Справа № 22-ц-694/2007                                              Головуючий
- 21                                                                 Суддя-доповідач: Крамаренко В. І.
УХВАЛА

30
травня 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого                  Рибалки В.Г.

суддів                             Крамаренка
В.І.,  Батюка А.В.

з участю
секретаря судового засідання -
Назарової О.М.

та осіб,  які приймають участь у справі - представника
заявника Онайко Р.А.,  зацікавленої особи
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Глухів на
ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2007 року

у справі
за заявою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Глухів,
зацікавлена особа -
ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду, -

встановила:

Ухвалою
Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2007 року
відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Глухів відмовлено у задоволенні заяви про
відстрочку виконання рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області
від 27 лютого 2007 року.

Вказану
ухвалу представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Глухів оскаржив в апеляційному
порядку.

В
апеляційній скарзі апелянт,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального права,
просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити ухвалу до Глухівського
міськрайонного суду про стягненню моральної шкоди в сумі 4500 грн. з ДП
«Глухівський лісгосп»,  тобто за рахунок
роботодавця.

Вказує,  що суд безпідставно не взяв до уваги
ч.22  ст. 71 Закону України «Про
державний бюджет України» від 19 грудня 2006 року,  згідно якої зупинена дія статей,  щодо відшкодування моральної шкоди ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Судом встановлено,  що рішенням Глухівського міськрайонного суду
від 27 лютого 2007 року з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Глухів на користь ОСОБА_1.
було стягнуто 4500 грн.
моральної шкоди.

Ухвалою
судді апеляційного суду Сумської області від 30 березня 2007
року апеляційна скарга відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Глухів у зв'язку з
пропуском строку на апеляційне оскарження,
залишена без розгляду,  тобто
рішення Глухівського міськрайонного суду від 27 лютого 2007 року,  з 13 березня 2007 року набрало законної сили
і підлягає виконанню.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції,  заслухавши пояснення представника
апелянта,  який підтримав доводи
апеляційної скарги,

пояснення
зацікавленої особи ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,  які заперечували проти поданої апеляції
вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В
апеляційній скарзі апелянтом не наведенні обставини та докази,  які б ставили під сумнів законність ухвали
місцевого суду,  які він не зміг привести
і при апеляційному перегляді справи.

Відповідно
до ч. 1  ст.  46 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» фонд соціального страхування від
нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків,  має автономну,  незалежну від будь-якої іншої,  систему фінансування.

Тобто як
вбачається з викладеного вище,  фонд
здійснює свою діяльність за рахунок страхових внесків,  а не з Державного бюджету України,  як вказує апелянт,  кошти на здійснення страхування від нещасних
випадків не включається до складу Державного бюджету України.

Окрім
вище викладеного право на відшкодування моральної шкоди у ОСОБА_1. виникло 12 січня 2005 року,  тобто з часу видачі Шосткинською міжрайонною
МСЕК Сумської області висновку про ступінь втрати професійної працездатності.

Заявник
як в заяві до суду першої інстанції так і в апеляційній скарзі не навів ніяких
обставин,  які на його думку ускладнюють
виконання рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2007 року і у
відповідності до вимог  ст.  373
ЦПК України давали суду підстави вирішувати питання про відстрочку
виконання рішення суду.

А
відповідно до ч.1  ст. 60 ЦПК України
обов'язок доказування і подання доказів покладається сторону яка зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші
доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу оскільки за своєю суттю вони
стосуються оскарження рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області
від 27 лютого 2007 року про
стягнення з апелянта 4500
грн. моральної шкоди,  яке набрало
чинності і підлягає до негайного виконання.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
постановив ухвалу з дотриманням вимог матеріального закону,  а тому підстав для її зміни чи скасування не
вбачає.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,
312,  313,  314,
315 ЦПК України,
колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Глухів відхилити,  а ухвалу Глухівського міськрайонного суду
Сумської області від 23 квітня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців з цього
часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України.