УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року                                                                   м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого:            Кукурудза Б.І.

суддів:                       Проскурніцького П.І.,
Шишка А.І..

секретаря:                  Юрків І.П.

сторін:                        апелянтки, відповідачки.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Косівського районного суду від 16 липня 2007 року, -

встановила:

ОСОБА_1. звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2, третьої особи на стороні
відповідача - державного нотаріуса Косівської районної нотаріальної контори про
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за № 695 від 21.08.1998 року
та свідоцтва про право власності.

Також ОСОБА_1. подала додатковий позов до ОСОБА_2,
Городянської сільської ради про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на будинковолодіння.

Свої вимоги мотивувала тим, що майно, яке належить відповідачці набуте
останньою неправомірно.

Рішенням Косівського районного суду від 16 липня 2007 року в задоволенні
позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій вказала, що
висновки суду не відповідають обставинам справи, тому воно є незаконним та
ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задоволити її позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, сторони, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку, що позивачка втратила загальний строк позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, право спадкування на спірне майно у
апелянтки та відповідачки виникло у 1986 році.

Встановлено, що відповідачка, відповідно до вимог ст. 549 ЦК (в редакції 1963
року) прийняла вказане спадкове майно, оскільки після смерті матері вступила у
його законне володіння, а апелянтка, дій, які свідчили б про прийняття спадщини
не вчиняла.

Справа № 22-ц-1095/2007р.                                            Головуючий
у 1 інстанції Цалин Б.М.

Категорія   26                                                                     Доповідач
Кукурудз Б.І.

Таким чином ОСОБА_2 правомірно
прийняла спадщину і законом визначеному порядку оформила на нього право
власності.

Посилання апелянтки, що їй не було відомо про оформлення відповідачкою
права власності на спірне майно не заслуговує на увагу суду з вищенаведених
підстав.

Відповідно до змісту ст.ст. 10, 11, 58-60 ЦПК України суд
слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, у межах заявлених вимог
і на підставі доказів, поданих сторонами та їх представниками, оскільки
апелянтка інших доказів, які б дали підстави задоволити її позовні вимоги не
представила, то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку.

При таких обставинах, оцінивши та повно і всебічно дослідивши докази по
справі, колегія суддів вважає, що рішення судом першої інстанції ухвалене з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної
скарги не спростовують його законності та обгрунтованості.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Косівського районного суду від
16 липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена протягом двох місяців з часу
проголошення у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.