Справа № 22-4170                          Головуючий у І
інстанції: Усатова І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007
року   серпня місяця 23 дня                 Колегія суддів судової палати в
цивільних

справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Лесько А.О.,

суддів: Кравець
В.А., Матвєєвої О.А.,

при секретарі:
Полонській А.Б.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 ,
діючого по дорученню в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 17 січня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Пластохем Київ» про стягнення заробітної плати,
компенсації за невикористану відпустку, моральної шкоди, заподіяної незаконним
звільненням та

зустрічним
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластохем Київ» до ОСОБА_2 про
визнання частково недійсним трудового контракту,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 17 січня 2007 року зустрічний позов
задоволено.

Визнано
недійсним п.4 трудового контракту, укладеного 26 травня 2006 року між ТОВ
«Пластохем Київ» та ОСОБА_2 в частині встановлення ОСОБА_2. посадового окладу в
сумі 6441 грн. за місяць.

Позов
ОСОБА_2. до ТОВ «Пластохем Київ» про стягнення заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто
з ТОВ «Пластохем Київ» на користь ОСОБА_2. 460 грн.36 коп. заробітної плати,
2972,74 грн. компенсації за невикористану відпустку, 1000 грн. моральної шкоди,
а всього 4333,10 грн.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_2. по дорученню - ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення , яким
стягнути з ТОВ «Пластохем Київ» на користь ОСОБА_2. 19 323 гривень
заборгованості за трудовим контрактом та 50 000 гривень моральної шкоди, а
всього 69 323 гривні. Вказує на те, що суд безпідставно прийняв до сумісного
розгляду зустрічний позов, оскільки такий випливає з інших правовідносин ,
безпідставно задовольнив цей позов та зменшив суму заборгованості по заробітній
платі. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд не врахував, що
йому при звільненні не була видана належно оформлена трудова книжка.

Заслухавши
пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що наказом № 113 від 26 травня 2006 року ОСОБА_2.
був звільнений з посади директора ТОВ «Пластохєм Київ» за власним бажанням
(а.с.55).

26
травня 2006 року між ТОВ «Пластохєм Київ» та ОСОБА_2. був укладений трудовий
контракт про прийняття останнього на роботу на посаду комерційного директора
строком з 26 травня 2006 року по 26 липня 2006 року. Пунктом 4 трудового
контракту за виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, працівнику
встановлено посадовий оклад у розмірі 6441 грн. за місяць строком з 26 травня
по 26 липня 2006 року (а.с. 10).

26
травня 2006 року також був виданий наказ №15 про призначення ОСОБА_2. на посаду
комерційного директора строком з 26 травня по 26 липня 2006 року (а.с.58).

Відповідно
до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником
підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією
угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник
підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати
умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про
працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою
формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки
і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці
працівника можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно
ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці
допускається зміна істотних умов праці при продовження роботи за такою ж
спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці, в тому
числі, розмірів оплати праці - працівник повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Обґрунтовуючи
зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним п.4 вищезгаданого трудового
контракту , ТОВ «Пластохєм Київ» посилалося на те, що контракт в частині
визначення оплати праці укладений з перевищенням повноважень керівного органу,
який не погодив з власником умови оплати праці ОСОБА_2.

Задовольняючи
зустрічний позов, суд вважав такі доводи підставою для визнання недійсним п.4
трудового контракту. З таким висновком суду першої інстанції погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Згідно
довідки № 2211 ТОВ «Пластохєм Київ» від 06 червня 2006 року керівником
підприємства є ОСОБА_3. (а.с.25), який підписав від імені ТОВ «Пластохєм Київ»
контракт з ОСОБА_2.

26 травня 2006 року директором ТОВ «Пластохєм Київ» ОСОБА_3. був

затверджений   штатний   розклад
,   згідно   якого комерційному   директору
був

встановлений
посадовий оклад 7577,05 грн. (а.с.43).

Наказом
№18 від 26 червня 2006 року «Про внесення змін до штатного розкладу з 26 червня
2006 року» було внесено зміни до посадових окладів , в тому числі, комерційному
директору було встановлено посадовий оклад в розмірі 500 грн. (а.с.40-41)

Як
зазначалося вище, пунктом 4 спірного трудового контракту ОСОБА_2. була
встановлена щомісячна оплата праці в сумі 6441 грн.

Оскільки
умови оплати праці ОСОБА_2. були встановлені угодою сторін при укладанні
контракту 26 травня 2006 року, контракт був підписаний особою, до компетенції
якої входить прийняття на роботу і звільнення працівників , зміни до посадових
окладів, які мали місце 26 червня 2006 року , не можуть змінювати умови оплати
праці ОСОБА_2. без додержання вимог ст. 32 КЗпП України.

Та
обставина, що директор ТОВ «Пластохем Київ» ОСОБА_3. не погодив умови оплати
праці ОСОБА_2., передбачені
трудовим контрактом від 26 травня 2006 року , з власником підприємства , не
може бути підставою для визнання недійсним пункту 4 трудового контракту та
змінювати істотні умови праці ОСОБА_2. без додержання вимог ст.32 КЗпП України.

За таких
обставин суд першої інстанції необгрунтовано задовольнив зустрічний, позов ТОВ
«Пластохем Київ» та безпідставно відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_2. про
стягнення 19 323 грн. заборгованості по заробітній платі за період роботи з 26
травня по 26 липня 2006 року.

Згідно
довідки ТОВ «Пластохем Київ» від 26 грудня 2006 року за період роботи ОСОБА_2.
з 18 жовтня 2005 року по 26 травня 2006 року ним не була використана частина
щорічної відпустки у кількості 14 днів та згідно довідки № 26/12-4 від 26
грудня 2006 року невиплачена компенсація за невикористану відпустку складає
2972 грн. 74 коп. та цю обставину ТОВ «Пластохем Київ» не заперечує (а.с.
111,113).

Тому на
користь ОСОБА_2. слід стягнути також заборгованість по компенсації за
невикористану відпустку в сумі 2972 грн. 74 коп.

Відповідно
до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки
судом встановлено, що ТОВ «Пластохем Київ» в порушення вимог трудового
законодавства безпідставно не виплачувала ОСОБА_2. обумовлену трудовим
контрактом від 26 травня 2006 року заробітну плату, внаслідок чого ОСОБА_2.
вимушений захищати свої права в судовому порядку, тривалий час не отримав
оплату праці за період з 26 травня по 26 липня 2006 року , судова колегія
вважає, що останньому заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню в
розмірі 1000 грн.

В іншій
частині вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити , оскільки ОСОБА_2.
не надав доказів ступеню моральних страждань, які потребували б відшкодування в
сумі 50 000 гривень.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст.307, 309, 314 ЦПК України, ст.ст. 21,
32, 237-1   КЗпП України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,
діючого по дорученню в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 17 січня 2007 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластохем Київ» про
стягнення заробітної плати , компенсації за невикористану відпустку та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з   Товариства з обмеженою відповідальністю
«Пластохем Київ» на користь ОСОБА_2   19
323 грн. (дев'ятнадцять тисяч   тристо
двадцяті три) гривні     заробітної
плати   за період роботи   з 26 травня по 26 липня 2006 року
компенсацію за невикористану відпустку в сумі
2972 ( дві тисячі дев'ятсот сімдесят дві грн. 74 коп. та відшкодування
моральної шкоди в сумі 1000 ( одна тисяча) грн.

В іншій
частині позовних вимог Дерновому Віталію Володимировичу відмовити.

В
задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю
«Пластохем Київ» до ОСОБА_2 про визнання недійсним пункту 4 трудового контракту
від 26 травня 2006 року, укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Пластохем Київ» та ОСОБА_2, відмовити.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю на користь держави 230 гривень 45
копійок державного мита.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.