Справа № 2 - 512/ 2007р.
22 березня 2007 року
смт. Красногвардійське
Красногвардійський районний суд Автономної Республіки
головуючого - судді Проскурні С.М.,
при секретарі - Корнацькій І.В.,
відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за
власності на домоволодіння,
ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Полтавської
сільської ради про визнання права власності на жилий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1, мотивуючи
свої вимоги тим, що у 1977 році їй на пільгових умовах за переселенським
квитком було надано жилий будинок з господарськими будівлями в с. Полтавка.
Вона повністю сплатила вартість будинку після чого він перейшов у її власність,
але документи, які б  посвідчували право
власності у неї втрачені.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,
пояснивши, що з 1977 року по даний час вона постійно проживає в жилому будинку
АДРЕСА_1. У 1982 році нею було повністю сплачено вартість домоволодіння, яке
перейшло у її власність. Жилий будинок було знято з балансу СП “Октябрське”.
Через втрату документів, що посвідчували її право власності на вказане домоволодіння,
вона не може отримати свідоцтво про право власності, що порушує її права. Після
вступу у другий шлюб вона змінила прізвище ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2.
Просила визнати за нею право власності на цілий жилий будинок з господарськими
будівлями, розташований по АДРЕСА_1.
відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи
повідомлений, про поважність причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача
суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням
пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статей 10, 11
ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи і розглядає
цивільні справи
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що позивачу було надано на підставі переселенського
квитка на пільгових умовах жилий будинок з господарськими будівлями,
АДРЕСА_1, в якому вона зареєстрована з 29.05.1978 р., що підтверджується
записами в будинковій книзі, технічним паспортом та довідкою Полтавської
сільської ради. Вказане домоволодіння на балансі СП “Октябрське” не
знаходиться, що підтверджується відповідною довідкою.
Після одруження позивач змінила прізвище ОСОБА_1. на
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження (НОМЕР_1, виданого
26.11.99 Полтавською сільською радою).
Згідно зі ст. 220 ч. 2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (така ж норма
закріплена і в ч.2 ст.47 ЦК
України в редакції 1963 р.).
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.
Згідно зі ст. 334 ч.3 ЦК України, право власності на
майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача
з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ст.
334 ч.4 ЦК України).
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1.
повністю сплачена вартість домоволодіння, прийнято житло, в якому вона проживає
з сім'єю з 1977 року до даного часу, на балансі СП
“Октябрське” домоволодіння не знаходиться, але документи, які б посвідчували її
право власності відсутні.
З викладених обставин суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1. право
власності на цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що розташований
по             АДРЕСА_1.
зі ст. 3 п. 1 пп. «а» Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.93 р. із позовних
заяв, що подаються до суду, має бути сплачено державне мито в розмірі 1
відсоток ціни позову. При пред'явленні позову ОСОБА_1. було сплачено 51 грн. судового збору. Виходячи з
того, що ціна позову, відповідно до технічного паспорту на домоволодіння,
складає 9811 грн., з ОСОБА_1. підлягає стягненню судовий збір у розмірі 47,11
грн. з урахуванням сплачених нею 51 грн.
підставі викладеного і керуючись статтями 47 ч.2 ЦК України 1963 р., 220 ч.2,
334 ч.3-4, 392 ЦК України, 10, 11, 60, 88, 169, 212, 215, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий жилий будинок
з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1 47,11 грн. судового збору в доход
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя