Справа № 22-ц-950                                                 Головуючий
інстанції       Линник О.С.
Категорія 40                                                             Суддя-доповідач                             Гагін М. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007р.
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого                       Попруги С. В.

суддів                                  Гагіна М. В.
Лузан Л.В.

при
секретарі                      Чуприна В

за участю
позивача: ОСОБА_1., представника відповідача та третьої особи. ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 14 червня
2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного
товариства «Крафт Фудз Україна»,  третя
особа: генеральний директор Закритого акціонерного товариства «Крафт Фудз
Україна» ОСОБА_3 ,  про поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

14
березня 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Закритого
акціонерного товариства «Крафт Фудз Україна»,
третя особа: генеральний директор Закритого акціонерного товариства
«Крафт Фудз Україна» ОСОБА_3 ,  в якому
просив поновити його на роботі вантажника виробництва ЗАТ «Крафт Фудз
Україна»,  стягнути з відповідача на його
користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути з відповідача
на його користь моральну шкоду у сумі 5000 грн.

^       Посилався    на те,
що при його звільненні на підставі п.1
ст. 40 КЗпП України

адміністрація
Закритого акціонерного товариства «Крафт Фудз Україна» допустила порушення трудового
законодавства,  а саме: згідно ч.2  ст. 40 КЗпП України розірвання трудового
договору з підстав,  передбачених п.1  ст. 40 КЗпП України може бути проведено лише
якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

На
підприємстві були вакантні місця на ті роботи,
які він міг виконувати. Позивач зазначав,  що при звільненні не було враховано те,  що на його утриманні знаходиться двоє
неповнолітніх дітей віком 13 та 16 років. У день звільнення не видали копію
наказу про звільнення,  що перешкодило
йому вчасно звернутися з позовом про його оспорювання.

Рішенням
Тростянецького суду Сумської області від 14 червня 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено,  стягнуто зі
ОСОБА_1. на користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить поновити строк звернення до суду з

позовом про поновлення на роботі,
рішення Тростянецького суду Сумської області від

14.06.2007 року скасувати і ухвалити нове рішення,  через неповноту з'ясування обставин,  що

мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення

норм матеріального та процесуального права.

При
цьому вказується на ті ж підстави,  що і
в позовній заяві а також на те,  що заяви
про переведення позивача на іншу роботу зникли,
що надана позивачем виписка із протоколу засідання МСЕК від 26.07.2006
року про наявність у позивача захворювання,
яке перешкоджає йому виконувати роботу укладальника-пакувальника,  не відноситься до періоду звільнення,  що причини пропуску строку звернення до суду
є поважними.

Відповідач ЗАТ
«Крафт Фудз Україна» у своїх запереченнях на апеляційну скаргу її не
визнав,  вказавши,  що рішення Тростянецького районного суду
Сумської області є законним і * обгрунтованим.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  пояснення сторін,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги,  вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано рішення правильне по суті і справедливе рішення з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_1 Тростянецький районний суд Сумської області виходив
з наступного: при звільненні з роботи ОСОБА_1. був порушений порядок
вивільнення,  беззаперечних доказів того,  що ОСОБА_1. було неможливо перевести на іншу
роботу відповідачем не надано.

В той же
час підстав для поновлення на роботі позивача суд не знайшов,  оскільки трудова книжка була видана позивачу
на руки у день звільнення - 5 жовтня 2005 року. Невидача позивачу довідки про
роботу та заробітну плату не є перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Звернення
ОСОБА_1. за захистом своїх прав до прокуратури,
Міністерства праці і соціальної політики України,  Уповноваженого Верховної Ради з прав людини
не перешкоджало йому звернутися із позовом до суду. Таким чином,  на час звернення позивача за захистом своїх
прав до суду - 14 березня 2007 року минули строки,  передбачені
ст. 233 КЗпП України,
підтверджень того,  що строк
позовної давності не минув у зв'язку з переривом його перебігу немає.

Судова
колегія вважає,  що Тростянецький
районний суд Сумської області повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по
справі,  надані сторонами докази,  правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і застосував закон,  який
їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи,  що позивач перебував з відповідачем у
трудових відносинах з 24.09.1989 року по 05.10.2005 р.(а.с.  а.с.
4-5). Позивач був належним чином повідомлений про наступне звільнення.
На час звільнення ОСОБА_1. не був членом профспілки (а.с.  34-35). В день звільнення йому було видано
трудову книжку (а.с.  87). Відповідно до
наказу № 229-п-І від 05.10.2005 року позивач звільнений з роботи за п.1  ст. 40 КЗпП України. (а.с.  88). Протягом встановленого статтею 233 КЗпП
України строку звернення до суду позивач вважав своє     право на працю порушеним,  що підтверджується

поясненнями   ОСОБА_1.,
його заявою до міністра праці і соціальної політики від 19  жовтня
2005   року, (а.с.    22-23),
листом-відповіддю   на   звернення
Стефанюка   Е.Г.   до Уповноваженого Верховної Ради з прав
людини від 15 грудня 2005 року ( а.с.  99
). Але при цьому позивач не скористався своїм правом вчасно звернутися до суду
за захистом своїх прав.

На
підставі наведеного судова колегія вважає,
що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те,  що при звільненні з роботи ОСОБА_1. був
порушений порядок вивільнення працівників,
що беззаперечних доказів того,  що
позивача неможливо було перевести за його згодою на іншу роботу.

В той же
час позивач не надав беззаперечних доказів щодо поважності причин пропуску ним
строку,  встановленого  ст. 233 КЗпП України.

Колегія суддів
погоджується з висновком місцевого суду ,
що звернення позивача до прокуратури,
Міністерства праці і соціальної політики України,  Уповноваженого Верховної Ради з прав людини
не перешкоджало йому звернутися із позовом до суду у строк,  встановлений законом.

Посилання
заявника апеляційної скарги на те,  що що
заяви про переведення позивача

на іншу роботу зникли,  що надана
позивачем виписка із протоколу засідання МСЕК від 26.07.2006 року про наявність
у позивача захворювання,  яке перешкоджає
йому виконувати роботу укладальника-пакувальника не відноситься до періоду
звільнення,  що причини пропуску строку
звернення до суду є поважними не можуть бути підставою для скасування
правильного по суті рішення та спростовуються наявними у справі матеріалами.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  304,  п. 1 ч.1
ст.  307,  308,
313,  п. 1  ст.
314,  315,  317,
319 ЦПК України,  судова колегія
судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тростянецького суду Сумської області від 14 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення,  однак може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.