Справа №33-ц  471/07                                                        Головуючий
26                                                                        Доповідач        Мудренко Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9
листопада 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Подолюка
В.А.,  Шевчук Л.Я.,  Мудренко Л.І.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Луцьку справу за позовом ОСОБА_1,
третя особа на стороні позивача ОСОБА_2,
до ОСОБА_3 про визнання недійсною угоди та її складових частин за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 26 серпня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Тернопільської області від 22 листопада 2005 року,

встановила:

У
березні 2003 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання
недійсною угоди від 18.03.1993 року,
укладеної між головою кооперативу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про купілю-продаж
цокольного приміщення по АДРЕСА_1та частини будматеріалів,  а також складові частини угоди: розписку
ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_3 коштів за частину будинку та довідку за
підписом голови кооперативу ОСОБА_2 про будівництво ОСОБА_3 частини будинку за
свої кошти,  посилаючись на те,  що дана угода не відповідає вимогам закону і
не дотримано обов'язковість її нотаріального посвідчення.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2005
року,  залишеними без змін ухвалою
Апеляційного суду Тернопільської області від 22.11.2005 року в позові ОСОБА_1,  третя особа на стороні позивача ОСОБА_2,  до ОСОБА_3 відмовлено.

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування
норм матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Заперечуючи
проти касаційної скарги,  ОСОБА_3 вказує
на те,  що рішення,  на його думку,  є законними та обгрунтованими.

Відповідно
до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України»
щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року
№697-V дана
справа була передана до розгляду відповідно до глави 2 Розділу V Цивільного
процесуального кодексу України апеляційному суду Волинської області.

Колегія
судців дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що 18.03.1993 року
кооператив,  в особі голови ОСОБА_2 3
одного боку та ОСОБА_3 з іншого,  уклали
угоду за якою кооператив продає ОСОБА_3 половину цокольного приміщення по
АДРЕСА_1. Тернополя та частину будматеріалів - панелі перекриття в кількості 20
шт. та сходові марші в кількості 4 шт. ОСОБА_3 оплачує кооперативу вартість
цокольного приміщення,  яке належить
ч.1ену кооперативу ОСОБА_2 та вартість вказаних будматеріалів.

Позивачка,  обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання
недійсною цієї угоди та її складових - розписки та довідки,  разом з тим стверджувала про відсутність
пропуску строку позовної давності,
оскільки про оспорювану угоду вона дізналась лише 19.01.2001 року.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того,
що в рішенні Тернопільського міськрайонного суду від 03.07.1998 року по
справі за її позовом до Тернопільської міської ради,  третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3
про визнання незаконним і скасування рішення XIX сесії
Тернопільської міської ради зазначено про наявність спірної угоди як доказ
купівлі-продажу цокольної частини будинку,
і при вирішенні даної справи приймав участь її представник - ОСОБА_2

Апеляційний суд
погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставинами,  що не
були встановлені в рішенні суду,  чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст. 332,  336 ЦПК України,  колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 26 серпня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Тернопільської області від 22 листопада 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.