АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№33ц-342 кс /07                             Головуючий
у першій інстанції   Могильний О.П.
Категорія    02                                               Суддя
- доповідач Кутова Т.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5   липня
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області

в складі: Лисенка П.П.,  ДаниловоїО.О.,  Кутової Т.З.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві  цивільну

справу за
позовною      заявою   ОСОБА_1     до

відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ) "Кіровоградавтотранс" про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

за касаційною
скаргою ОСОБА_1на    ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від   10
березня    2005 р.,

встановила:

ОСОБА_1звернувся
до суду з позовною заявою до ВАТ "Кіровоградавтотранс" про поновлення
на роботі,  стягнення 2322 грн. 25 коп.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 4 січня 2005 року позов задоволено.ОСОБА_1. поновлено на
роботі на посаді начальника Новоархангельської АС ВАТ
"Кіровоградавтотранс" із 20 червня 2004 року. На користьОСОБА_1 з ВАТ
"Кіровоградавтотранс" стягнуто 2322 грн. 25 коп. середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та 5000 грн. моральної шкоди. Розподілені судові
витрати.

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 10 березня 2005 року зазначене
рішення районного суду змінено. Стягнуто на користьОСОБА_1 з ВАТ
"Кіровоградавтотранс" 1685 грн. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та 1000 грн. моральної шкоди.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить зазначену ухвалу апеляційного суду скасувати
та залишити в силі рішення районного суду,
посилаючись на невірне застосування норм матеріального права.

Розглянувши
касаційну скаргу,  колегія суддів дійшла
висновку,  що підстави для перегляду
оскаржуваної    ухвали   апеляційного суду   відсутні.

Районний
суд,  стягуючи на користь позивача з
підприємства 2322 грн. 25 коп. середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,  розрахував його за період з 20
червня   2004 року по 4 січня 2005 року.

Проте,  суд апеляційної   інстанції ,
враховуючи   ті обставини,  що
позивач з 10 листопада   2004
року    саме працевлаштувався,    а не виконував іншу нижче

оплачувану роботу,
обґрунтовано,  на підставі  ст.
235 КЗоТ України,     зменшив період вимушеного прогулу  та стягнув на користь позивача 1685 грн.

Також,  апеляційний суд правомірно не погодився з
висновками суду стосовно встановлення розміру моральної шкоди,  яка підлягає стягненню на користь позивача.
Так,  враховуючи конкретні обставини
справи,  ступінь та глибину моральних страждань
позивача в зв'язку з порушенням його трудових прав,  та конкретні зусилля,  які позивач вживав для організації свого
життя. в тому числі і звернення до адвокатів,
суд апеляційної інстанції вірно оцінив моральну шкоду в розмірі 1000
грн.

Вірним є
і висновок апеляційного суду щодо обмеження 5 % від задоволеної суми витрат
пов'язаних з допомогою адвоката,  як то передбачено  ст.  75
ЦПК України.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення
відсутні.

Оскільки
з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення ним
процесуального права,  колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_1 відхилити,  а ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 10 березня   2005 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.