Справа№2-201507.
РІШЕННЯ

Іменем   України

17
серпня   2007   року
Голосіївський   районний   суд
м.   Києва  у
складі:

головуючого судді                                          Плахотнюк
К.Г.

при секретарі                                                     Мащенко
С.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,

встановив:

13 лютого 2007
року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення ним 23-х років, оскільки останній є студентом Київського
Національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання,
стипендію не отримує. Відповідач у справі не надає матеріальної допомоги на
утримання сина. Просила стягнути з ОСОБА_2
матеріальну допомогу на утримання сина у сумі по 400, 00 грн. щомісяця,
починаючи з моменту подачі позовної заяви.

Позивач у
судовому засіданні підтримала заявлений нею позов.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення судом вимог
про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення останнім 23-х років,
оскільки має на утриманні малолітню дитину та непрацюючу дружину, що здійснює
догляду за дитиною. Його малолітня дитина має проблеми зі здоров»ям на що він
додатково змушений витрачати значні кошти. Крім того вважає, що син міг би
навчатися на заочній формі навчання яка є безкоштовною і працювати щоб
утримувати себе. Просив відмовити у задоволенні заявленого позову.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заявлений позов, однак
бажав би щоб батько хоча б частково надавав йому матеріальну допомогу, оскільки
матері складно одній оплачувати його навчання та утримувати його матеріально.
Поєднувати навчання і роботу він не має можливості, бажає навчатися на денній
формі навчання, щоб отримати належну освіту.

Заслухавши позивача, відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.4).

ОСОБА_3проживає
разом із матір»ю, позивачем у справі (а.с.3).

Станом на теперішній час ОСОБА_3є
студентом денного відділення санітарно-технічного факультету Київського
національного університету будівництва і архітектури, (а.с.4).

Статтею 199 СК України передбачено, що у випадку коли повнолітні дочка,
син   продовжують навчання і у
зв"язку з цим потребують матеріальної

допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом також встановлено, що повнолітній син сторін у справі не працює,
перебуває на утриманні матері, позивача у справі, середньомісячна заробітна
плата якої становить 2090 грн. 00 коп. (а.с.2).

Судом встановлено, що за навчання сина ОСОБА_1 сплачує 4 000, 00 грн.
кожного року, що у місяць становить 333,33 грн..

Крім того, ОСОБА_3 страждає
рядом хронічних захворювань з приводу чого перебуває на диспансерному обліку,
що потребує додаткових витрат. Кожного дня останній витрачає шість гривень на
дорогу з дому до університету і назад, а також приблизно таку ж суму на
харчування в університеті.

Позивач у справі витрачає кошти на оплату житла, на одяг сина, харчування,
а також придбання необхідних предметів для організації навчального процесу
сина.

Твердження позивача у справі, що його середньомісячна заробітна плата
становить 1390, 00 грн. щомісяця, тобто на кожного ч.1ена його сім»ї припадає
тільки 463, 00 грн., з яких йому необхідно відрахувати на квартплату і
комунальні платежі, на лікування дочки, утримання дружини та дитини, а також
утримувати себе не заслуговують на увагу суду.

У судовому засіданні, заперечуючи проти заявлених позовних вимог,
відповідач вказав суду на незначний його середньомісячний дохід при наявності
великих потреб, послався на відсутність додаткових доходів, крім офіційної
заробітної плати.

Разом з тим, на підтвердження своїх же заперечень ОСОБА_2. надав суду
докази про те, що сума його витрат за місяць складає 1110, 42 грн. (а.с.37-60).

Як видно зі змісту наданих суду відповідачем у справі доказів, він надав
суду відомості про його місячні витрати, зазначивши, що він надає ще не всі
чеки. Із наданих суду чеків видно, що йог місячні витрати стосуються тільки
предметів гігієни для дитини, харчування для дитини, а також ліків.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2.
вказав суду на те, що він несе витрати на квартплату і комунальні платежі,
на лікування дочки, утримання дружини та дитини, а також утримує себе, тому суд
приходить до висновку, що крім 1110, 42 грн., останній щомісяця витрачає значно
більше на утримання його сім»ї.

За наведених обставин та з урахуванням вимог ст.ст. 200, 189-192,194-197 СК
України, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2
аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 60,00 грн. щомісяця до
досягнення сином 23-х річного віку, а саме до 19 грудня 2008 року на період
його навчання з моменту подачі позовної заяви.

Судові витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи віднести на рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 199,200,187,189-192,194-197 СК
України, ст.ст. 10,11.60,88,208,213 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
, третя особа ОСОБА_3 про
стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2
(прож. АДРЕСА_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва на користь
ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 60 (шістдесят) грн. щомісяця до досягнення ним 23-х річного віку, а
саме 19 грудня 2008 року, починаючи з 13 лютого 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 у
доход держави судовий збір у сумі 51 (п'ятдесят одна) грн..

Стягнути з ОСОБА_2
на користь Територіального управління державної судової адміністрації м. Києва
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 7 (сім)
грн. 50 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.