Справа № 22 -ц- 1189                                        Головуючий
у 1-й інстанції: Шаповал
- 19                                                                 Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

іменем України

02        жовтня 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Смірнової Т.В.

суддів                    - Ведмедь Н.І.,  Ільченко О.Ю.,

3      участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.В.

та осіб,  які приймають участь у справі -   представника позивачів ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за
апеляційною скаргою підприємства Сумської обласної спілки споживчої кооперації
«Житлово-експлуатаційна дільниця»

на
рішення Ковпаківського районного суду м.
Суми Сумської області від 25 липня 2007 року

в справі за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3
до підприємства Сумської обласної споживчої кооперації «Житлово-експлуатаційна
дільниця»,  третя особа: комунальне
підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації»,  про визнання дійсним договору купівлі-продажу
нерухомого майна та визнання права власності на кімнати та хол,  -

встановила:

У травні
2007 року ОСОБА_2., ОСОБА_3  звернулися
до суду з позовом,  мотивуючи свої вимоги
тим,  що постановою Сумської
облспоживспілки від 19 травня 2004 року № 183 затверджено список бажаючих на
переобладнання кімнат під квартири у першому під'їзді гуртожитку по вул.  АДРЕСА_1,
що знаходиться у власності підприємства Сумської облспоживспілки
житлово-експлуатаційної дільниці. Позивачеві ОСОБА_2. відповідно до цієї
постанови виділено кімнати АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3,
загальною площею 29, 4 кв.м.  та
хол площею 27, 6 кв.м. ,  всього 57 кв.м.
; для переобладнання у двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 по прибутковому ордеру
касовому ордеру від 02.06.2004 року № 174 за виділене під переобладнання у
двокімнатну квартиру житло ОСОБА_2. сплатив 18127 грн. 56 коп.. Посилається на
те,  що між ними та відповідачем відбувся
договір купівлі-продажу зазначеної частини житла. 01 вересня 2005 року позивачі
отримали ордер на вказане житлове приміщення. Просили визнати дійсним договір
купівлі-продажу кімнат АДРЕСА_2,  43 та
холу загальною площею 57,  0 кв.м. ,  укладений між ОСОБА_2 та підприємством
Сумської обласної споживчої кооперації «Житлово-експлуатаційна дільниця»,  а також визнати за ними право власності на
кімнати АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 та частину холу загальною площею 57 кв.м.  в гуртожиткуАДРЕСА_1 та реконструйовану на їх
базі квартиру АДРЕСА_4,  зобов'язавши
комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації»
зареєструвати цю квартиру на праві власності за позивачами.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 20 липня 2007 року позов ОСОБА_2. таОСОБА_3
задоволено. Визнано право власності за ОСОБА_2. таОСОБА_3  в рівних частках на квартиру АДРЕСА_4 в
житловому будинку АДРЕСА_1

В
апеляційній скарзі підприємство Сумської обласної спілки споживчої кооперації
«Житлово-експлуатаційна дільниця»,
посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим в справі
обставинам,  неправильне застосування
норм матеріального права,  просить  скасувати
вказане  рішення  суду
і  ухвалити  нове
рішення  про  відмову
в

2

задоволенні
позову. Зазначає,  що право власності на
житлове приміщення набувається виключно на підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу,  внесення
коштів в розмірі 18127 грн. 56 коп. не є підтвердженням укладання договору
купівлі-продажу; до того ж,  позивачі не
мали відповідних дозволів на переобладнання житлових приміщень та холу,  тому такі дії слід вважати самочинною
переробкою,  оскільки відповідні дозволи
отримували не позивачі,  а спільне
підприємство житлово-експлуатаційна дільниця облспоживспілки,  що у січні 2004 року реорганізувалось у
підприємство Сумської облспживспілки житлово-експлуатаційна дільниця.

Судом першої інстанції встановлено,
що позивачі набули право власності на створене ними за власні кошти та
власною працею нерухоме майно,  при цьому
не було порушено законних прав та інтересів інших осіб. Такий висновок
місцевого суду ґрунтувався на тому,  що
згідно з постановою правління Сумської облспожив спілки від 19.05.2004 року №
183 ОСОБА_2. був внесенний до списку бажаючих на переобладнання своєї житлової
площі за власні кошти і за ним були закріплені кімнати АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 під
перепланування під окрему квартиру АДРЕСА_4 в цьому гуртожитку,  02 червня 2004 року ОСОБА_2. сплатив
Житлово-експлуатаційній дільниці Сумської облспоживспілки 18127 грн. 56 коп. як
доплату за наявне житло,  рішенням
Сумської міської ради № 328 від 06.05.2004 року дозволено реконструкцію першого
під'їзду гуртожитку по вул.  АДРЕСА_1,  рішенням виконавчого комітету Сумської
міської ради № 549 від 24.10.2006 року було затверджено акт державної
приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту,  в який було внесено квартиру
позивачів,  актом державної приймальної
комісії перепланування житлових кімнат АДРЕСА_2,  АДРЕСА_3 та холу в двокімнатну квартиру
АДРЕСА_4 в заначеному гуртожитку визнано законним і квартира була прийнята в
експлуатацію.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
а рішення суду - скасуванню виходячи з наступного.

Із
матеріалів справи (а.с.  9,  10,
15-18) вбачається,  що ОСОБА_2. та
його сім'ї,  що складається з
дружиниОСОБА_3  та сина ОСОБА_2.,  2002 р.н.,
було надано житлові кімнати АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3,  а рішенням Сумської міської ради № 328 від
06.05.2004 року дозволено реконструкцію першого під'їзду гуртожитку по
вул.  АДРЕСА_1 і в наступному акт
державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту (квартири,  де
мешкали позивачі) затверджено рішенням виконавчого комітету Сумської міської
ради № 549 від 24.10.2006 року.

У
відповідності до абз. З ч. 2  ст.  331 ЦК України якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації,  право власності виникає з моменту державної
реєстрації. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV
встановлюються умови та порядок обов'язкової державної реєстрації речових прав
на нерухоме майно і видачі свідоцтв про державну реєстрацію речових прав. Як
вбачається з матеріалів справи,  державна
реєстрація права власності не нерухоме майно позивачами не проведена,  свідоцтво про державну реєстрацію права
власності на вищевказану квартиру ними не отримано.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про набуття
позивачами права власності на квартиру АДРЕСА_4 в житловому будинку
АДРЕСА_1,  не врахувавши те,  що до державної реєстрації право власності на
об'єкти нерухомого майна,  що прийняті до
експлуатації,  не виникає.

з

Судом                    першої             інстанції встановлено,        що
при       проведенні

перепланування
житлових кімнат АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та холу в двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 в
гуртожитку АДРЕСА_1 не було порушено законних прав та інтересів інших осіб.

Частиною
1  ст.
321 ЦК України
визначено принцип непорушності права власності,
згідно з яким ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Із змісту рішення місцевого суду випливає та
обставина,  що за переобладнаними жилими
приміщеннями під квартири в гуртожитку,
що вже перебувають у власності підприємства Сумської облспоживспілки
«Житлово-експлуатаційна дільниця»,  було
визнано право власності за фізичними особами,
які отримали ордер на такі приміщення. Крім цього,  з матеріалів справи вбачається (а.с.  10),
що дозвіл на реконструкцію кімнат гуртожитку під квартири надавався не
позивачам,  а спільному підприємству
житлово-експлуатаційній дільниці облспоживспілки. Таким чином,  визнання права власності за позивачами на переплановану
квартиру АДРЕСА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 в м.  Суми є недотриманням принципу непорушності
права власності відповідача на зазначений гуртожиток.

З матеріалів справи вбачається,  що
належність кімнат АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 у першому під'їзді гуртожитку по
вул.  АДРЕСА_1 Сумській обласній спілці
споживчої кооперації «Житлово-експлуатаційна дільниця» позивачами не
оспорюється. Це стверджується,  і
тим,  що позивачі вселилися в кімнати
АДРЕСА_3,  43 у вищевказаному гуртожитку
на підставі ордеру № 263 від 06.08.2003 року (а.с. 9) в якості наймачів жилого
приміщення,  проживали і користувалися
ним тривалий час,  не вважаючи себе
власниками цього житла.

Крім
того,  згідно з ч. 2  ст.
220 ЦК України,  якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору,
що підтверджується письмовими доказами,
і відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.  Однак у
підтвердження цього позивачами не надано достовірних доказів,  які в свідчили про ухилення відповідача від
нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного нерухомого
майна,  досягнення згоди щодо предмету
купівлі-продажу,  його вартості та площі
майна,  а також не доведена та
обставина,  в рахунок чого сплачена сума
в розмірі 18127 грн. 56 коп..

Разом з
тим,  суд першої інстанції не перевірив
вказані обставини,  і прийняв рішення про
задоволення вимог позивачів.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції не може бути визнано законним та
обґрунтованим,  а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2., ОСОБА_3 ,  виходячи з
наступного.

Позивачі
посилаються на те,  що між ними та
підприємством Сумської облспоживспілки «Житлово-експлуатаційна дільниця»
фактично відбувся договір купівлі-продажу вказаного житла,  оскільки відповідач отримав 18127 грн. 56
коп.,  а ОСОБА_2. та члени його сім'ї
зазначені дві кімнати. Проте такі доводи не ґрунтуються на законі,  оскільки у відповідності до ч. 1  ст.
220 ЦК України
наслідком недотримання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору є
визнання його нікчемним.  А згідно
зі  ст.
657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки,  єдиного майнового комплексу,  житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  220,  321,
331,  657 ЦК України,   ст.
ст.  307 ч.1 п.2,  309 ч.1 п.1 та п.4,  314 ч.2,
316 ЦПК України,  колегія суддів,
-

4

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу підприємства Сумської обласної спілки споживчої кооперації
«Житлово-експлуатаційної дільниці» задовольнити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.  Суми
Сумської області від 25 липня 2007 року в даній справі скасувати.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3 відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
але з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.