АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06 червня 2007 року.                                                                                                   м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:

головуючого - судді Фальчука
В.П.

судців:
Каранфілової В.М. ,  Троїцької Л.Л.,

при секретарі - Петренко Г.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 лютого 2007 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди -

встановила

16.10.2006 року ОСОБА_1. звернулася до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5000 гривен,  який 03.08.2004
року на курорті «Расєйка» Татарбунарського району Одеської області схватив її за плече та
вдарив рукою в потилицю голови,  чим
спричинив синець на наружній поверхні лівого плеча,  психо­емоційну травму на фоні гіпертонічної
хвороби 2 стадії.
В результаті цього вона морально страждала та переживала,  перенесла фізичну біль,  знаходилася на лікуванні у лікарні,  загострилися її хвороби,  було порушено її звичний уклад життя. Крім
спричиненої моральної шкоди їй спричинена майнова шкода у розмірі 401 грн. 60
коп.,  що становить вартість придбання
медикаментів на лікування; та 1549 грн. 90 коп.,  що становить вартість продуктів харчування в
її магазині «Жасмін»,  які були зіпсовані
в результаті дій відповідача щодо ремонту електричного трансформатора,  який живить струмом магазин.

Рішенням
Татарбунарського районного суду Одеської області від 12.02.2007 року позов ОСОБА_1. задоволено
частково. Стягнуто на її користь моральну шкоду у розмірі 200 гривен. В
задоволенні інших позовних вимог відмовлено,
так як позивачка не надала суду доказів спричинення їй майнової
шкоди,  та не довела,  що стресова ситуація,  яка викликала загострення хвороби,  мала місце при зустрічі з відповідачем,  а не в побуті при інших обставинах. Висновок
судово-медичного огляду з цього приводу не прийнятий до уваги,  так як ґрунтується на припущеннях.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.
просить рішення суду скасувати у зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин,  що мають значення для
справи,  невідповідністю висновків суду
обставинам справи,  порушенням судом норм
матеріального і процесуального права,  та
ухвалити нове рішення,  яким задовольнити
її позовні вимоги у повному обсязі вказуючи,
що вона надала суду рахунок на придбання медикаментів,  виписку з медичної карти стаціонарного
хворого та висновок судово-медичного огляду,
якими доведено спричинення відповідачем моральної та майнової шкоди у
розмірах,  вказаних у позові. Суд
безпідставно визнав розмір моральної шкоди в 200 гривен та не визнав вину відповідача в спричиненні їй
психо - емоційної
травми.

Колегія суддів
заслухавши суддю-доповідача,  який
доповів зміст рішення,  що

Справа
№22ц-2267/07                                                                                                Категорія
ЦП;

Головуючий у
першій інстанції Тимошенко С.
В.,  Доповідач
Фальчук В.П.

оскаржене,  доводи апеляційної скарги,  межі,
в яких повинні здійснюватися перевірка рішення,  встановлюватися обставини і досліджуватися
докази вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних підстав;

Судом
першої інстанції законно та обґрунтовано встановлено,  що ОСОБА_2. 03.08.2004 року біля 19
години на курорті «Расєйка» Татарбунарського району Одеської області спричинив
ОСОБА_1. легкі
тілесні ушкодження у вигляді синця на наружній поверхні лівого плеча. 04.08.2004 року позивачка
звернулася до лікарні з скаргами на стан свого здоров'я.

Зазначені дії
спричинили позивачці моральну шкоду у розмірі 200 гривен.

Відповідно
до  ст.
1167 ЦК
України,  моральна шкода,  завдана фізичній особі неправомірними діями
відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Розмір
моральної шкоди,  спричинений
позивачці,  визначений судом першої
інстанції правильно,  з урахуванням
характеру та обсягу її фізичних і душевних страждань,  їх тривалості,  можливості відновлення,  стану здоров'я потерпілої,  яка є інвалідом другої групи,  тяжкістю вимушених змін у її життєвих
стосунках,  зусиллях,  необхідних для відновлення попереднього
стану. При цьому суд виходив з засад розумності,  виваженості і справедливості.

Доводи ОСОБА_1. про
спричинення їй позивачем психо-емоційної травми при зазначених обставинах
правомірно не прийняті судом першої інстанції до уваги,  так як висновок судмедексперта з цього
питання носить імовірний характер і є припущенням.  Позивачка не надала суду необхідних і
достатніх доказів того,  що стресова
ситуація,  що викликала загострення її
хвороби мала місце при зустрічі з відповідачем,
а не в побуті при інших обставинах. Відсутній причинний зв'язок між
отриманою ОСОБА_1. психо­емоційною травмою та її конфліктом з ОСОБА_2. У
зв'язку з цим не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1. про стягнення на її
користь коштів,  затрачених на лікування
у розмірі 401 грн. 60 коп.

Позивачкою
не доведено втручання в роботу електричних мереж відповідача,  в результаті чого їй заподіяно збиток у
зв'язку з зіпсуванням продуктів харчування. Тому суд першої інстанції
правомірно відмовив ОСОБА_1. в стягненні вартості зіпсованої продукції в
розмірі 1549 грн. 90 коп.

Згідно  ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини,  які мають значення для
ухвалення рішення у справі,  і щодо яких
у сторін виникає спір.

ОСОБА_1. не довела
обставин,  на які вона посилалася у
позові як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія
судді визнає,  що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги так як не містять підстав
для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1. у повному
обсязі.

Згідно  ст.  З 08 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись  ст. 304,
п.1ч.1 ст. 307,   ст. 308,   ст. 313,
п.1ч.1 ст. 314,   ст.  ст. 315,
317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 лютого 2007 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного суду України на протязі двох місяців,  з дня набрання законної сили.