УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді: Курської А.Г.

Суддів:                                          Синельщікової
О.В., Куриленка О. С

При секретарі:                             Галіч Ю.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про позбавлення батьківських прав,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Ялтинського міського суду АР Крим від 17.04.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

13.02.2007
року ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2про позбавлення батьківських
прав.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що вона від шлюбу
з відповідачем має доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Під час шлюбу,  який розірвано 24.03.2003 року в м.
Ялта,  відповідач зловживав спиртними
напоями,  вчиняв скандали,  не проявляв до дитини ніякої турботи. В 2002
році він залишив сім'ю і до теперішнього часу не інтересувався дочкою,  її життям,
здоров'ям,  не відвідував її,  матеріальної допомоги не надавав,  будь-яких відносин з нею не підтримував.
Позивачка вважала,  що відповідач
ухиляється від виконання своїх батьківський обов'язків,  у зв'язку з чим просила позбавити його
батьківських прав відносно ОСОБА_3.

Рішенням суду у
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.  просить
рішення суду скасувати,  як постановлене
з порушенням норм матеріального і процесуального права,  ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апелянт вважає,  що судом неповно
з'ясовані обставини справи і дана неправильна оцінка доказам,  які надані нею у підтвердження факту ухилення
відповідача від виховання та утримання дочки.

Судова
колегія,  заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення позивачки та
адвоката в її інтересах,  розглянувши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  вважає їх такими,  що не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

При
відмові в задоволенні позову суд виходив з недоведеності обставин,  на які посилалась ОСОБА_1. ,  та відсутності
достатніх підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

З такими
висновками суду першої інстанції судова колегія погоджується,  оскільки вони відповідають матеріалам
справи,  матеріальному закону,   ст. 164 Сімейного кодексу України,  та нормам процесуального закону,   ст.
ст.  10,  11,
60,  213 ЦПК України.

Відповідно
до вимог  ст. 164 Сімейного кодексу
України позбавлення батьківських прав є крайня міра,  а це означає,
що застосовується ця міра судом тоді,
коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними.

Справа
№22-ц-4276/2007                  Головуючий
у суді першої інстанції: Земляна Г.В.

Доповідач:       Курська А.Г.

Ось
чому,  як правило,  пред'явленню позову про позбавлення
батьківських прав передує велика профілактична,
попереджувальна робота з неблагополучними батьками.

Зазвичай
попереджувальну роботу з батьками,  не
забезпечуваючими виховання дітей,
здійснюють в першу чергу органи опіки та піклування.

Таку ж
попереджувальну роботу мають право проводити й інші органи,  зокрема служба у справах неповнолітніх.

Суд також
може бути органом,  який здійснює
профілактичні міри,  оскільки у виключних
випадках,  якщо доведена винна поведінка
батька при розгляді справи про позбавлення батьківських прав з урахуванням
характеру його поведінки,  особистості й
інших конкретних обставин,  суд вправі
відмовити в позові і попередити відповідача про необхідність зміни свого
відношення до виховання дитини.

Таким
чином,  суд на стадії розгляду справи
може застосувати міри збереження батьківських прав,  оскільки позбавлення батьківських прав
повинно бути мірою,  яка застосовується
після того,  як всі інші засоби впливу на
батька виявились безрезультатними.

Для
позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по
вихованню. Належить також встановити,  що
батько ухиляється від їх виконання. А це означає,  що він вперто та систематично,  незважаючи на всі міри попередження продовжує
не виконувати свій батьківський борг.

В
засіданні судової колегії апеляційного суду при розгляді справи позивач
ОСОБА_1.  пояснила,  що вона матеріально забезпечена,  сама утримує доньку,  у неї склалися сімейні відносини з іншим
чоловіком,  який також піклується про її
дитину. За весь час після розірвання шлюбу вона не зверталась до відповідача
ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Неправомірною
поведінкою вважала те,  що батько дитини
не опікується нею особисто або по телефону,
хоча вони мешкають в одному місті. Дитина про нього нічого не знає,  між ними ніяких стосунків не існує. До суду
звернулась аби дочка не мала клопоту про батька та незручностей в майбутньому
за нормами Сімейного кодексу України.

Зважаючи
на те,  що невиконання батьківських
обов'язків з боку відповідача не носить злонамірного характеру,  то суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про застосування до нього попередження судом при розгляді цієї справи.

При
зверненні до суду позивачка намагалась довести саме ці обставини,  але суд першої інстанції,  перевіривши наявні по справі докази,  правильно відмовив в застосуванні крайньої
міри і в межах своєї компетенції,  на
виконання профілактичних мір з урахуванням конкретних обставин справи вказав
про попередження ОСОБА_2 щодо недопустимості протиправної поведінки в
подальшому,  інакше він може бути
позбавлений батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що суд першої
інстанції не дав належної оцінки доказам по справі,  є безпідставними,  оскільки суд мотивовано відмовив в
задоволенні позову з додержанням вимог процесуального закону,   ст.
ст. 10,  11,  60,
213 ЦПК України.

Згідно
зі  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,  307,
308,  313-315,  317,
319,  325 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити,  рішення
Ялтинського міського суду АР Крим від 17.04.2007 року залишити без змін.

Справа
№22-ц-4276/2007                  Головуючий
у суді першої інстанції: Земляна Г.В.

Доповідач:        Курська А.Г.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Справа
№22-ц-4276/2007                  Головуючий
у суді першої інстанції: Земляна Г.В.

Доповідач:       Курська А.Г.