Справа № 33-ц-40/07                                                  Головуючий
у І інстанції - Берегуляк
- 51                                                                      Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня
2007 року                                                                                         м.
Луцьк

Колегія суддів з
розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого                     Лончука В.Г.,

суддів:                                Расевича С.І.,
Русинчука М.М.,

Подолюка В.А.,
Стрільчука В.А.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Луцьку справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована
особа - територіальне управління державної судової адміністрації у
Тернопільській області, про встановлення факту наявності пільгового стажу за
касаційною скаргою територіального управління державної судової адміністрації у
Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20
січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 13
квітня 2006 року,

встановила:

В грудні
2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту наявності у
нього стажу роботи, що дає право на відставку судді та надбавку за вислугу
років. Зазначав, що з 1993 року працює суддею, а з 1995 року - заступником
голови арбітражного (тепер - господарського) суду Тернопільської області. З 15
листопада 1979 року по 24 грудня 1981 року він проходив строкову військову
службу в Збройних силах СРСР, причому з 3 березня 1980 року по 24 грудня 1981
року - в діючій армії в Демократичній Республіці Афганістан. Відповідно до
законодавства строкова військова служба зараховується до стажу роботи судді, що
дає йому право на відставку і надбавку за вислугу років, а частина цієї служби
зараховується у вислугу років для призначення пенсії з розрахунку один місяць
служби за три місяці. Однак територіальне управління державної судової
адміністрації у Тернопільській області займає з цього приводу

іншу позицію, в
зв'язку з чим йому вчасно не нараховуватимуться відставочні грошові виплати та
надбавки за вислугу років.

Тому
просив встановити факт наявності його стажу роботи, що дає право на відставку
судді та надбавки за вислугу років, військову службу в Збройних силах, в тому
числі в складі діючої армії, на пільгових умовах в кількості 68 місяців 22

дні.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 20 січня 2006 року заяву задоволено.
Постановлено встановити факт наявності у ОСОБА_1 стажу роботи, що дає право на
відставку судді, зарахувавши військову службу в Збройних силах в складі діючої
армії строком 68 місяців 22 дні.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 13 квітня 2006 року апеляційну
скаргу заінтересованої особи територіального управління державної судової
адміністрації у Тернопільській області відхилено, а рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

В
обґрунтування касаційної скарги територіальне управління державної судової
адміністрації у Тернопільській області посилається на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень і постановлення нового рішення
про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд
першої інстанції розглянув справу в порядку окремого провадження і при
постановленні рішення керувався, зокрема, ст. ст. 256-259 ЦПК України.

Однак
при цьому судом не враховано, що відповідно до ч. 6 ст. 235 вказаного Кодексу,
якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов
на загальних підставах.

Вимоги
позивача про зарахування до стажу роботи, що дає йому право на відставку і
надбавку за вислугу років, пов'язані з проходженням ним публічної служби, а
згідно з п. 2 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України такі
спори віднесені до компетенції адміністративних судів.

З огляду
на викладене, судом не перевірено, чи не виник між ОСОБА_1 та територіальним
управлінням державної судової адміністрації у Тернопільській області спір про
право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Наведені
порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи,
що відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування рішення
суду.

Вказані
порушення закону залишилися поза увагою апеляційного суду.

За таких
обставин постановлені у справі судові рішення не можуть залишатися без зміни й
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.
ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну
скаргу територіального управління державної судової адміністрації у
Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 13 квітня 2006 року
скасувати.

Справу направити
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.