Справа
№22-ц- 07632007                                            Головуючий
в 1 інстанції   Пархоменко О.В.
Доповідач в 2 інстанції        Голуб С. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2007
року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого        Мережко М. В.

суддів :             Голуб С. А.,  Коцюрби О.П.

при
секретарі       Козак І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною

скаргою      представника  відповідачки
ОСОБА_1на  рішення

Ірпінського
міського суду Київської області від 26 грудня 2006 року у цивільній справі за

позовом   Промінвестбанку,  в особі філії „Жовтневе відділення
Промінвестбанку в

м. Києві"
до ОСОБА_1,  Товариства з обмеженою
відповідальністю

„Юнік"

про стягнення
заборгованості за кредитним договором

та за зустрічним
позовом ОСОБА_1до Акціонерного промислово

інвестиційного   банку
„Промінвестбанк"   в   особі
філії   „Жовтневе   відділення

Промінвестбанку
в м. Києві,  третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю

„Юнік"

про визнання
недійсним договору поруки,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2005 року позивач звернувся до суду з названим позовом посилаючись на те,  що 21 червня 2002 року між ним та ТОВ
„Юнік" був укладений кредитний договір № 16,  згідно з яким банк надав позичальнику кредит
в сумі 150000 грн. з терміном погашення кредиту 20 червня 2003 року. Кредит був
наданий для придбання у ТОВ „Кастелло-Київ-МЛ" лікеро-горілчаних виробів.

Враховуючи,  що позичальник (боржник) ТОВ „Юнік" не
міг погасити своєчасно кредит,  за
домовленістю між філією „Жовтневе відділення Промінвестбанку в м. Києві"
та ТОВ „Юнік" був укладений договір № 2/04 від 20 лютого 2004 року про
порядок погашення боргу за кредитним договором № 16 від 21 червня 2002
року,  яким було передбачено повернути
борг банку до 1 серпня 2004 року. Для гарантії своєчасного повернення боргу по
цьому договору банком був укладений договір поруки № УШ-2704 від 25 лютого
2004 року з фізичною особою ОСОБА_1. Поручитель зобов'язувався відповідати
перед банком за зобов'язаннями боржника,
що витікають з договору про порядок погашення боргу № 204 від 20 лютого
2004 року.

Оскільки
станом на 26 січня 2005 року заборгованість по кредиту ТОВ „Юнік" складає
271067 , 28 грн. позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та ТОВ „Юнік" солідарно
на свою користь вказаний розмір заборгованості та державне мито у розмірі 2711
грн.

В жовтні
2005 року ОСОБА_1.
пред'явила в суді зустрічний позов в якому просила недійсним договір поруки №
УШ-2704 від 25 лютого 2004 року посилаючись на те,  що цей договір вона не підписувала.
Працівниками банку їй надавались для підпису якісь документи,  проте зі слів посадових осіб,  які ці документи надавали,  вона зрозуміла,  що це кредитний договір між КБ „Промінвестбанк"
та ТОВ „Кастелло",  яке вона
очолювала на той момент. ТОВ „Кастелло" за договором № УШ-2604 від 2
лютого 2004 року було поручителем виконання ТОВ „Юнік" зобов'язань перед КБ „Промінвестбанк".
Службові особи банку запропонували їй підписати кредитний договір між банком та
ТОВ „Кастелло",  а ТОВ
„Кастелло" як поручитель погасив би грошові зобов'язанні ТОВ „Юнік"
перед КБ „Промінвестбанк"
. Позивачка підписала,  на її думку,  кредитний договір.

На час
підписання документів вона знаходилась у вкрай тяжкому фізичному стані і
фізично не була в змозі прочитати особисто документи,  що їй надавались. Вона повністю поклалась на
працівників банку які,  скориставшись її
хворобою,  її обманули,  надавши для підписання не той договір,  на підписання якого було її волевиявлення.
Просила визнати недійсним договір поруки за № УШ-27/04 від 25 лютого 2004 року,  укладений під впливом обману та під впливом
тяжких обставин.

Рішенням
Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2006 року позов
Промінвестбанку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ „Юнік" солідарно на
користь позивача 271067, 28 грн. в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 16 від 21 червня 2002 року та 1700 грн. державного мита.

В задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1.
оскаржила його в апеляційному порядку,
так як вважає,  що рішення суду
винесено з численними порушеннями матеріального та процесуального права.

Зокрема
зазначає,  що судова почеркознавча
експертиза була проведена по фотокопії договору,  а не по його оригіналу.

Крім
того,  суд не звернув увагу на позицію
боржника,  тобто ТОВ „Юнік",  який заявляв в судовому засіданні про те,  що існував лише один договір поруки,  укладений між банком,  поручителем та боржником,  а саме договір поруки № НШ-2604 від 5 лютого
2004 року,  відповідно до якого
поручителем погашення заборгованості по кредитному договору № 16 від 21 червня
2002 року виступило ТОВ „Кастелло-Київ-МЛ". Ні яких інших договорів поруки
по даному кредиту не існувало.

Апелянт
також посилається на те,  що суд не дав
оцінки тому,  що в оскаржуваному
відповідачкою договорі неправильно зазначена адреса прописки ОСОБА_1,  договір містить підчистки і виправлення,  підпис ОСОБА_1скріплений печаткою ТОВ
„Кастело-Київ-МЛ",  хоча вона його
підписувала як фізична особа.

Просить
скасувати рішення суду,  та постановити
нове рішення ,  яким зустрічний позов
задовольнити,  в задоволенні основного
позову відмовити.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  пояснення
апелянта,  дослідивши письмові матеріали
справи в межах доводів апеляційної скарги вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 21
червня 2002 року між позивачем та ТОВ «Юнік» був укладений кредитний договір №
16,  відповідно до якого ТОВ «Юнік»
отримав кредит у сумі 150000 гривень з терміном погашення до 20 червня 2003
року. У зв»язку з реорганізацією філії відділення Промінвестбанку в м. Ірпінь
Київської області в Ірпінське
безбалансове  відділення  філії
«Жовтневе  відділення  Промінвестбанку  в

м. Києві»
заборгованість по ТОВ «Юнік» у розмірі 150000 грн. перенесено на рахунок філії
«Жовтневе відділення Промінвестбанку в м. Києві»

20
лютого 2004 року між позивачем та ТОВ «Юнік» був укладений договір № 2/04 про
порядок погашення боргу за кредитним договором № 16 від 21 червня 2002 року з
терміном погашення заборгованості до 1 серпня 2004 року.

Відповідно
до договору поруки № УШ-27/04,
укладеному між сторонами 25 лютого 2004 року,  поручителем за названим вище договором
виступила ОСОБА_1.,  яка зобов»язалась відповідати перед банком за
зобов»язаннями боржника.

Відповідачі
взятих на себе зобов»язань не виконали,
а тому станом на 26 січня 2005 року у них виникла заборгованість за
кредитним договором № 16 від 21 червня 2002 року у розмірі 271067, 28 грн.

Ухвалюючи
рішення суд виходив з того,  що доводи
відповідачки про те,  що вона не
підписувала договір поруки спростовуються висновком судової почеркознавчої
експертизи № 4609 від 5 липня 2005 року,
згідно з яким підпис від імені ОСОБА_1 електрофотографічне зображення
якого міститься у графі «Поручитель» на зворотній стороні електрофотокопії
договору поруки № УШ-204 від 25 лютого 2004 року виконаний самою ОСОБА_1

Також
суд відхилив доводи представника відповідачки щодо неправомірності проведення
експертизи по фотокопії документа,  а не
по його оригіналу,  пославшись на те,  що експерт однозначно дав висновок про
належність підпису на договорі поруки саме ОСОБА_1

Наявність
на підпису ОСОБА_1 у договорі поруки печатки ТОВ «Кастело-Київ-ЛМ»,  а також зазначення у вказаному договорі
адреси попереднього місця проживання відповідачки,  на думку суду,  не може свідчити про його недійсність.

Судова
колегія в повній мірі погоджується з такими висновками суду,  оскільки вони. зроблені на підставі
досліджених у судовому засідання доказів,
відповідають встановленим обставинам справи.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Матеріали
справи не містять доказів того,  що
відповідачка підписала договір поруки внаслідок обману або тяжких обставин.

Щодо
висновків почеркознавчої експертизи,
колегія суддів вважає,  що суд
правомірно поклав їх в основу свого рішення,
оскільки експертом не були висунуті вимоги про обов»язковість надання
лише оригіналу договору. За наведених обставин,
у судової колегії також не має підстав ставити цей висновок експерта під
сумнів.

Враховуючи
наведене,  судова колегія вважає,  що рішення суду винесено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,  а
тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись  ст.
303,  308 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала  апеляційного суду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги до
Верховного Суду України.