РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року                                                                                             м.
Ужгород

Судова  колегія палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області у складі:

Головуючої - Фазикош Г.В., суддів - Куштана Б.П., Кеміня М.П., при
секретарі - Талпа С.М.,

з участю
відповідачки -ОСОБА_2.,

представника
відповідачки - ОСОБА_6.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, зацікавлені особи ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про розірвання договору купівлі-продажу квартири,-

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доОСОБА_2, в якому просив скасувати договір купівлі-продажу
квартириАДРЕСА_1, укладений між ним та ОСОБА_7- чоловіком відповідачки, який помер у грудні 2005 року. Даний
договір було зареєстровано в реєстрі за № 3327 приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_5. В якості зацікавлених осіб
позивач вказав ОСОБА_3. та ОСОБА_4. Вимоги мотивував тим, що спірний договір
він уклав на прохання своїх родичів ОСОБА_3. таОСОБА_4., які мали намір
придбати окрему квартиру для свого брата ОСОБА_7 у зв'язку із його одруженням
за свої кошти. Фактично частину коштів за дану квартиру в сумі 2500 дол. США позивач одержав
від ОСОБА_3. таОСОБА_4., а не від ОСОБА_7 Інші суму , а саме 7500 дол.США , ці ж особи мали
сплатити позивачеві поетапно на протязі двох років. В зв'язку зі смертю брата
ОСОБА_7 його
сестри відмовились сплачувати позивачеві залишок боргу, тому позивач просить
укладений договір купівлі продажу скасувати.

В судовому засіданні у суді першої інстанції представник позивача декілька
раз вимоги уточнював і остаточно просив спірний договір розірвати та визнати
його недійсним, оскільки його умови в частині оплати було не виконано (а.с. 79-88).

21 грудня 2006 року
Мукачівський міськрайонний суд ухвалив рішення, яким уточнені вимоги позивача
задовольнив, спірний договір купівлі-продажу квартири розірвав та зобов'язав
позивача повернути відповідачці 2500
дол.США, отриманих по спірному договору.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати дане
рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог до неї відмовити.
Свою позицію мотивує тим, що, на її думку, місцевий суд неправильно встановив
фактичні обставини справи, не надав належної оцінки >наявним в справі
доказам, та необгрунтовано задовольнив позов.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідачка
та її представник апеляційну скарга підтримали та просили її задовольнити.
Представник позивача та треті особи апеляційну скаргу не визнали та просили її
відхилити.

Справа № 22ц-318/07

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників
процесу, колегія перевірила законність та обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридчиних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Із цього випливає в т.ч. і те, що предмет та підстави спору визначає позивач,
хоча суд вправі юридично грамотно у відповідності до вимог закону сформулювати
найменування позовних вимог.

В даній справі суд першої інстанції не врахував, що в позовній заяві
ОСОБА_1 посилався як на підставу своїх вимог на ст. ст. 692 та 697 ЦК України, а не на
ст.652 ЦК, яку
застосував суд, тобто просив розірвати спірний договір тому, що покупець не
виконав умов договору щодо оплати, а не тому, що істотно змінились обставини,
якими керувались сторони при укладені договору. Крім того, визнавши смерть
однієї із сторін договору (покупця) істотною зміною обставин, суд не врахував,
що боргові зобов'язання ціє сторони (за умови, що вони наявні) не пов'язані
нерозривно із його особою і можуть бути виконані іншою особою, а тому входять
до складу спадщини ( ст.ст. 1216-1219 ЦПК України). Із цього випливає, що
смерть сторони по даному договірному зобов'язанню не може бути підставою для
розірвання договору відповідно до ст.652 ЦК
України.

Обґрунтовуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував і ряд
інших положень процесуального та матеріального права.

Так, відповідно до вимог ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтверджуння; які правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин тощо. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та обгрунтованим. Обргунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування,
не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Всупереч наведеним положенням процесуального закону при розгляді даної
справи суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував фактичні обставини справи
та зробив висновки, які цим обставинам не відповідають.

Зокрема, зробивши висновок про те, що ОСОБА_1 не одержав передбаченої
оспорюваним договором купівлі-продажу грошової суми, а саме 7500 дол. СІЛА, суд не
врахував, що відповідно до п.2.1. цього договору за взаємною домовленністю між
його сторонами продаж було вчинено за обумовлену суму грошей розміром 8500 грн. При цьому,
ці гроші ОСОБА_1 повністю отримав від ОСОБА_7. до підписання договору поза
приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса ( а.с.7-8). Даний факт
визнав сам позивач, підписавши спірний договір. Тобто, він підтверджений
належним доказом, який відповідає вимогам ст.545 ЦК України.

Взявши до уваги
розписку, написану ОСОБА_3. позивачу, суд не врахував, що ОСОБА_3. не являється
стороною оспорюваному договору купівлі-продажу, а тому її дії не можуть
впливати на договірні права відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. або спадкоємницею
останнього.

Враховуючи
наведене, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення
місцевого суду слід скасувати, а у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись   ст.ст.11303, 304,   п.1(2)
ст.307, ч.1(п.2-4) ст.309, ст.ст.314, 315,
317   ЦІЖ України
колегія суддів, -

РІШИЛА :

1.      Апеляційну
скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

2.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, зацікавлені особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
розірвання договору купівлі-продажу квартири -скасувати.

3.
У задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання
договору купівлі-продажу квартири -
відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку на протязі двох місяців з дня його проголошення шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України