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та надала заяву,  в якій
на виконання ухвали судді викладає обставини справи та уточнює свої позовні
вимоги.

Ухвалою
судді від 28 березня 2007 року позовна заява ОСОБА_1 повторно залишена без руху
до 16 квітня 2007 р. та позивачці було запропоновано викласти всі обставини
справи та додаткові пояснення не в окремій заяві,  а у позовній заяві. 16 квітня 2007 року
позивачка надала виправлену позовну заяву,
в якій знову не уточнила у своїх позовних вимогах,  від якого саме спадкового майна вона просить
усунути відповідачів та на яке спадкове майно в порядку спадкування просить
визнати за нею та її сестрою право власності.

В
апеляційній скарзі на ухвалу про повернення позовної заяви позивачка ставить
питання про її скасування. Вважає,  що
суддя повернув позовну заяву без достатніх правових підстав,  оскільки вона всі вказівки викладені в
ухвалах суду виконала виконала.

В засідання
апеляційного суду сторони не з'явились.

Відповідачі
письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Заслухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційну скаргу слід задовольнити,  а ухвалу судді скасувати і передати питання
на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно
до п.3 ч.1  ст.  312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції,  апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої
інстанції,  якщо останній порушив
порядок,  встановлений для його
вирішення.

Відповідно
до вимог ч.1  ст.  121 ЦПК України суддя,  встановивши,
зокрема,  що позовну заяву подано
без додержання вимог,  викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу,  в якій
зазначаються підстави залишення заяви без руху,
про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно
до ч.2  ст.  11 ЦПК України право розпоряджатися своїми
правами щодо предмета спору належить особі,
яка бере учать у справі. Тому вказівка судді в ухвалі від 06.03.2007 р.
на те,  що позивачу необхідно ставити
питання про визнання за позивачами права власності на майно,  не ґрунтується на законі.

Також не
відповідає вимогам закону вказівка на те,
що в позовній заяві слід зазначити,
яке саме спадкове майно залишилось після смерті брата та від спадкування
якого вона просить усунути відповідачів,
оскільки  ст.  1224 ЦК
України передбачено можливість усунення від права на спадкування,  а не усунення від спадкування конкретного
майна.

Вимоги
про надання до позовної заяви правовстановлюючих документів на спадкове майно
не відповідають приписам,  що містяться
в  ст.
119 ЦПК України,  якою передбачено
зміст позовної заяви та документи,  які
до неї додаються. Відповідно до роз'яснень,
що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 1990 року № 9 „Про практику застосування судами процесуального
законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції-" заява не
може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів.

Вимоги,  викладені в ухвалі від 28 березня 2007 року
про те,  що викласти обставини справи та
уточнити позовні вимоги необхідно не в окремій заяві,  а у позовній заяві,  яка буде вважатися „виправленою",  не ґрунтуються на законі,  оскільки ЦПК України не передбачено,  в якій формі позивач повинен усунути недоліки.

Таким
чином,  зазначені в ухвалі судді від
06.03.2007 р. та від 28.03.2007 р. підстави для залишення позову без руху не
відповідають вимогам закону. Не усунення позивачем зазначених в ухвалі
недоліків не може бути підставою для визнання позову неподаним та повернення
його позивачу.

За таких
обставин ухвала судді про повернення позовної заяви прийнята з порушенням порядку,  встановлено для його вирішення,  тому у відповідності з вимогами п.3 ч.1  ст.
312 ЦПК України її слід скасувати,
а справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312,
315 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

УXВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  задовольнити.

Ухвалу
судді Калінінського районного суду м.
Донецька від 16 квітня 2007 р. скасувати,  передавши питання на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.