Справа № 22ц-1053/2007     Головуючий у першій інстанції - ГОРДІЙКО
- цивільна                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 липня
2007 року                                                                                                   м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:                    ІВАНЕНКО Л.В.,

суддів:                                         ГУБАР
В.С,  СТРАШНОГО М;М,

при
секретарі:                             ІВАНОВІЙ
Н.Б.,

за участю:   ОСОБА_1,  ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новозаводського районного суду м.  Чернігова
від 07 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Домобудівник"
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

В лютому
2007 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом,
в якому просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 2016 грн. 81 коп.,  в рахунок відшкодування моральної шкоди -
20000 грн. та всі судові витрати.

Рішенням
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 07 травня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з
ВАТ „Домобудівник" неустойку в розмірі 592 грн. 03 коп.,  1000 грн. моральної иїкодя та 128 грн. 19
коп. судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове
рішення,  яким задовольнити її позов у
повному обсязі.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,  що
судом порушені норми матеріального права,
а саме:  ст.  ст.
23,  1166,  1167 ЦК
України,  всупереч яким судом не
враховано характер та обсяг моральних страждань позивачки та не відшкодовано
повністю майнову шкоду. Судом порушено також норми процесуального права,  а саме: п.3 ч.1  ст.
215 ЦПК України,  оскільки судом
відхилено всі надані нею докази та неповно з'ясовано обставини справи.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення учасників
судового розгляду,  дослідивши матеріали
справи,  апеляційний суд знаходить,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду - залишенню
без змін,  виходячи з наступного.

По
справі встановлено,  що між позивачкою та
ВАТ „Домобудівник" 10.03.2004 р. було укладено інвестиційний договір №
7/28-94(74) на участь ОСОБА_1 у фінансуванні будівництва об'єкта нерухомості -
однокімнатної квартири шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок
відповідача з метою отримання квартири у власність після завершення будівництва
на умовах цього договору.

15.11.2004
р. до інвестиційного договору № 7/28-94(74) від 10.03.2004 р. була укладена
додаткова угода та 01 червня 2005 р. - додаткова угода № 2.

Згідно
п.1.2. інвестиційного договору плановим терміном введення житлового будинку в
експлуатацію був 1 квартал 2005 р.

Проте,  згідно копії акту прийому-передачі житла
ОСОБА_1 прийняла однокімнатну квартиру 07.10.2005 p.,
тобто з перевищенням встановлених термінів будівництва
об'єкту нерухомості.

Відповідно
п.4.2. вищевказаного інвестиційного договору,
у випадку перевищення встановлених термінів будівництва об'єкту
нерухомості більше,  ніж на три
місяці,  ВАТ „Домобудівник" сплачує
інвестору - ОСОБА_1 неустойку у розмірі 0, 1 % від фактично перерахованих за
об'єкт коштів за кожний місяць прострочки.

Тому
апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність
стягнення з ВАТ „Домобудівник" неустойки за перевищення встановлених
термінів будівництва в розмірі 592 грн. 03 коп.

При
прийнятті квартири ОСОБА_1 не вказала на будь-які недоліки,  які виключають можливість використання
об'єкта нерухомості,  крім претензії про
закладення двох дверей в третьому під'їзді на першому поверсі (а.с.  53).

Як
вбачається з матеріалів справи,  доводи
апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду про
необґрунтованість позовних вимог,  на
підтвердження яких позивачкою,  всупереч
вимогам ч.3  ст.  10 та
ст.  60 ЦПК України,  не надано належних доказів суду першої
інстанції і не представлено апеляційному суду. Зміни до інвестиційного договору
відповідачем узгоджувались з позивачкою і на зміну умов інвестиційного договору
вона давала свою згоду,  про що свідчать
підписані позивачкою дві додаткові угоди до зазначеного договору (а.с.  9-12).

Частково
задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000
грн.,  судом відповідно до вимог ч.3  ст.  23
ЦК України правильно враховано глибину і тривалість моральних переживань та
принцип об'єктивності,  розумності і
справедливості при визначенні розміру грошового відшкодування і з таким
висновком погоджується апеляційний суд,
дана сума є адекватною тим моральним стражданням і переживанням,  яких зазнала позивачка.

Апеляційним
судом не встановлено таких порушень норм матеріального і процесуального
права,  що призвели або могли б призвести
до неправильного вирішення спору між сторонами і аргументи апеляційної скарги
не містять передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення.

За таких
обставин,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а рішення суду залишенню без змін,  оскільки,
воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи
наведене та керуючись  ст.  ст.
209,  218,  303,
308,  313,  315,
317,  319 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 07 травня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.