РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року                                                                     м.
Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого:
Чміля І.Х.

суддів: Одинака
О.О., Ружила О.А.

секретаря:
Скрипник С.В.

за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа ЮКРЕП №9 м. Чернівці, про
усунення перешкод у користуванні водопостачанням, водовідведенням в квартирі,
користуванні спільним підвалом в будинку та відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 червня 2007 року,

встановила:

В серпні 2005
року позивачі звернулись до суду з позовом. Просили    зобов'язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10:

1)  відкрити та
звільнити підвали під №2 та №3 загальною площею 18,6

кв. м. які знаходиться під будинком АДРЕСА_1

для вільного доступу позивачів;

2)    поновити
інженерні мережі та комунікації, а саме водогін та

водовідведення які знаходяться у вказаному підвалі для
забезпечення подачі

води до кухні квартири № 3.

Позивачі також просили стягнути з відповідачів солідарно на їх користь 29
тисяч гривень моральної шкоди та судові витрати.

Справа №
22ц-601 /2007 р.                                                                    Головуючий
у І інстанції

Категорія: 2/5                                                                                               Брияк
Т.Р.

Доповідач:
Одинак О.О.

Посилалися на те , що квартира № 3 будинку АДРЕСА_1 належить
позивачам на праві приватної власності. Кухня їхньої квартири підключена до
системи централізованого водопостачання. Водопровід та каналізація кухні були
змонтовані ще в 1979 році та проходять з з спірного підвалу через кухню нижче
розташованої квартири № 1, яка належить відповідачам.

В 2002 році відповідачі самовільно зробили перепланування своєї квартири,
повністю змінили інженерні мережі та комунікації до ванної кімнати у своїй
квартирі Крім цього відповідачі захопили підвальні приміщення №2 та №3
загальною площею 18,6 кв. м. які знаходиться в будинку АДРЕСА_1 і які належать
на праві спільної сумісної власності всім власникам квартир у вказаному
будинку. В цих підвалах відповідачі відрізали транзитний водогін і трубу
каналізації які прокладені до квартири позивачів. Починаючи з 23 січня 2003
року ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 перешкоджають доступу позивачі до
спірного підвалу не поновлюють водопостачання та водовідведення їхньої
квартири.

Своїми неправомірними діями відповідачі заподіяли ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 моральну шкоду яка виразилась в тому, що вони переносили
моральні та душевні страждання які були викликані тим, що ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 самовільно захопили спільний підвал, тривалий час, на протязі
4 років 5 місяців, не відновлюють водогін та каналізацію на їхній кухні.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 червня 2007 року
позов ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, третя особа КЖРЕП №9, про усунення перешкод у користуванні
водопостачанням, водовідведенням кухні квартири, користування спільним підвалом
де розміщені мережі та комунікації та відшкодування моральної шкоди задоволено
частково.

Зобов'язано відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_9 відкривати підвал ІІ-Ш в будинку АДРЕСА_1, де розміщені спільні
інженерні мережі та комунікації холодного водопостачання та водовідведення,
позивачам для його використання під час проведенні необхідних ремонтних робіт
по водопостачанню та водовідведенню кухні квартири №3. В задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Посилається на
те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробив
висновки які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб які
брали участь у розгляді справи,

обговоривши
доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає,

що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позову суд виходив з того, що

будинокАДРЕСА_1
є власністю

територіальної громади м. Чернівці.

Позивач ОСОБА_1 є власником
квартири №3   у вказаному будинку.

Відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_10, ОСОБА_9 є

співвласниками
квартири № 1 в цьому будинку. У вказаному будинку № 77

є підвальні
приміщення в тому числі підвальне приміщення № 2 площею

2,80 кв. м., та
№ 3 площею 15,6 кв. м. через які проходять труби постачання

води та
водовідведення. Даними приміщеннями користуються відповідачі .

Відповідачі   не
відчиняли  спірні  підвальні
приміщення  позивачам  для

проведення
ремонту труб з водопостачання та водовідведення з тих мотивів,

що в цих
приміщеннях вони зберігають свої речі.

Ухвалюючи
рішення по справі суд також виходив з того, що позивачі як

співвласники
спірних підвальних приміщень мають право доступу    в ці

приміщення на
період проведення вищевказаних ремонтних робіт. Крім того

суд першої
інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивачів щодо

вільного   доступу
до   спірних   підвальних
приміщень   задоволенню  не

підлягають,
оскільки сторони по справі не дійшли згоди щодо їх розподілу

між собою.

Суд  не
знайшов  підстав  для
задоволення  вимог  позивачів
щодо

зобов'язання відповідачів поновити
труби водогону та водовідведення в

підвальних приміщеннях, оскільки
позивачі не довели, що ці інженерні

мережі пошкодили ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 Суд
першої інстанції також зробив висновок про те. що, ОСОБА_1,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не надали суду
доказів про те, що

відповідачі  своїми
діями  по  не
допуску  позивачів  в
спірні  підвальні

приміщення заподіяли їм моральну
шкоду.

Колегія суддів
вважає ,  що з такими висновками суду
повністю

погодитись не
можна виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно
до п. 2 ст. 10 Закону України „Про приватизацію

державного
житлового фонду" та п. п. 1.1, 1.3 Рішення Конституційного

суду України від
2 березня 2004 року № 624 допоміжні приміщення в

багатоквартирних
будинках передаються безоплатно у спільну власність

громадян
одночасно з приватизацією ними квартир ( кімнат у квартирах).

Відповідно до
ст.368 ЦК України
спільна власність двох або більше

осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною

сумісною
власністю.

Суб'єктами    права
спільної сумісної власності можуть бути фізичні

особи, юридичні
особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше

не встановлено
законом.

Згідно ч.1
ст.369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній

сумісній
власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не

встановлено
домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона
зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом,
інженерна мережа яка забезпечує квартиру позивачів водою та водовідведенням
вийшла з ладу через тривалу експлуатацію та потребує капітального ремонту. Це зокрема
слідує з листа департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької
міської ради від 24 грудня 2002 року листів комунального житлового
ремонтно-експуатаційного підприємства № 9 м. Чернівці від 25 грудня 2002 року
та 28 січня 2003 року, акта від 13 січня 2003 року який складали спеціалісти
цього підприємства, листа виконавчого комітету Першотравневої районної ради м.
Чернівці від 3 лютого 2003 року (а.с.62, 63, 64т.2).

З листа управління житлово-комунального господарства
Чернівецької обласної державної адміністрації від 24 травня 2004 року
вбачається, що ОСОБА_1 не давав згоди сантехніку КРЖЕП № 9 на заміну частини
водопровідної труби та пошкодив нову металопластикову трубу, дав згоду на
виконання робіт по відновленню водопостачання своєї квартири за власні кошти
(а.с.302, 303 т.2).

З пояснень представника КЖРЕП № 9 м. Чернівці Бежнаря
О.І, які він давав в судовому засіданні вбачається, що останній просив
відмовити позивачам в позові посилаючись на те, що питаннями забезпечення
квартири позивачів водою та водовідведенням займались та займаються департамент
ЖКГ Чернівецької міської ради та КЖРЕП № 9 м. Чернівці.

Згідно довідки КРЖЕП № 5 м. Чернівці від 12 лютого 2007
року № 452 ОСОБА_10 з 6 вересня 2005 року зареєстрований та проживає в квартирі
АДРЕСА_2 (а. с. 94, т.2).

На підставі наведеного вище слід зробити наступні
висновки. Спірні підвальні приміщення належать на праві спільної сумісної
власності власникам квартир будинку АДРЕСА_1 міській раді. Позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 як подружжя яке купило квартиру АДРЕСА_1 під час шлюбу є її
співвласниками та відповідно співвласники підвальних приміщень № 2 площею 2,80
кв. м., та № 3 площею 15,6 кв. м. які знаходяться в цьому будинку мають право
володіти та користуватися цими спірними приміщеннями на рівні з відповідачами
та іншими власниками. Позивачі ОСОБА_6
та ОСОБА_7 не є співвласниками квартири та спірних підвальних приміщень, а
тому не мають права вимагати усунення перешкод в користуванні спірними
підвальними приміщеннями.

Позивачі відповідно до вимог ст.ст.58, 59, 60 ЦПК України
не надали суду належних та допустимих доказів, які б доводили ті обставини, що
відповідачі заподіяли їм моральну шкоду , а також те ,що відповідач ОСОБА_10 перешкоджає їм
користуватися спірними підвальними приміщеннями.

Відповідно до
вимог статей 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом

факти і
відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність,
допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення в частині
зобов'язання відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_10, ОСОБА_9 відкривати підвал ІІ-ІП в будинку АДРЕСА_1 позивачам для
його використання під час проведенні необхідних ремонтних робіт по
водопостачанню та водовідведенню кухні квартири №3 не дав належної оцінки
доказів які були подані сторонами, неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, зробив висновки які не відповідають обставинам справи,
допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а тому рішення в
зазначеній частині слід скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 усунути перешкоди
позивачам ОСОБА_1,
ОСОБА_5 в користуванні підвальними приміщеннями № 2 площею 2,80 кв. м., та № З
площею 15,6 кв. м. які знаходиться в будинку АДРЕСА_1, а саме забезпечити
позивачам вільний доступ до підвальних приміщень шляхом надання їм ключів від
замка вхідних дверей.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про
усунення перешкод в користуванні підвальними приміщеннями № 2 площею 2,80 кв.
м., та № 3 площею 15,6 кв. м. які знаходиться в будинку АДРЕСА_1 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про усунення перешкод в користуванні
підвальними приміщеннями № 2 площею 2,80 кв. м., та № 3 площею 15,6 кв. м. які
знаходиться в будинку АДРЕСА_1 відмовити.

Колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 88
ЦПК України по справі слід змінити розподіл судових витрат.

В решті рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись
ст.368, 369 ЦК України,
ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" та
п.п. 1.1, 1.3 Рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року №
4-рп/2004 у справі за конституційним зверненням ОСОБА_11 та інших громадян про офіційне
тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних
депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (
справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків) , ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12
червня 2007 року в частині зобов'язання відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_9 відкривати підвал ІІ-ІП в будинку АДРЕСА_1 , де розміщені спільні
інженерні мережі та комунікації холодного водопостачання та водовідведення,
позивачам для його використання під час проведенні необхідних ремонтних робіт
по водопостачанню та водовідведенню кухні квартири №3 скасувати та ухвалити
нове рішення наступного змісту.

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 усунути перешкоди
позивачам ОСОБА_1,
ОСОБА_5 в користуванні підвальними приміщеннями № 2 площею 2,80 кв. м., та № З
площею 15,6 кв. м. які знаходиться в будинку АДРЕСА_1, а саме забезпечити
позивачам вільний доступ до підвальних приміщень шляхом надання їм ключів від
замка вхідних дверей.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про
усунення перешкод в користуванні підвальними приміщеннями № 2 площею 2,80 кв.
м., та № 3 площею 15,6 кв. м. які знаходиться в будинку АДРЕСА_1 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про усунення перешкод в користуванні
підвальними приміщеннями № 2 площею 2,80 кв. м., та № 3 площею 15,6 кв. м. які
знаходиться в будинку АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на
користь ОСОБА_1 по 2
гривні 84 копійки з кожного в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату
судового збору та по 2 гривні 50 копійок з кожного в рахунок відшкодування
витрат понесених на сплату витрат з інформаційно-тенхнічного забезпечення
розгляду справи.

В решті рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 червня
2007 року залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення. На рішення може бути подана
касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців
з моменту його вступу в законну силу.