УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007р.                                                                            м.Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлишиної
А.Т.,  Вакарук В.М.,  Шишка А.І.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна за касаційною скаргою ОСОБА_3 - представника
ОСОБА_4,  на рішення Свалявського
районного суду від 28.09.2004р. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської
області від 1.02.2005р.,  -

встановила:

В
березні 2003р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя,  мотивуючи тим,  що в період перебування в шлюбі з 1971р. по
листопад 2002р. ними нажито спільно майно : будинковолодіння АДРЕСА_1,  автомобіль ВАЗ-2106 1986р. випуску та інше
рухоме майно.

Рішенням Свалявського районного суду від 21.08.2003р. між сторонами
поділено рухоме майно,  а рішенням цього
ж суду від 28.09.2004р. задоволено позов ОСОБА_1 і в частині поділу будинковолодіння
та визнано за нею право власності на частину спірного будинковолодіння і
присуджено їй його 41/100 ідеальних долей ,
що складається з добудови (літера „А-1" в матеріалах експертизи),
гаража „З" та повітки „К",  а
за ОСОБА_4 -

правонаступником померлого під час розгляду справи ОСОБА_2,  визнано право

власності та присуджено  59/100  ідеальних
долей будинковолодіння ,  що
складається з будинку(літера „А" в матеріалах експертизи) та
повітки"И" та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1654.04грн. компенсації
за недоодержану частку майна .

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 1.02.2005р. рішення суду першої
інстанції  від 28.09.2004р.   залишено без зміни.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 28.09.2004р. та ухвалою
Апеляційного суду,  представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_3 подав

Справа №
33-ц-295-кс/07р.                  Головуючий
в 1-й інстанції: Ганчак Л.Ф.

Категорія     19                                                                Доповідач:
Павлишина А.Т.

2

касаційну скаргу,
в якій,  посилаючись на
неправильну оцінку судами обставин справи та порушення норм процесуального
права,  просив рішення Свалявського
районного суду та ухвалу   Апеляційного
суду   скасувати та постановити рішення
про відмову в задоволенні  позову ОСОБА_1

Колегія суддів
дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
було встановлено,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
з травня 1971р. по листопад 2002р. перебували в зареєстрованому шлюбі.
28.10.1980р. ОСОБА_2 отримав в дар від матері ОСОБА_5 житловий будинок з
надвірними спорудами АДРЕСА_1. Також судом встановлено,  що за час спільного проживання подружжям
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проведено добудову будинку,
внаслідок якої значно збільшилася його площа та вартість,  що підтверджується технічною документацією на
будинок,  виданою 13.06.2002р. та
висновком будівельно-технічної експертизи від 5.08.2004р.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 про поділ будинковолодіння,
суд першої інстанції мотивував тим,
що спірне будинковолодіння є спільною власністю подружжя внаслідок
істотного збільшення будинковолодіння у своїй вартості внаслідок спільних
грошових та трудових затрат подружжя .

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду ,  чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

З
матеріалів справи вбачається,  що судові
рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч. 1
ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області,  -

УХВАЛИЛА   :

Касаційну
скаргу  ОСОБА_3  відхилити.

З

Рішення       Свалявського   районного
суду   від   28.09.2004р.   та
ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 1.02.2005р.
залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.