УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                                                                                              м.  Ужгород

Колегія суддів
палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого:
Дроботі В.В.

суддів: Кемінь
М. П.,  Фазикош Г.В.

при секретарі
Овечкіній О.В.

з участю
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1
на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 січня 2007 року,

встановила:

ОСОБА_1
пред'явила до ОСОБА_2,  ОСОБА_4  позов про
визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Позивачка
зазначала,  що 3 березня 2004 року її
колишній чоловік ОСОБА_2 на підставі її доручення продав належний їй позивачці
жилий будинок АДРЕСА_1 своїй матері ОСОБА_4 . Даний право чин є незаконним,  оскільки вчинений з порушенням прав їх
неповнолітнього сина,  що проживав у
цьому будинку.

Рішенням суду у
позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка просить рішення скасувати і ухвалити нове,  яким задовольнити її вимоги. Вказує на
те,  що воно не відповідає вимогам закону
та матеріалам справи.

Колегія
вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог п.4 ч. 1  ст. 311 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі.

Є
доведеним,  що на час укладення
оспорюваного правочину в будинку проживав неповнолітній син сторін ОСОБА_2,
щодо якого згодом за позовом ОСОБА_4  було ухвалено рішення про виселення з будинку
(а.с. 8, 9,  справа №2-1927/06
Мукачвіського міськрайсуду).

Відповідно
до вимог ч.4  ст. 19 Сімейного кодексу
України участь органу опіки і піклування в даній справі була обов'язковою,  оскільки цей орган повинен був представляти
інтереси дитини при вирішенні спору на підставі
ст. 177 СК України та  ст.  ст. 17, 18 ЗУ «Про охорону дитинства»,
адже йдеться про право неповнолітнього на проживання в будинку.

Враховуючи
наведене,  рішення підлягає до
безумовного скасування.

Окрім
того,  в розпорядження апеляційного суду
надійшли матеріали слідчих органів,  з
яких вбачається,  що відповідач ОСОБА_2
відчужив майно,  на яке було накладено
арешт у зв'язку із розслідуванням кримінальної справи (а.с.  152-155).

Таким
чином,  суду при новому розгляді слід
залучити до участі у справі орган опіки і піклування,  без участі якого було розглянуто справу,  а також зробити висновок

Справа №
22ц-1033/07;                                                          Номер
рядка статистичного звіту 12

Головуючий у
першій. інстанції: Рижиков В.Г. Суддя-доповідач: Дроботя В.В.

щодо наявності підстав застосування ч.2 або ч.3  ст.
215 ЦК України
з врахуванням заборони відчуження спірного будинку.

Керуючись  ст.
ст.  307, 311 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивачки ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 25 січня 2007 року скасувати,  надіславши справу на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.