Справа №33ц-461 кс/07 Категорія 31
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 вересня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О., Козаченка В.І., Довжук Т.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» (далі - HACK «Оранта») про стягнення недорахованої виплати страхового
відшкодування,

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2004 р. та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 17 травня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до HACK «Оранта» про стягнення недорахованої виплати страхового відшкодування.

Позивач свої
вимоги мотивував тим, що в червні 2002 р.
в період проходження служби в органах
внутрішніх справ отримав травму і згідно висновку МСЕК від 19 червня 2003 р. його визнано інвалідом 2-ї групи та
визначено втрату професійної
працездатності в 70%. Документи на виплату страхових коштів за втрату працездатності ним було подано до
Кіровоградської обласної дирекції HACK «Оранта» щодо виплати йому
страхового відшкодування у сумі 24300 грн. Проте в
задоволенні його вимог HACK «Оранта» відмовила.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача страхову
виплату в сумі 24300 грн. та судові витрати.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня
2004 р. позов ОСОБА_1. задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь позивача з HACK «Оранта» 17010 грн. одноразової
допомоги та 500 грн. судових витрат по справі.

2

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2005 р. рішення суду
першої інстанції в частині визначення розміру одноразової допомоги змінено.

Стягнуто на користь позивача з відповідача 5600 грн.
одноразової допомоги.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного
суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування
касаційної скарги позивач посилається на те, що зазначені судові рішення
постановлені з порушенням норм матеріального права, якими врегульовано спірні
правовідносини.

Розглянувши
касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
оскаржених судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Судами
встановлено, що в червні 2003 року МСЕК встановила ОСОБА_1. 70% втрати
працездатності внаслідок захворювання, отриманого в період проходження служби в
органах МВС України.

Із документів,
які наявні у матеріалах справи, вбачається, що у зв'язку з настанням страхового
випадку Кіровоградська обласна дирекція HACK «Оранта»
визначила, що ОСОБА_1. повинно бути виплачено страхову суму в розмірі 5600
грн., виходячи із мінімального прожиткового рівня в розмірі в розмірі 80 грн.,
встановленого ст.42 Закону України «Про державний бюджет на 2002 р.»

При визначенні
розміру одноразової допомоги суд першої інстанції не звернув увагу на підставу
визначення відповідачем суми одноразової допомоги і помилково взяв до уваги
вимоги Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого
страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайомного складу органів і підрозділів
внутрішніх справ України (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від
29 червня 1991 р. №59, із наступними змінами) (далі - Положення) щодо виплат
особам в разі захворювання, одержаного при виконанні службових обов'язків,
пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку та
громадської безпеки та боротьбі зі злочинністю, тоді як це Положення окремо
визначає розмір одноразової допомоги у випадках, не пов'язаних безпосередньо із
зазначеною участю.

Розмір страхових
сум за державним обов'язковим особистим страхуванням осіб рядового,
начальницького та вільно найомного складу органів МВС визначається відповідно
до Указу Президента України від 12 липня 1995 р. №610/95 і до законодавчого
визначення мінімального прожиткового рівня населення України, виходячи із
встановленого на час страхової події середньомісячного сукупного доходу на
одного члена сім'ї, що дає право на отримання допомоги. Статтею 42 Закону
України «Про державний бюджет України на 2002 р.» рівень забезпечення прожиткового
мінімуму для призначення допомоги на 2002 р. встановлений у сумі 80 грн. в
розрахунку на одну особу.

За таких обставин та з урахуванням положень підпункту «б»
п.6 постанови

Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 р. №488
«Про умови державного

обов'язкового   особистого           страхування          військовослужбовців           і

військовозобов'язаних,
призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум»,
апеляційний суд обгрунтовано змінив рішення суду першої інстанції і визначив
розмір страхової суми, яка підлягає стягненню на користь позивача, в 5600 грн.,
виходячи із розміру мінімального прожиткового рівня населення України на 2002
р. (80 грн. х 100 х 70%).

3

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала
апеляційного суду ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1. відхилити, а ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 17
травня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.