Справа № 22-ц-955 2007р.                    Головуючий у 1-й інстанції     Ясинок
Категорія 54                                             Суддя-доповідач                       Смирнова Т.В.
РІШЕННЯ

іменем України

02
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів -
Ільченко О.Ю.,  Данильченко Л.О.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

адвоката -
ОСОБА_1

та осіб,  які беруть участь у справі - заявниці
ОСОБА_2,  представника

управління
Пенсійного Фонду

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білопільського
районного суду від 11 квітня 2007 року у справі за заявою ОСОБА_2 про
встановлення юридичного факту,  -

ВСТАНОВИЛА:

В березні
2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту
про те,  що вона з липня 1982 року по
грудень 1985 року працювала свинаркою на свино-товарній фермі колгоспу їм.  Крупської в с.  Ободи Білопільського району Сумської області.

Рішенням
Білопільського районного суду від 11 квітня 2007 року встановлено юридичний
факт,  що Ткаченко Людмила Іванівна
працювала в якості свинарки на свино-товарній фермі в колгоспі ім.  Крупської в с.  Ободи Білопільського району з 01 січня 1984
року по 31 грудня 1988 року.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції,  як таке що постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та встановити факт її роботи свинаркою з 1 січня 1983 року по 31 грудня
1988 року включно.

Свої
доводи апелянт обґрунтовує показаннями свідківОСОБА_3  та ОСОБА_4.,
які працювали разом з нею на свинофермі з 1 січня 1983 року по 31 грудня
1985 року (а.с. 31-32,  34-35),  та довідкою виконкому Ободівської сільської
ради,  яка складена на основі запису в
погосподарській книзі Ободівської сільради за 1983-1985 роки (а.с. ЗЗ).

Як
встановлено судом першої інстанції,  факт
роботи заявниці в 1984 та 1985 роках свинаркою на свино-товарній фермі колгоспу
ім.  Крупської в с

2

Ободи підтверджується архівною довідкою (а.с.
9),  де зазначено,  що ОСОБА_2 в 1984 році відпрацювала 311
днів,  а в 1985 році - 307 днів в
колгоспі ім.  Крупської в с Ободи на СТФ.
«СТФ» - це скорочена абревіатура,  яка
була допустима в ті часи і яка означає «свино-товарна ферма».

Разом з
тим,  суд не знайшов підстав для
встановлення факту роботи заявниці свинаркою в 1982-1983 роках,  оскільки в трудовій книжці після 1981 року є
запис «загальні роботи» та прочерки-повторения
цього запису,  і тільки після цього в
1984-1985 роках є запис «СТФ».

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про те,  що при вирішенні справи судом першої
інстанції допущено неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи,  що
згідно п. 1 ч. 1  ст.  309 ЦПК України є підставою для зміни рішення
та постановления нового
рішення виходячи з слідуючого.

Як
вбачається з матеріалів справи,
встановлення факту роботи свинаркою в період з січня 1983 року по
грудень 1985 року потрібно ОСОБА_2 для призначення пільгової пенсії,  оскільки неточне формулювання записів її
роботи у трудовій книжці заважає в здійсненні цього права. ОСОБА_2 звернулась
із заявою про встановлення факту до суду.

Частково
задовольнивши заяву ОСОБА_2 та встановивши факт її роботи свинаркою на
свино-товарній фермі в колгоспі ім.
Крупської в с Ободи
Білопільського району з 1 січня 1984 року по 31 грудня 1988 року включно,  суд першої інстанції погодився з позицією
Пенсійного Фонду та вважав доведеним той факт,
що ОСОБА_2 працювала свинаркою у 1984 та 1985 роках,  і тим самим вважав недоведеним факт її роботи
свинаркою у 1983 році.

Проте до
такого висновку суд дійшов внаслідок неповного з'ясування обставин справи та
недослідження доказів,  на які посилалась
заявниця.

Так,  в своєму зверненні до суду ОСОБА_2 зазначила
свідків,  які разом з нею працювали на
свино-товарній фірмі колгоспу ім.
Крупської в зазначений період часу,
та які мають підтверджуючі документи про цей стаж,  копії документів вони додали (а.с. 31,  32,  34,
35).

Проте,  суд першої інстанції,  не з'ясувавши думку сторін,  не допитавши свідків,  порушив право Ткаченко надавати докази,  як це передбачено  ст.  27
ЦПК України,  на що скаржиться апелянт.

За таких
підстав,  при розгляді апеляційної скарги
в суді апеляційної інстанції були допитані свідки.

з

Зокрема,  свідок ОСОБА_5.  показав в суді,  що працював у колгоспі ім.  Крупської головним зоотехніком у 80-х роках.
ОСОБА_2 дійсно у 1983 році працювала свинаркою СТФ,  разом з іншими,  але з вини працівника,  який оформляв записи у трудових книжках
колгоспників,  не було зазначено у книжці
ОСОБА_2 про її роботу саме свинаркою.

Підтвердженням
того,  що записи в трудових книжках
колгоспників в колгоспі ім.  Крупської
містять помилки та неточності,  було встановлено
судом по іншій справі.

Так,  в матеріалах справи мається
копія рішення Сумського районного суду від 28 листопада 2006 року про визнання
факту праці ОСОБА_6. дояркою в колгоспі ім.
Крупської (а.с. 16-17),  яким
встановлено,  що в трудовій книжці ОСОБА_6.
зазначений тільки період її роботи в господарстві,  але не зазначено в якості кого вона
працювала. При цьому свідки по цій справі пояснювали,  що трудові книжки в колгоспі ім.  Крупської оформлював чоловік похилого
віку,  допускав помилки,  в зв'язку з чим від його безграмотності
постраждало багато колгоспників.

Крім
того,  свідок ОСОБА_5. ,  посилаючись на архівну довідку (а.с. 9),  пояснив,
що така велика кількість відпрацьованих ОСОБА_2 людино-днів на рік,  як зазначено в цій довідці - 295 людино-днів
за 1983 рік,  могла бути лише у
випадку,  якщо вона працювала саме в
тваринництві,  тобто свинаркою,  а не на загальних роботах.

Свідок
ОСОБА_4,  прибувши в засідання
апеляційного суду,  надала суду оригінал
своєї трудової книжки,  де зазначено,  що в період 1983-1985 років вона працювала
свинаркою,  а свідок ОСОБА_5.  підтвердив,
що і ОСОБА_4,  і заявниця ОСОБА_2
в той період працювали разом.

Той
факт,  що ОСОБА_2 дійсно у 1983 році
працювала свинаркою,  підтверджується і
довідкою виконкому Ободівської сільської ради Білопільського району (а.с. ЗЗ).
Ця довідка складена на підставі запису в погосподарській книзі № 1 Ободівської
сільської ради о/р 100 за 1983-1985 роки.

Заперечення
Пенсійного Фонду щодо можливості підтвердження факту роботи показаннями свідків
колегія суддів не бере до уваги,
оскільки відповідно до  ст.  57 ЦПК України,  доказами є будь-які фактичні дані,  на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин,  що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін.

Серед
інших,  ці дані встановлюються і на
підставі показань свідків.

За
вищевикладених обставин,  колегія суддів
вважає доведеним той факт,  що заявниця
ОСОБА_2 протягом 1983 року працювала свинаркою СТФ

4

колгоспу
ім.  Крупської с.  Ободи Білопільського району,  а тому рішення суду підлягає зміні в частині
визначення початку періоду роботи ОСОБА_2 свинаркою.

Колегія
суддів також вважає за необхідне змінити рішення суду щодо встановлення факту
роботи Ткаченко свинаркою по 31 грудня 1988 року,  оскільки при визначенні останнього року
періоду роботи ОСОБА_2 свинаркою суд першої інстанції вийшов за межі заявлених
нею вимог,  так як в своїй заяві ОСОБА_2
просила визнати факт роботи її свинаркою з 1 січня 1983 року по 31 грудня 1985
року.

Таким чином,  на підставі п. 1 ч. 1  ст.  309
ЦПК України,  колегія суддів вважає за
необхідне рішення суду змінити та встановити факт роботи ОСОБА_2 свинаркою на
свино-товарній фермі колгоспу ім.
Крупської в с Ободи
Білопільського району Сумської області з 1 січня 1983 року по 31 грудня 1985
року.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. 307,
п.4 ч.1  ст. 309,   ст.
ст.  313-314,  316 ЦПК України,  колегія суддів:

ВИРІШИЛА   :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Білопільського районного суду від 11 квітня 2007 року в даній справі змінити.

Встановити
факт роботи ОСОБА_2 свинаркою на свино-товарній фермі колгоспу ім.  Крупської в с Ободи Білопільського району Сумської області з 1 січня
1983 року по 31 грудня 1985 року.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.