УХВАЛА

Іменем   України

20 вересня 2007 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів:
Малахової Н.М., Жизневської А.В.

при секретарі
судового

засідання Кульчицькій І.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Корольовського

районного суду
м. Житомира від 2 серпня 2007 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про стягнення аліментів

на утримання повнолітньої дитини,

встановила:

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати
рішення суду першої інстанції, яким її позовні вимоги задоволені частково -
стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3
аліменти в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку до 1 липня 2011 року.
Апелянт зазначає, що суд не дослідив питання чи компенсуються відповідачу витрати
по найму житла на підставі ст. 12 Закону України „Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей", безпідставно прийняв до
уваги дані про хворобу відповідача та його матері та необґрунтовано надав
перевагу іншій неповнолітній дитині. Апелянт порушує питання про ухвалення
нового рішення про задоволення її позову - стягнення з відповідача аліментів у
розмірі Ул частини всіх видів його заробітку.

ОСОБА_2 заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що
визначений судом розмір аліментів, який щомісячно становитиме 400 грн., без
урахуванням допомоги, яку має надавати повнолітній дочці і позивачка, є
достатнім.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати
своїх повнолітніх дітей, якщо останні продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги.

Встановлено, що сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1    (а.с.4),     яка
навчається     в     Українській     медичній

стоматологічній
академії на денній формі навчання (а.с.5) та потребує матеріальної допомоги.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно визначився з
характером спірних правовідносин, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи
та дав вірну оцінку представленим сторонами доказам. При визначенні розміру
аліментів судом обґрунтовано враховано те, що відповідач сплачує аліменти на
утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4(а.с.20), постійним чи службовим житлом
у м. Києві (по місцю служби) не забезпечений (а.с.23), компенсацію за піднайом
житла не отримує (а.с.99), має ряд хронічних захворювань. Також судом
враховано, що донька Дарія навчається на бюджетній формі навчання та, що
позивачка також у змозі надавати їй матеріальну допомогу.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції були
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права. Підстави для
скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 2 серпня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.