Справа № 22ц-14322007
інстанції: Соловей В.В.
Доповідач: Губар B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12
вересня 2007 року                                                                місто
Чернігів

Апеляційний
суд    Чернігівської    області у складі:

головуючого -
судді Литвиненко І.В.,

суддів - Губар B.C.,
Смаглюк Р.І.,

при секретарі -
Рачовій І.І.,

за участю:
відповідачки ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про розірвання
шлюбу,  -

встановив:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд.

Рішенням
Козелецького районного суду від 20 липня 2007 року позов ОСОБА_2
задоволено,  розірвано шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,  що
рішення не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону. Апелянт вказує
на порушення судом  ст. ст.10,  60 ЦПК України та  ст. Ill CK України.
Посилається на те, що суд не встановив мотивів розлучення,  не з'ясував фактичні взаємини між
сторонами,  не врахував тривалість
шлюбу,  зокрема те,  що сторони проживають разом 32 роки. На думку
апелянта судом не вжито достатніх заходів для примирення подружжя і збереження
сім'ї. Вважає,  що короткочасний розлад у
сім'ї і нічим необґрунтоване бажання позивача припинити шлюбні відносини не
можуть бути достатніми підставами для розірвання шлюбу.

Заслухавши
суддю-доповідача,  перевіривши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а
рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

По
справі встановлено,  що 21.09.1974 р.
сторони уклали шлюб,  що підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4). Проте,  спільне

2

життя сторін не
склалося,  оскільки вони мають різні
погляди на життя,  відсутнє
взаєморозуміння,  сторони не проживають
разом приблизно п'ять років.

Від
даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей.

Відповідно
до ч.2  ст. 112 Сімейного кодексу України
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них.

З
матеріалів справи вбачається,  що
сторонам надавався тримісячний строк для примирення (а.с.  19-22). Однак,  позивач на примирення з відповідачкою не
погодився,  посилається на те,  що його з нею більше нічого не зв'язує,  збереження сім'ї вважає неможливим.

Таким
чином,  суд обґрунтовано виніс рішення
про розірвання шлюбу. За  даних  обставин
відсутні  передбачені  ЦПК
України     підстави  для скасування рішення суду   першої
інстанції,  яке постановлено з
дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст. ст. 209,
218,  303,  307,
309,  313,  314,
316,  317 ЦПК України,  апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1-
відхилити.

Рішення
Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
набуває законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяця.