УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня
2007 року                                                                            м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої                Беркій О.Ю.,

суддів                         Горблянського Я.Д.,
Девляшевського В.А.,

секретаря                    Логажевської М.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в інтересахОСОБА_2 до
Делятинської селищної ради про встановлення права  власності
на  житловий  будинок,
за  апеляційною  скаргою
ОСОБА_3 на рішення Надвірнянського районного суду від 15 квітня 2005
року, з участю: апелянтки - ОСОБА_3., позивача ОСОБА_2.

встановила:

У травні 2005 року ОСОБА_1., в інтересах ОСОБА_2., звернулася в суд з
позовом до Делятинської селищної ради про встановлення права власності на
житловий будинок, посилаючись на те, що в 1989 році мати ОСОБА_2. розпочала
будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому
Делятинської селищної ради від 25 січня 1989 року, яким виділено під
будівництво земельну ділянку пл. 700 кв.м. При житті матері даний будинок
побудовано на 61 % , а в 1995 році мати померла. Оскільки ОСОБА_2. являється
єдиним спадкоємцем після її смерті, просила постановити рішення, яким
встановити право власності на недобудований житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1

Рішенням Надвірнянського районного суду від 15 квітня 2005 року визнано
заОСОБА_2 право власності на недобудований жилий будинок вартістю 11 359
гривень, що знаходиться в АДРЕСА_1.

На дане рішення ОСОБА_3. подала апеляційну скаргу в якій
посилається на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального
та процесуального права. Так, зазначає, що вона перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з сином ОСОБА_4 двадцять сім років. Рішенням Делятинської селищної
ради від 24 квітня 2000 року їй було виділено в постійне користування для
ведення підсобного господарства земельну ділянку пл.0,18 га. по АДРЕСА_1 На
даній земельній ділянці нею було побудовано будинок, матеріал якого перевезено
з лісокомбінату. Рішенням Делятинської селищної ради від 31.05. 2000 року
побудований нею будинок узаконено і закріплено земельну ділянку пл.0,07 га.
Невірним є посилання суду на те, що ОСОБА_5побудувала будинок, оскільки вона на
той час мала 76 років, була немічною і немала коштів. Побудований будинок, на
який суд встановив право власності прийшов у негідність і розвалився, а тому
метою звернення позивача до суду є узаконення земельної ділянки. Просить
рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Справа №
22-ц-761/2007р.                                          Головуючий
у І інстанції Вінтоняк М.Б.

Категорія 5                                                                    Доповідач
Беркій О.Ю.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3. апеляційну скаргу підтримала по
вищенаведених мотивах.

ОСОБА_2. доводи
апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її безпідставність.

Представник Делятинської селищної ради в судове засідання не з'явився, хоча
про час та місце судового розгляду належним чином був повідомлений.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи за ОСОБА_2.
право власності на недобудований житловий будинок суд першої інстанції виходив
з того, що позивач являється спадкоємцем першої черги по закону спадкового
майна, зокрема спірного житлового будинку, після смерті матері і братів. При
цьому судом було враховано, що він прийняв спадщину, вступивши в фактичне
управління спадковим майном, інших спадкоємців немає і відсутній спір про
будинковолодіння.

Однак, із таким висновком суду погодитися не можна, оскільки судом належно
не встановлено особи, яка повинна відповідати за позовом, зокрема ким право
власності оспорюється або не визнається.

Так, із матеріалів справи вбачається, що рішенням сесії Делятинської
селищної ради від 24 квітня 2000 року ОСОБА_3. надано в постійне користування
для ведення підсобного господарства земельну ділянку пл.0,18 га. біля будинку
АДРЕСА_1, якою користувався її чоловік, який помер.

Рішенням виконкому Делятинської селищної ради від 31 травня 2000 року
ОСОБА_3. узаконено самовільно побудований житловий будинок по АДРЕСА_1 та
закріплено за даним будинком земельну ділянку пл.0,07 га.

Таким чином, постановляючи рішення суд вирішив питання про право та
обов'язки ОСОБА_3., який не була притягнута до участі в справі, що відповідно до
вимог ст. 311 п.4 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і
передачі справи на новий розгляд.

При новому розгляду суду слід уточнити позовні вимоги ОСОБА_2., оскільки з
представлених сторонами доказів та їх пояснень вбачається, що спірний будинок
розібрано.

Керуючись ст.ст.
307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовільнити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 15 квітня 2005
року скасувати, а справу направити на новий розгляд в той же суд іншим складом.

Ухвала набирає
законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання нею законної сили.