Справа № 22 Ц- 1396/ 2007 р.         Головуючий
1-й інстанції: Шкірай М. І.
-                                         Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущенко О.І.
УХВАЛА

16
серпня 2007р.   Судова   колегія
судової   палати   в
цивільних   справах

Апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого:                        Галущенка О.І.

суддів:                                   Базовкіної
Т.М., Довжук Т.С

при
секретарі:       Фірсовій Т.В. за участю:

позивача
-                           ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за

апеляційною
скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу судді Корабельного районного суду м.  Миколаєва від 06.05. 2007 р. у справі за

позовом ОСОБА_2
до ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

встановила:

12.03.2007
р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ВАТ ЕК "Миколаївобленерго"про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою
судді Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 22.03.2007 р. було визначено перелік недоліків,  які містить ця позовна заява та надано строк
для їх виправлення.

Ухвалою
судді того ж суду від 23.04. 2007 р постановлено про продовження процесуального
строку для усунення недоліків позовної заяви,
а наступною ухвалою від 06.05.2007 р. позовна заява ОСОБА_2 повернута як
неподана,  оскільки останній наявні
недоліки в наданий строк не усунув.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали,  посилаючись на її невідповідність вимогам
процесуального закону.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_2
звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральноїшкоди.

Вимоги
до змісту та форми позовної заяви передбачені
ст.  119 ЦПК України.

Зокрема
п.п.3,  6 ч.1 зазначеної статті вимагають
від позивача викласти зміст позовних вимог,
обставин,  якими обґрунтовуються
вимоги та зазначити докази,  якими мають
підтверджуватися позовні вимоги.

З тексту
позовної заяви вбачається,  що в ній
викладено зміст позовних вимог,
зазначено обставини,  якими
обґрунтовуються позовні вимоги та докази,
якими на думку позивача підтверджуються ці вимоги.

Суддя не
врахував цих обставин та вимог закону і залишаючи позовну заяву без руху,  а згодом і повертаючи як неподану,  безпідставно вимагав від позивача зазначення
фактів,  які підлягають встановленню і
доказуванню,  необгрунтовано виходячи з
того,  що позовна заява містить такі
недоліки,  які унеможливлюють її
прийняття до провадження суду.

До того
ж,  суддя не зважив на те,  що відповідно до положень п.3 ч. 6  ст.
130  ЦПК  України,
визначення  фактів,   які
необхідно  встановити для

вирішення
спору,  та які з них визнаються кожною
стороною і які підлягають доказуванню,
з'ясування питання про докази,
якими кожна сторона обґрунтовує свої вимоги є предметом попереднього
розгляду та обов'язком суду,  який не
може бути перекладено на позивача при вирішенні питання щодо відкриття
провадження у справі.

До того
ж,  відповідно до п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 21.12.1990 р. (із змінами на 25.05.1998 р.)
«Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді
цивільних справ по першій інстанції»,
позовна заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами
ненадання доказів.

Можливість
їх долучення до матеріалів справи після звернення з позовом може бути вирішена
судом підчас попереднього розгляду справи.

В інших
випадках,  відсутність доказів може бути
підставою для відмови у задоволенні позову.

Встановлене
свідчить про необгрунтованність оскаржуваної ухвали та необхідність її
скасування у відповідності до вимог
ст.  312 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312,  314,  315 ЦПК України,  судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу
судді Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 06.05. 2007 р. - скасувати,  а позовну заяву ОСОБА_2 з додатками повернути
до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але
з  цього часу на протязі двох
місяців може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України.