УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007 р.                                                                             м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого              Бойчука І.В.

суддів                          Соколовського В.М.,
Матківського Р.Й.

секретаря                    Юрків І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калузького
міськрайонного суду від 25 червня 2007 року,-

встановила:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 25 червня 2007 року вселено
ОСОБА_2 та ОСОБА_1
з житлового приміщення у квартирі АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказала, що у спірну
квартиру до сина вона поселилася як ч.1ен сім"ї, а тому згідно до вимог
ст. 64 ЖК України вона набула право на дане житло на рівні з іншими ч.1енами
сім"ї основного квартиронаймача. На час її реєстрації у спірне житло
(тобто 7.05.2004 р.) її син не був тимчасовим жильцем, як про це зазначає
позивач, оскільки ордер на нове житло він отримав 07.10.2005 p., а договір
житлового найму на нього укладено лише 09 листопада 2005 року. Тому і вона не
могла бути тимчасовим жильцем.

Суд вийшов за межі позовних вимог, виселяючи її з житла, вказуючи, що її
проживання тим є незаконним, хоча сам факт проживання та реєстрації проживання
позивачем не оспорюється.

До свого переселення у сім"ю сина вона проживала у іншій області в
житлі, яке належало її доньці, тобто іншого житла у неї немає.

При наданні житла сім"ї сина не було враховано її інтереси як ч.1ена
сім'ї. Тому її виселення зі спірного житлового приміщення без зазначення куди слід
виселяти, є незаконним.

Крім того, ОСОБА_3. (вона ж ОСОБА_3)
у 1994 р. виписана із наданої їй у користування чотирикімнатної квартири у м.
Калуші, де залишилася проживати її донька з онуками. Згодом у 2005 році донька
це житло продала. Тому ОСОБА_3. права на вселення у спірне житло немає,
оскільки неправильно взята на квартирний облік для покращення житла.

Просить рішення суду скасувати, ухваливши нове, яким у задоволенні позову
відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав доводи
апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній.

Представник Калуського міськвиконкому та Калуського КП ЖЕО №3 доводів
апеляційної скарги не визнали і пояснили, що рішення суду є обгрунтованим.

Справа
№22-ц-1041/2007 р.                                           Головуючий
у 1 інстанції Кардаш О.І.

Категорія 30                                                                      Доповідач
Бойчук І.В.

Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення
з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив суд виселити ОСОБА_2. та
ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1

Суд, постановляючи рішення в даній справі прийшов до висновку, що ОСОБА_2.
порушив узяте на себе зобов'язання про звільнення спірного житла, тому підлягає
виселенню. Також суд вважає, що ОСОБА_1 проживає у цій квартирі будь-яких
законних підстав, тому підлягає виселенню.

При цьому суд першої інстанції порушив норми
матеріального права, зокрема Житлового кодексу України, згідно вимог якого
виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених
законом. Зокрема, відповідно до ст.ст. 114, 116 цього кодексу виселення
проводиться з наданням іншого житлового приміщення або без такого.

Проте, ні відповідач у своїх позовних вимогах не вказав таких підстав, ні
суд цих вимог не з"ясовував.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постановлене судом рішення
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Також суду слід дослідити порядок і мету реєстрації
ОСОБА_1 у спірній квартирі та підстави її перебування у ній з огляду на вимоги
ст. 64 ЖК України.

Керуючись ст.ст.
307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 25 червня 2007 року в даній
справі скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Ухвала набирає
законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному порядку.