Справа № 22- 5341                           Головуючий в 1
інстанції Божина Л.І.
Категорія      34                                  Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007р. червня 26
дня. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Пономарьової О.М.  суддів Бондаренко
Л.І.,  Бабенко П.М.  при секретарі Артамоновій CO.,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Костянтинівського міськрайонного суду від 12 квітня 2007р.

за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,  зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ майна,  третя сторона:
Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку „Укрсоцбанк".

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  їх представників,  перевіривши матеріали по справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення
Костянтинівського міськрайонного суду від 12 квітня 2007р.,  яким позовні вимоги,  його,
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та вимоги за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до нього про поділ майна залишені без задоволення.

Просить
рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позовних
вимог,  оскільки суд порушив норму
матеріального,  процесуального права.
Позивач ставить питання тільки про визнання за ним права власності на 1Л частку
кіоску,  питання про поділ майна не
ставилось.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню,  рішення - без змін.

Судом першої
інстанції встановлено,  що сторони
перебували в '•  зареєстрованому шлюбі з
3 червня 1989р.,  який розірвали 22
червня 2006р.

В період
шлюбу у 2000р. вони придбали торгівельний кіоск,  який згідно свідоцтва про право власності
належить відповідачки ОСОБА_2.

Вона як
суб"єкт підприємницької діяльності в період шлюбу і після його розірвання
і на час виникненого спору у суді використовує кіоск для своєї підприємницької
діяльності - випікає чебуреки.

Також
судом встановлено ,  що ОСОБА_2 в
Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" у
Костянтинівському відділенні Артемовської філії АКБ "Укрсоцбанк" отримала 23 травня 2005 року
кредит в сумі 95 000 грн. за договором кредиту і для забезпечення виконання
зобов'язань по вказаному договору згідно іпотечному договору передала в заставу
торгівельний кіоск,  розташований по АДРЕСА_1,  проти чого не заперечував ОСОБА_1. про що
надав банку заяву про свою згоду на укладання кредитного договору,  для одержання кредиту ОСОБА_2,  а також передачі у заставу спірного кіоску.

Постановою
про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27
листопада 2006 року державним виконавцем накладений арешт на вказаний кіоск на
підставі Судового наказу Господарського суду Донецької області від 29 червня
2006 року для стягнення з ОСОБА_2,  на
користь Закритого Акціонерного Товариства Акціонерного банку
"Промислово-інвестиційний банк" борг- 78967, 74 гри.

Згідно
витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого
майна вказаний кіоск внесений в Єдиний реєстр 23 травня 2005 року.

На
підставі вищевказаного ,  судом
встановлено ,  що торгівельний
кіоск,  розташований по АДРЕСА_1є
спільним сумісно нажитим майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2. в період шлюбу і час
розгляду справи на нього накладений арешт і він знаходиться в Єдиному Реєстрі
заборони відчуження об'єктів нерухомого майна з метою стягнення боргів банками
з ОСОБА_2.

Також
встановлено ,  що відповідачка
ОСОБА_2,  є приватним підприємцем,  спірний кіоск тривалий час використовує у
своїй професійній діяльності -займається виниканням чебуреків і згідно з
ч.3  ст. 71 Сімейного Кодексу України
речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя,  хто використовував їх у своїй професійній
діяльності .Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна
другому з подружжя.

Згідно
зі  ст. 71 ч.5 СК України присудження
одному с подружжя грошової компенсації можливо за умови попереднього внесення
другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Суд
правильно дійшов до висновку з врахуванням сімейного законодавства,   ст. 3 Закону України "Про
іпотеку",  згідно якої у разі
порушення боржником основного зобов'язення відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок
предмета іпотеки переважно перед іншими,
тобто спірній торгівельний кіоск,  який належить на праві власності ОСОБА_2. і
знаходиться в іпотекі банку в порядку забезпечення основного забов'язення по
кредитному договору не може бути предметом розділу між подружжя,  на підставі чого позовні вимогиОСОБА_1 не
підлягають задоволенню.

Доводи  у  скарзі   про
те,    що     суд
порушив   норму
матеріального,
процесуального права,  позивач ставить
питання тільки про визнання за ним права
власності на 1/2 частку кіоску,
питання про поділ майна
не ставилось,  не є переконливими для скасування
рішення та задоволення позову.

Згідно Закону України „Про
іпотеку" вона має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного
договору.

У разі
порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок
предмета іпотеки переважно перед іншими особами,  права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після
державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на
передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону,  таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі його
виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Виходячи
із конкретних обставин по справі- одержання кредиту у банку в розмірі 95.000
грн.,  норм матеріального права- закону
України „Про іпотеку" рішення суду відповідає нормам матеріального,  процесуального права,  підстав для скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303-308,  315 ЦПК України,  апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Костянтинівського  міськрайонного   суду
від   12   квітня 2007р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом
двох місяців з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.