Справа №22ц - 2359 від 2007 року                                Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н.Ю.
Категорія: 21                                                               Доповідач- Калиновський А.Б.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого : судді - Калиновського А.Б.

суддів - Кіктенко Л.М., Кузнецова В.О.

при секретарі: Журавель Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.
Тернівка

на рішення
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006 року

за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Тернівка (далі - Фонд) про стягнення страхової виплати за моральну шкоду,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006
року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути на його користь страхову
виплату за моральну шкоду в розмірі 75 000 грн., посилаючись на те, що з
18 січня 1974 року по 18 червня 1994 рік знаходився в трудових відносинах з
державним відкритим акціонерним товариством - шахтою - «Самарська» дочірнім
підприємством відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля». За час
роботи на підприємстві в підземних та шкідливих умовах захворів професійним
захворюванням. За висновком МСЕК від 12 березня 2001 року йому було встановлено
втрату професійної працездатності у розмірі 50% безстроково, а також визнано
інвалідом третьої групи від профзахворювання безстроково. Вважає, що втратою
працездатності йому спричинена моральна шкода та посилаючись на діюче
законодавство просив задовольнити його вимоги.

Рішенням
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006 року
позов був задоволений частково. Стягнуто з Фонду на користь позивача в рахунок
страхової виплати за моральну шкоду 28 000 грн.

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування рішення суду та постановления нового
рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне скаргу задовольнити,
рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач з 18 січня 1974 року по 18 червня 1994 рік
знаходився в трудових відносинах з державним відкритим акціонерним товариством
- шахтою -«Самарська» дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства
«Павлоградвугілля» (а.с.8-10). За час роботи на підприємстві в підземних та
шкідливих умовах захворів професійним захворюванням. За висновком МСЕК від 12
березня 2001 року йому було встановлено втрату професійної працездатності у
розмірі 50% безстроково, а також визнано інвалідом третьої групи від
профзахворювання безстроково (а.с.11), в зв"язку
з чим правовідносини, які виникли між сторонами повинні регулюватися
матеріальним законом, який діяв на момент отримання позивачем професійного
захворювання, тобто ст.12 Закону України від 14 жовтня 1992 року „Про охорону   праці"
та   п.11   Правил   відшкодування   шкоди
власником   підприємства,   установи,

2

організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров"я, пов"язаним з виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених Постановою КМУ від 23 червня 1993 року № 472 з послідуючими
змінами та доповненнями.

Отже, суд
помилково дійшов висновку про те, що позивач має право на відшкодування
моральної шкоди згідно Закону України „Про загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який не розповсюджується на правовідносини, які виникли
до його прийняття.

Позивач не
скористався своїм правом на відшкодування моральної шкоди, яке виникло у нього
12 березня 2001 року.

За таких обставин, колегія суддів не може визнати рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову позивачу в його позовних вимогах.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Тернівка задовольнити.

Рішення Тернівського
міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006 року скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівка про стягнення страхової виплати за моральну
шкоду.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців
з дня набрання ним законної сили.