УХВАЛА

іменем України

2007р. липня
«18» дня, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого:                                                  Шестакової
Н.В.

Суддів:                                                             Філатової
Є.В.

Кателіна
В.П.

При
секретарі:                                                 Галіч
Ю.Є.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Бахчисарайського райсуду
від 05.04.2007р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Поштовської селищної ради
Бахчисарайського району про часткове скасування рішення селищної ради про
приватизацію земельної ділянки, визнання частково недійсним державного акту про
право власності на земельну ділянку, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
Поштовської селищної ради Бахчисарайського району про часткове скасування
рішення селищної ради про приватизацію земельної ділянки, визнання частково
недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, стягнення
моральної шкоди в сумі 5000грн.

Вимоги
мотивовані тим, що сторони є суміжними землекористувачами. ОСОБА_2. на праві
власності належить домоволодіння АДРЕСА_1, а позивачу за правом успадкування -
1/6 частка домоволодіння АДРЕСА_2, розташованої на земельній ділянці розміром
0,08га.

У 2005р.
ОСОБА_2 при приватизації захопив частку ділянки позивача шириною 1,5 метра на
протязі всій межи, а сільська рада, не перевіривши правомірності таких дій,
видала ОСОБА_2. державний акт про право власності на земельну ділянку,
включаючи спірну частку.

Відповідач
вимоги не визнав, пояснив, що на час придбання їм домоволодіння АДРЕСА_1 між
земельними ділянками не було ніякої границі, межові знаки були відсутні. При
приватизації ОСОБА_1 у письмовій
формі погодився з розміром ділянки згідно розробленої документації. Претензії
виникли пізніше, з приводу суперечки щодо газової труби.

Рішенням суду
від 05.04.2007р. в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення, направити справу на новий
розгляд у місцевий суд. Посилається на те, що суд першої інстанції неповно і
неправильно встановив фактичні обставини, безпідставно вказав у рішенні, що
позивач давав згоду ОСОБА_2. на приватизацію ділянки, не дослідивши даних
МБРТІ, необгрунтовано дійшов висновку, що між ділянками не було межі. У
порушення процесуальних прав позивача відмовив у витребуванні додаткових
доказів, які мають значення для правильного вирішення спору.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа
№22-ц-4487/2007р.                              Головуючий
в 1 інстанції Бельській В.І.

Доповідач
Філатова С.В.

Вирішуючи
спір, суд першої інстанції виходив з того, що при приватизації ОСОБА_1
земельної ділянки не було порушено норм права та законних інтересів позивача.
Колегія погоджується з цим висновком, як таким, що відповідає фактичним
обставинам, доведений достатніми доказами і не суперечить закону.

Відповідно
до ст. 393 ЦК України
власник майна, права якого порушені, вправі оспорювати акт державної влади,
органа місцевого самоврядування і вимагати відновлення становища, яке існувало
до видання цього акту. За правилами ст. 152 ЗК України власник земельної
ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його
права на землю. Але ж судом встановлено і у апеляційній скарзі не
заперечується, що позивач не є ані власником, ані користувачем спірної
земельної ділянки.

З
матеріалів справи та доданої в засіданні апеляційного суду копії рішення
Бахчисарайської місцевої ради убачається, що сторони були лише фактичними
землекористувачами. За рішенням Бахчисарайської міської ради 6-53/100 від
30.09.1996р. попередньому власникові домоволодіння по АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 лише
передавалося у користування ділянка розміром 848 кв.м., але земельна ділянка їй
не відводилася, межі не були встановлені, границі не наведені.

Довід
скарги про те, що позивач не був згоден з розміром ділянки ОСОБА_2 колегія не
може взяти до уваги, оскільки він пояснив у засіданні апеляційного суду, що
підписав згоду на приватизацію.

Земельна
ділянка відповідачеві надана в межах фактичного землекористування,
відображеного у технічній документації.

Спірна
частка представляє собою смугу землі повз стіни дому відповідача, яка за
нормами СНІП повинна додаватися власникові будинку для здіснення ремонту та
догляду за спорудою. Довід позивача, що границя між ділянками повинна проходити
по стіні жилого будинку суперечить архітектурно-будівельним нормам.

Як
убачається з копії державного акту ОСОБА_2. передано у власність земельну
ділянку розміром 750кв.м. ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду пояснив, що в
його фактичному користуванню залишилось 800кв.м землі. Таким чином, права
позивача на приватизацію в подальшому земельної ділянки також не порушені.

Підстав для
скасування рішення немає.

Керуючись
ст.ст.308,315 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1 відхилити, рішення
Бахчисарайського райсуду   від 05.04.2007р. залишити без змін.

Ухвала
набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців зі дня проголошення.