overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 22ц-3779                                Головуючий у 1 -й інстанції
Категорія                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.10.2007 року
судова колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного Суду Луганської
області в складі головуючого Л.Д.Дмитрієвої суддів  Т.Д.Карайван, Є.В.Коротенко при секретарі
О.А.Лямзіної

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Луганську цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на ухвалу
Ленінського районного суду М.Луганська від 01 червня 2007 року за заявою
ОСОБА_1до Медико-Соціальної Експертної Комісії М.Луганська про встановлення
факту інвалідності по зору з дитинства, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Ленінського районного суду м.Луганська від 01.06.2007 року відмовлено ОСОБА_1 у
відкритті провадження за заявою до МСЕК м.Луганська про встановлення факту
інвалідності по зору з дитинства.

В
апеляційній скарзіОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу на
новий розгляд, посилаючись на те, що ухвала суду є неправильною.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає, що її треба відхилити.

Відповідно
до вимог ст.,312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи
ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Ленінського райсуду м.Луганська від
15.11.2006 р. було закрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до
МСЕК м.Луганська про встановлення факту інвалідності по зору з дитинства, у
зв"язку із відмовою заявниці від позову, тому відповідно до вимог ст.122
ЦПК України суд відмовив у відкритті провадження по таким же самим вимогам між
тими ж сторонами.

З наведеного
судова колегія вважає, що ухвала суду відповідає вимогам закону і підстав для
її скасування немає, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують
правильних висновків суду першої інстанції, зроблених в рішенні, яке
оскаржується.

Керуючись CT..CT. 303,304,312-315,
317,319 ЦПК України, судова колегія,

УХ ВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу
Ленінського районного суду м.Луганська від 01 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційній інстанції протягом двох місяців до Верховного Суду
України.
Справа
№ 2-54/2007р.
УХВАЛА

14
травня 2007 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області

у
складі: судді - Зеленського В.В.,

при
секретарі - Лукіновій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Первомайський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2007 року сторони звернулися до суду з заявою
про затвердження мирової угоди, згідно якої з відповідача на користь позивачки
стягується 1000 грн., які будуть сплачені з червня 2007 року по 100 грн.
кожного місяця.

Суд, розглянувши дану заяву та матеріали справи, вважає
можливим затвердити мирову угоду, так як її кладення не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, у разі укладення
сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у
справі.

Тому суд вважає за необхідне закрити провадження у даній
справі в зв"язку з укладенням сторонами мирової угоди та затвердженням її
судом.

Керуючись
ст. 1 75, ч. 4. ст. 205 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на утримання
неповнолітньої дитини закрити в зв"язку з укладенням сторонами мирової
угоди, згідно якої з відповідача на користь позивачки стягується 1000 грн., які
будуть сплачені з червня 2007 року по 100 грн. кожного місяця, та затвердженням
її судом.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний
суд Харківської області у наступному порядку: заяву про апеляційне оскарження
ухвали може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а
апеляційна скарга на ухвалу судді подається протягом десяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2н-15822007 рік
УХВАЛА

05
жовтня 2007 p.
суддя Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу Ткаченко С. В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення з
ОСОБА_2 боргу за
письмовим договором позики ,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася до суду з заявою про видачу
судового наказу на стягнення з ОСОБА_2 боргу за письмовим договором позики .

Розглянувши
надані матеріали ,  приходжу до висновку
про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу
оскільки дана заява не підсудна ДовгинцІвському районному суду,  ,  так
як боржник ОСОБА_2. мешкає за адресою : АДРЕСА_1,  що знаходиться у Центрально - міському районі
. Дана заява повинна бути подана до Центрально- міського районного суду м.  Кривого Рогу для розгляду по суті.

Відповідно
до  ст.
97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої
інстанції за загальними правилами підсудності ,
встановленими цим кодексом.

Відповідно
до  ст. 109 ЦПК України позови ( заяви )
до фізичної особи пред»являються в суд за місцем її проживання .

Керуючись  ст.
ст.  97, 100, 109 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити
ОСОБА_1у прийнятті заяви про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_2 боргу за
письмовим договором позики .

Роз'яснити
ОСОБА_1 її право на звернення з даною заявою до Центрально- міського районного
суду м.  Кривого Рогу .

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку чЛ
ст.  295 ЦПК України.
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

15 листопада  2007
року           Красилівський районний суд
Хмельницької області в складі головуючого судді Красняка В., при секретарі  Федченко Л., розглянувши в попередньому
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивачка  звернулася до відповідача
з позовом про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що вони в  вересні 2007 року через різні характери і
погляди на життя припинили подружні відносини і спільне проживання, поновлювати
їх вона не бажає,  просить шлюб
розірвати,  малолітню доньку ОСОБА_3  залишити проживати з нею.

Відповідач позов визнав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити  при проведенні попереднього судового
засідання.

Показами сторін, матеріалами справи встановлено, що сторони подружніх
відносин не підтримують, проживають окремо, миритися і жити разом не бажають,
наполягають на розірванні шлюбу, позивач створив нову сім'ю. Спору щодо місця
проживання і утримання їх  малолітньої
дитини немає, вона після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою.

При таких обставинах подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам  сторін.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 130,174 ЦПК України, ст.ст. 105 ч.3,110,112 Сімейного кодексу України,
суд

в и р і ш и в :

позовну заяву  задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований в
актовому записі за № 6 в  Михайловецькій
сільській раді Красилівського району Хмельницької області 02 червня 2002
між   ОСОБА_2  і ОСОБА_1

При видачі свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2.  держмито на користь держави  в розмірі одного неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, ОСОБА_1. від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького
апеляційного суду через Красилівський районний суд шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до Хмельницького апеляційного суду
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий
Справа №-22ц-1213/2007
року                   Головуючий по 1 -й інстанції:
Івко В.М. Суддя-доповідач: Омельченко
УХВАЛА

2007 року
травня місяця 21 дня                                            м.Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Полтавської

області    Омельченко Л.М., розглянувши     у м. Полтаві цивільну справу за

апеляційною скаргою   ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської
області від   22

березня 2007 року

по справі за    позовом      ОСОБА_1
до ОСОБА_2.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді апеляційного суду від 27 квітня 2007 року
апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення
Новосанжарського районного суду Полтавської області
від 22 березня 2007 року залишена без руху і було надано строк для усунення
недоліків апеляційної скарги до 18 травня 2007 року, а саме при подачі
апеляційної скарги не сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи та державне мито.

5 травня 2007 року відповідно до розписки ОСОБА_2 отримав копію ухвали, але
вказані недоліки апеляційної скарги станом на 21. 05.2007 року не виправлені.

У зв'язку з цим у відповідності зі ст.297 ЦПК України
апеляційну скаргу слід визнати неподаною і повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 121, 295,297 ЦПК
України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської
області від 22 березня 2007 року вважати неподаною
та повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її постановления і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

04
червня   2007 року                                                   м. Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі: Головуючої  : Лісової
В.І.,

Жданової B.C., Новосядлої В.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Деснянського районного суду м. Києва від 27.08.2004 р. та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 24.11.2004 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я
особа орган опіки і піклування Деснянського району м. Києва про позбавлення
батьківський прав, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2004 р. ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно сина ОСОБА_31996 р.н.

Від відповідача ОСОБА_1 3.05.2004 р. надійшла заява про
направлення справи для розгляду за підсудністю до Ірпенського районного суду
Київської області , за його місцем проживання.

Ухвалою Деснянського районного суду від 27.08.2004 p., залишеною без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.11.2004 p., клопотання про
зміну підсудності залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про зміну підсудності, судові
інстанції виходили з того, що позовна заява надійшла до Деснянського суду
21.04.2004 р., ,на час
звернення до суду відповідач був зареєстрованим на територіїАДРЕСА_1 /.

В касаційній скарзіОСОБА_1 просить скасувати судові рішення , посилаючись
на неповне з"ясування фактичних обставин справи та порушення норм
процесуального права, просять  направити
справу на розгляд по суті

№ 33ц-750кс07

Колегія суддів дійшла висновку , що підстави перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України, суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскаржувані судові рішення ухвалені із додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги не спростовують висновків суду.

Відсутні і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити .

Ухвалу  Деснянського     районного суду  м. Києва від 27.08 .2004 р. та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 24.11.2004 р. залишити без змін.

Ухвала скарженню не підлягає.
Справа № 22-ц-484/07              Головуючий в 1-й інстанції Івасюта
Категорія 11                                  Доповідач Карпук А.К.
УХВАЛА

29 травня 2007
року                                                                         м. Луцьк

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області Карпук А.К.

вивчивши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що при подачі позовної заяви позивачами сплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та судовий
збір в сумі 51 грн., виходячи із ціни
позову 8 300 грн., в той час як відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України
„ Про державне мито", ставка судового збору при подачі позовних заяв
майнового характеру становить 1 % від ціни позову.

Відповідно до пункту 10 частини 1 ст.
80 ЦПК України, ціна позову у позовах, які складаються з кількох самостійних
вимог визначається загальною сумою усіх вимог.

Отже, при
подачі позовної заяви позивачами недоплачено судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.
за розгляд позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та 32 грн. судового
збору за розгляд позовних вимог про відшкодування майнової шкоди.

25
січня 2007 року позивачі подали заяву про часткову зміну та збільшення позовних
вимог, в якій просили стягнути 25 893 грн. 25 копійок майнової шкоди /11943.25
грн. вартості автомобіля та 13 950 грн. заподіяних збитків/, 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. Збільшивши позовні вимоги, позивачі не
сплачували судового збору виходячи із ціни позову, в той час , як слід було
доплатити судовий збір в сумі 216 грн. 43 коп. /207 грн. 93 копійки за розгляд
позовних вимог про

2

відшкодування
майнової шкоди і збитків та 8 грн. 50 копійок - за розгляд позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди/

При ухваленні    рішення, Луцький    міськрайонний суд не вирішив

відповідно    до пункту 6 ст. 214 ЦПК України    питання про стягнення з

,
позивачів      недоплаченої   суми
судового   збору,   а
ухваливши   рішення,

всупереч
вимог пункту 4 частини 1 ст. 220 ЦПК України, не вирішив питання

про
ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до пункту 4 ст. 297 ЦПК
України, при надходженні неналежно оформленої справи з нерозглянутими
зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними
засобами або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя
-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу
із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути
недоліки.

На
підставі наведеного приходжу до висновку, що справа підлягає поверненню до суду
першої інстанції з встановленням строку для усунення недоліків, указаних в
ухвалі, до 25 червня 2007 року.

Керуючись
ст. 297 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди повернути до Луцького міськрайонного суду для ухвалення
додаткового рішення, встановивши строк до 25 червня 2007 року.
Справа №2"н"-772/07
УХВАЛА

про
скасування судового
наказу

18 червня 2007 року                                                                                                    м.Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового
наказу виданого 25 травня 2007 року суддею
Мелітопольського міськрайонного суду Бахаєвим І.М. за заявою комунального підприємства „Виробниче житлове - комунальне експлуатаційне управління" 003364978 яке розташоване
за адресою : м. Мелітополь вул. Казарцева,14 про видачу судового
наказу за вимогою про стягнення суми боргу в розмірі 291 грн. 62 коп. з ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

У 2007 року до Мелітопольського міськрайонного суду надійшла заява від комунального підприємства „Виробниче житлове - комунальне
експлуатаційне управління" 003364978 яке
розташоване за адресою : м. Мелітополь вул. Казарцева,14 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу в розмірі
291 грн. 62 коп. з ОСОБА_1, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1 18 червня 2007 року до
Мелітопольського міськрайонного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування
судового наказу, враховуючи те, що вона сплатила
повністю суму заборгованості у розмірі 291 грн. 62 коп. Керуючись ст. 106 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Наказ виданий
25 травня 2007 року комунальному підприємству „Виробниче житлове - комунальне експлуатаційне управління" 003364978 яке
розташоване за адресою : м. Мелітополь вул.
Казарцева,14 про стягнення суми боргу в розмірі 291 грн. 62 коп. з ОСОБА_1 ,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Суд одночасно
роз'яснює, що згідно п. З ст. 106 ЦПК України вимоги заявлені стягувачем  вимоги
можуть бути розглянуті в позовному проваджені.
інстанції: Кухар С.В. Справа № 22- 3569/2007 року
УХВАЛА

"
14" вересня 2007 р.                                                         м.
Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Краснокутська
О.М., при вирішенні питання про прийняття до апеляційного розгляду заяви про
апеляційне оскарження ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду
М.Запоріжжя від 13 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю „Компанія Торговій Дім", ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , в її інтересах ОСОБА_5,
Приватне підприємство „Науково - виробнича фірма „АНКЕР", Товариство з
обмеженою відповідальністю будівельно комерційна фірма „Дім", орган опіки
та піклування в особі Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя
про визнання незаконними рішень прийнятих на загальних зборах учасників
товариства з обмеженою відповідальністю та визнання недійсним договору купівлі-
продажу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13
березня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

На вказане рішення ОСОБА_1 17.08.2007 року подана заява
про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказана цивільна справа надійшла до апеляційного суду
Запорізької області, але вона не може бути призначена до розгляду в суді апеляційної
інстанції. Відповідно до ч. 1 с 296 ЦПК України заява про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Оскільки в матеріалах справи відсутній документ, який
підлягає розгляду в суді „ апеляційної інстанції, справу разом із заявою про
поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення необхідно
повернути до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 295, 296, 297
ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Компанія Торговій Дім", ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , в інтересах ОСОБА_5, Приватне підприємство
„Науково-виробнича фірма „АНКЕР", Товариство з обмеженою відповідальністю
будівельно комерційна фірма „Дім", орган опіки та піклування в особі
Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя про визнання незаконними
рішень прийнятих на загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю
та визнання недійсним договору купівлі- продажу, із заявою ОСОБА_1 про
поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 13 березня 2007 року повернути до суду першої інстанції.
Справа № 22-1309 2007 р.                    Головуючий
у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Доповідач:  Петричка П.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року серпня 20 дня Колегія суддів Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Петричка П.Ф. Суддів: Зубарєвої К.П.,
Кота І.Н. При секретарі: Жовнір О.З. З участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши
в судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Шевченківського районного суду м.
Львова від 6 березня 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання повнолітніх дітей,
-

встановила:

Оскаржуваним
рішенням позов задоволено частково,  з
відповідача в користь позивачки стягнено аліменти на утримання повнолітніх двох
дітей,  які продовжують навчатися,  в розмірі 1/3 частини його заробітку.

В
апеляційній скарзі відповідач послався на неповне з'ясування судом обставин
справи,  неврахування,  що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх
дітей,  що сукупний дохід позивачки буде
більшим від доходу його теперішньої сім'ї. Суд не взяв до уваги,  що неповнолітня дочка ОСОБА_3 хворіє і ще
потребує додаткових витрат. Крім того не врахував суд доводів щодо скорочення
його посади з травня 2007 р. і звільнення з військової служби за станом
здоров"я і отримання незначної пенсії.

Просив скасувати
рішення суду і відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши
доповідача,  пояснення відповідача в
підтримання скарги,  перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи
спір,  ухвалюючи рішення і частково
задовольняючи позовні вимоги,  суд
підставно виходив із встановленого і перевіреного факту потреби матеріальної
допомоги дітям,  які є повнолітніми але продовжують
навчатися,  а також із можливості
відповідача надавати таку допомогу.

У
відповідності з ч.1  ст. 191 СК України
суд присудив стягнення аліментів з дня пред'явлення позову.

Колегія
суддів приймає до уваги,  що синові
сторін 27 квітня 2007 р. виповнилось 23 роки і пояснення відповідача,  що обоє дітей закінчили навчання.

Рішення
суду ґрунтується на повно,  об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах,
відповідає вимогам  ст.  ст. Ю, 11, 57, 60, 212, 215 ЦПК України,  доводи апеляційної скарги його не
спростовують,  тому підстав для
скасування рішення нема.

Керуючись  ст.
ст. 3ОЗ,  304,  305, 307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Львова
від 6 березня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскарженою в
касаційному порядку протягом двох місяців подачею касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.