УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 липня
2007 року                                                                                             м.
Харків

Суддя колегії суддів з касаційного розгляду справ судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області Хребтов В.П., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тарутинського районного суду Одеської
області від 12 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області
від 25 липня 2006 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Миколаївської сільської
ради Тарутинського району Одеської області про визнання заповіту недійсним.
Посилалась на те, що 09.08.1994 року її мати ОСОБА_3 склала на її ім'я заповіт,
яким заповідала їй все своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Звернувшись до
нотаріальної контори, ОСОБА_1 з'ясувала, що 01.02.2005 року ОСОБА_3 склала
заповіт на ім'я свого онука -ОСОБА_2, якому заповідала земельну ділянку.
Заповіт засвідчений секретарем Миколаївської сільради Тарутинського району
Одеської області. Позивачка стверджувала, що заповіт складено з порушенням
закону, оскільки в ньому є помилка в номері державного акту. Миколаївська
сільська рада Тарутинського району Одеської області, встановивши помилку у
заповіті, видала відповідачеві дублікат заповіту, в якому номер державного акту
відповідає дійсності. Посилаючись на ці обставини, а також на те, що мати не
виявляла волю на залишення майна після її смерті онукові, просила визнати
заповіт та дублікат заповіту недійсним.

Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 12
травня 2006 року відмовленоОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання
заповіту від 01.02.2005 року на імьяОСОБА_2 та дублікату цього заповіту від
25.08.2005 року недійсними.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2006 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилено, рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 12
травня 2006 року залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Тарутинського
районного суду Одеської області від 12 травня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 25 липня 2006 року скасувати, вирішити питання по
суті, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

У
відкритті касаційного провадження слід відмовити за таких підстав.

Справа №
36-С-07

Згідно з п.
5 ч. З ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необгрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги
в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм процесуального
права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні фактів, також не
можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки матеріалами
справи.

Посилання в касаційній скарзі на те, що судами не були
взяті до уваги обставини, які свідчать про недійсність заповіту та його
дублікату від 01.02.2004 року, що суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги
технічний запис, на якому зафіксовані порушення суддею норм процесуального
права, є безпідставними, так як суди свої висновки мотивували, а при
касаційному розгляді справи питання обгрунтованості судових рішень не
перевіряється, а лише правильність застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи допущенні порушення норм матеріального
чи процесуального права, передбачені ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування судових рішень.

На підставі
наведеного та керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської сільської ради Тарутинського району
Одеської області про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 12 травня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2006 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає.