Справа № 22-ц- 554/ 07                                 Головуючий у І
інстанції - Войтюк Л.М.
№ 66                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 липня
2007 року                                                                     місто
Луцьк

Судова
палата у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі
колегії суддів:

головуючого -
судді Шевчук Л.Я.

суддів Свистун
О.В.,  Подолюка В.А.

при секретарі
Матюхіній О.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії
державної виконавчої служби у Личаківському районі міста Львова за апеляційною
скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Любомльського районного суду від 21 травня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1
вказує на незаконність ухвали суду із-за порушення і неправильного
застосування норм матеріального та процесуального права.

Просить ухвалу
суду скасувати та постановити нову,  якою
скаргу задовольнити.

Ухвалою
Любомльського районного суду від 21 травня 2007 року в задоволенні скарги
ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби у Личаківському районі міста Львова
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
зазначає,  що суд першої інстанції
залишив без уваги його покликання на те,
що копії постанов державної виконавчої служби у Личаківському районі
міста Львова (далі - ДВС) про відкриття виконавчого провадження та закриття
виконавчого провадження не були належним чином йому вручені,  а проведення виселення відбувалося без його
присутності. Крім того вказує,  що
державний виконавець зобов'язаний був зупинити виконавче провадження на
підставі п.5 ч.1  ст. 34 Закону України
«Про виконавче провадження» в зв'язку з поданням ним до Галицького районного
суду адміністративного позову про визнання дій ДВС протиправними. Тому суд
першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову в задоволенні скарги.

В
поданому запереченні на апеляційну скаргу ДВС у Личаківському районі міста
Львова вказує на те,  що підстав для
скасування ухвали суду першої інстанції немає,
оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Судом
першої інстанції встановлено,  що ДВС у
Личаківському районі міста Львова на виконання рішення Любомльського районного
суду від 23 березня 2006 року проведено примусове виселення ОСОБА_1 та членів
його сім'ї з квартири АДРЕСА_1.

Заявник ОСОБА_1 та члени його
сім'ї не були присутні при проведенні примусового виселення із квартири.

2

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід відхилити,  а ухвалу
суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
та члени його сім'ї були попереджені про те,  що в разі відмови в добровільному порядку
звільнити приміщення вказаної квартири до 25.07.2006 року,  виселення буде проведене 28.07.2006 року в
примусовому порядку (а.с.  17).

Судом
встановлено,  що 28.07.2006 року
державним виконавцем ДВС у Личаківському районі міста Львова було проведено примусове
виселення ОСОБА_1 та членів його сім'ї з квартири.

Згідно
ч.3  ст. 79 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про
день і час примусового виселення. Відсутність боржника,  повідомленого про день і час виселення,  не є перешкодою для виконання рішення.

Отже
примусове виселення заявника та членів його сім'ї проведено ДВС у відповідності
до вимог закону. Доводи ОСОБА_1,  що дії
ДВС є незаконними оскільки 25.07.2006 року на адресу ДВС він направив
телеграму,  в якій просив зупинити
виконавче провадження,  є
безпідставними,  оскільки не ґрунтуються
на вимогах закону.

Вказуючи
на незаконність дій ДВС ОСОБА_1
в апеляційній скарзі покликається на те,
що 27.07.2006 року до Галицького районного суду міста Львова ним подано
скаргу на неправомірні дії ДВС,  що є
підставою для зупинення виконавчого провадження згідно п.5 ч.1  ст.  34
Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно
вимог ч.2  ст. 85 Закону України «Про
виконавче провадження» скарги з приводу оскарження дій ДВС в даному випадку
повинні подаватися до Любомльського районного суду,  оскільки ним видано виконавчий документ.

Отже ДВС
у Личаківському районі міста Львова правомірно відмовила ОСОБА_1 у зупиненні
виконавчого провадження.

Доводи
заявника на те,  що він не знав про
відкриття виконавчого провадження та про проведення примусового виконання
рішення суду є безпідставними і спростовуються позовною заявою ОСОБА_1,  яку він подав до Галицького районного суду
міста Львова,  і з якої вбачається,  що на момент звернення до суду з позовом він
знав про дані факти.

Крім
того,  доказів,  що заявник перебував у відпустці чи на
лікуванні він суду не надав.

Таким
чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав
для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби у
Личаківському районі міста Львова.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду,  ухвала Любомльського районного суду від 21
травня 2007 року в даній справі відповідає вимогам закону і підстав для її
скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312,
314,  315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Любомльського районного суду від 21 травня 2007 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.