Справа  № 2 - 3178/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13
грудня 2007
року
місто Одеса

Суворовський
районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді   Шепітко
І.Г.

при секретарі            Чорній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів на
утримання дитини та дружини, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2007 року позивачка звернулась до суду з позовом до
відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання їх малолітньої дочки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно
по 2000 гривень, починаючи з моменту народження дитини і до досягнення дитиною
повноліття, а саме по 22 серпня 2024 року, а також на її утримання в розмірі по
500 гривень щомісячно з моменту народження дитини до досягнення дитиною трьох
років, тобто по 22 серпня 2009 року. Після уточнення позовних вимог, позивачка
просила стягувати з відповідача аліменти на утримання
їх малолітньої дочки - по 25% з усіх видів заробітку, починаючи з часу
народження дитини і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання в
розмірі 15% від усіх видів заробітку, починаючи з 01.12.2006 року і до
досягнення дитиною трьох років, тобто по 22 серпня 2009 року. Свої вимоги
позивачка обґрунтовувала тим, що з відповідачем по
справі спільно не проживають з 23.10.2006 року, дочка постійно проживає разом з
нею і знаходиться на її утриманні, відповідач з моменту народження дитини
ухиляється від надання допомоги в утриманні дитини в добровільному порядку,
тому  вона  вимушена звернутися з позовом до суду.

У
судовому засіданні позивачка просила суд позов задовольнити у повному обсязі,
вважала, що доказів достатньо для ухвалення рішення і без допиту свідків, яких
мав доставити відповідач.

Відповідач
та його представник у судове засідання після оголошення
перерви не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату,
час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, оскільки приймали
участь у судовому засіданні 11.12.2007 року та отримали повістки на 13.12.2007
року, клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило.
Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції “Про захист прав
людини та основних свобод”, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з
метою недопущення подальшого затягування розгляду справи та захисту прав
малолітньої дитини, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за
відсутності відповідача та його представника, що відповідає ч.4 ст.169 ЦПК
України.

Вислухавши позивачку, допитавши свідка ОСОБА_4., вивчивши
та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що на підставі
фактів, встановлених у судовому засіданні, та наданих сторонами доказів, позов
підлягає частковому задоволенню.

Так, у
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1в м.Одесі,
її батьками є ОСОБА_2та ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 13 вересня 2006 року
Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції міста Одеси,
актовий запис №1152 від 13 вересня 2006 року (а.с.5).

На даний час малолітня дочка сторін проживає разом з позивачкою у квартирі матері позивачки
ОСОБА_5. за адресою: АДРЕСА_1(а.с.11), дитина знаходиться на повному утриманні
позивачки, мати позивачки ОСОБА_5знаходиться у відпустці по догляду за дитиною
до трьох років (а.с.125).

Позивачка працює юристом ТОВ “Юридична фірма “АНК” (а.с.124).

З 23.10.2006 року відповідач матеріальної
допомоги на утримання дочки в добровільному порядку не надає, маючи таку
можливість, оскільки з 15.02.2007 року по 07.07.2007 року працював на посаді
другого механіка судна “МАЕRSK DALTON” за трудовим контрактом
із загальною сумою щомісячної заробітної плати в розмірі 4310 доларів США та
бонусом за повторну співпрацю з компанією у розмірі 300 доларів США
(а.с.82-87), а з 17.07.2007 року працює на посаді інженера-механіка ТОВ “КИТ
СЕРВИС” з посадовим окладом 450 гривень.

Надані відповідачем та його представником заперечення суд
до уваги не приймає, оскільки в судових засіданнях відповідач надавав
суперечливі пояснення, підтвердивши у судовому засіданні 06 листопада 2007 року
факт припинення надання матеріальної допомоги дитині з 23.10.2007 року та
визнавши уточнені вимоги позивачки про стягнення з нього на утримання дочки
аліментів у розмірі 25%, а в судовому засіданні 11 грудня 2007 року надав
протилежні за змістом пояснення, повідомивши, що допомогу надавав, позивачка з
вимогами про сплату аліментів до нього не зверталася. Їх посилання на ті
обставини, що після рейсу відповідач передав позивачці грошові кошти у розмірі
7 тисяч доларів США та що ці кошти можна вважати сплатою аліментів на майбутнє,
суд до уваги також не приймає, оскільки ніяких доказів, які б підтвердили такий
факт, відповідачем не надано, представлені фотографічні картки та відеозапис не
можуть свідчити про передачу грошей саме після останнього рейсу відповідача та
в рахунок сплати аліментів на дитину, письмовий договір про такий спосіб сплати
аліментів на утримання дитини між сторонами не укладався. Крім того, згідно ч.2
ст.59 ЦПК України такі засоби доказування не є допустимими, оскільки має бути
письмова розписка про отримання грошей.

Разом з тим до 23.10.2006 року сторони проживали сумісно
та вели спільне господарство,  тому
аліменти на дитину з часу народження дочки до зазначеної дати стягненню не
підлягають.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України,
батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно
ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій
сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у
відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час
можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав
заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити
аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Щодо наявності інших обставин, що мають істотне значення,
передбачених ч.1 ст.184 СК України, то ніяких доказів про стягнення з
відповідача коштів на утримання інших осіб відповідачем не надано, а сама по
собі наявність у нього непрацездатних матері та бабусі не може бути підставою
для звільнення від сплати аліментів чи зменшення їх розміру.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від
20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають
право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть
основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку
дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між
сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і
розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи
вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов з урахуванням матеріального
положення обох сторін, підлягає частковому задоволенню та стягненню з
відповідача ¼ частки від
усіх видів заробітку відповідача, проте не менше 30 % від прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей цього віку, однак не з моменту народження
дитини, а з дати припинення надання матеріальної допомоги, а саме з 23.10.2006
року, що відповідатиме інтересам дитини.

Щодо стягнення з відповідача аліментів на
утримання дружини у розмірі 15% з

01 грудня 2006 року до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд вважає
вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача
аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку
з дня подання позовної заяви, як передбачено ч.1 ст.79 СК України, оскільки
загальний розмір аліментів, який підлягатиме стягненню з відповідача, складає
(1/4 + 1/8) = 3/8 частки від усіх видів заробітку відповідача, що не перевищує
50% допустимого загального розміру відрахувань.

Згідно
ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України, жінка та
чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі
проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2 та ч.4 ст.84 СК України.

Відповідно до вимог ст.84 Сімейного
Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від
чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина,
з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно
від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

Згідно ст.79 СК України, аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами
доказів.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, з
відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51
гривні та 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне
виконання рішення суду щодо стягнення аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

На підставі встановленого, згідно ст.51
Конституції України, ст.ст.79, 84, 91, 180-184, 191 СК України, статті 27 Конвенції про права дитині від 20.11.1989 року,
діючої на Україні з 27.09.1991 року, керуючись
ст.ст.10, 11, 58 - 65, 81, 88, 169  ч.4,
209, 212- 215, ч.2 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на
утримання дитини та дружини, - задовольнити частково.

Стягувати
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою:АДРЕСА_1,
працює інженером-механіком ТОВ “КІТ СЕРВІС” у місті
Маріуполі Донецької області, вул.Кронштадська, 1/51, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2, кошти на утримання їх малолітньої дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по ¼ частки з усіх видів заробітку, починаючи з 23.10.2006
року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по 22 серпня 2024 року.

Стягувати
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою:АДРЕСА_1, працює інженером-механіком ТОВ “КІТ СЕРВІС” у місті Маріуполі
Донецької області, вул.Кронштадська, 1/51, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2, кошти на її утримання щомісячно по 1/8 частки з усіх видів заробітку,
починаючи з 24.04.2007 року і до досягнення малолітньою дочкою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, а саме по 22
серпня 2009 року.

В іншій частині позовних
вимог - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь держави державне мито у
розмірі 51 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 7 гривень
50 копійок на рахунок: 0009; вид рахунку - поточний; найменування
рахунку - Суворовський район 21081100; банк - ГУДКУ в Одеській області;
МФО-828011; отримувач управління та відділення казначейства - ГУДКУ в Одеській
області;  ідентифікаційний код ЄДРПОУ -
23213460.

В
частині стягнення аліментів у межах суми платежу
за один місяць - допустити негайне виконання рішення
суду.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, що подається до Суворовського
районного суду м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
/підпис/