Справа
№22-ц-1064/2007р.                                       Головуючий
у 1 інстанції Тураш В.А.
23                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
серпня 2007р.                                                                                   м.  Івано-Франківськ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді                                                        Соколовського
В.М. ,

суддів:                                                                             Пнівчук
О.В.,  Бойчука І.В.,

секретаря
Юрків І.П.,

з
участю:      представника                                           ОСОБА_1
- ОСОБА_2,

представника                                                                позивача
- голови Вигодської

селищної
ради
Мацелюха М. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Долинського районного суду від 21 лютого 2007 року, -

встановила:

Вигодська
селищна рада 17 травня 2006 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування останнім заподіяної матеріальної шкоди на суму 1430грн. внаслідок
навмисного псування зовнішньої штукатурки 1/2 частини житлового будинку
АДРЕСА_1,  що належить Вигодській
селищній раді.

Рішенням
Долинського районного суду від 21 лютого 2007 року позов задоволено та стягнуто
з відповідача на користь Вигодської селищної ради 1430грн. заподіяної
матеріальної шкоди та 81грн. судових витрат.

Не
погоджуючись з таким рішенням,  ОСОБА_1.
подав апеляційну скаргу,  в якій
зазначає,  що дане рішення підлягає
скасуванню,  оскільки,  судом не з'ясовано та недоведено в судовому
засіданні дійсної вартості ремонту штукатурки,
проігноровано його заперечення і докази по справі,  що призвело до порушення норм процесуального
та матеріального права. Зокрема, при постановленні рішення судом не взято до
уваги ту обставину,  що будинок,  та його частина,  де знаходиться приватизована квартира №1
апелянта,  є спільною сумісною власністю трьох
власників: селищної ради та власників квартир №2 і №3. Тому,  вважає,
селищна рада не мала права самостійно,
без участі інших учасників,
подавати позов до нього,  а в разі
подачі такого позову в суд,  вона мала
право претендувати на 1/3 частину суми позову. Щодо складеного селищною радою
акту від 14.09.2004 року про пошкодження штукатурки,  то він є неправомірним та складеним всупереч
нормативним актам,  які встановлюють вимоги
до форми і змісту такого документу. Не взяв до уваги суд і його заперечення
щодо площі пошкодженої штукатурки в 48, 35кв.м. ,  яка визначена не актом від 14.09.2004
року,  а актом від 30.11.2005 року,  а також те,
що пошкодження штукатурки

2

відбулось
внаслідок саморуйнування через закінчення строку її служби,  через коливання і вібрації,  оскільки,
будинок знаходиться біля дороги,
та заливання і затоплення його внаслідок паводку 30-31 липня 2004 року.
Суд залишив поза увагою його докази про відсутність дефектного акту та
недостовірність кошторису,  в зв'язку з
неправильним визначенням площі ремонту штукатурки,  невизначенням видів і характеру ремонту,  закладенням в кошторисі виконання робіт по
відновленню штукатурки цементно-вапняного розчину по каменю,  тоді як в дійсності існуюча штукатурка
виконана на дерев"янних стінах,  по
дранці. Окрім того,  рішення Долинського
районного суду від 17.02.2006 року,  на
яке посилається суд,  ще не вступило в
законну силу.

Просив
оскаржуване рішення скасувати,  а
провадження по справі закрити.

В
судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги
підтримав з вище наведених мотивів і просив її задовольнити.

Представник
позивача ОСОБА_3 не визнав вимоги скарги,
вважає її безпідставною,  а
рішення - законним і обґрунтованим,  яке
постановлено на повно і всебічно досліджених доказах. Просив скаргу
відхилити,  залишивши рішення районного
суду в силі.

Вислухавши
доповідача,  пояснення представників
сторін,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що будинок по вул.  АДРЕСА_1 складається із трьох квартир. В
комунальній власності знаходиться половина будинку,  яка перебуває на балансі селищної ради,  в якій проживає апелянт,  а друга половина будинку передана у приватну
власність власникам квартир №2 та №3. Квартира №1,  в якій проживає ОСОБА_1.,  належить на праві приватної сумісної
власності апелянту,  його дружині ОСОБА_4
та сину ОСОБА_5

Згідно
акту від 14.09.20004 року (а.с. 7) складеного відповідною комісією,  встановлено,
що ОСОБА_1. самовільно пошкодив штукатурку та побілку на фасаді будинку
АДРЕСА_1 на площі 92 кв.м. ,  а
уточнюючим актом від 30.11.2005 року комісія виявила,  що площа пошкодженого фасаду на будинку
становить насправді 48, 35кв.м.  (а.с.
92).

Відповідно
до кошторису ремонту штукатурки фасаду житлового будинку АДРЕСА_1,  вартість штукатурення цементно-вапняним
розчином стіни фасаду будинку на площі 48, 35кв.м.  становить 1430грн. (а.с. 8-15).

Як
передбачено  ст.190 ЖК України,  підприємства,
установи,  організації,  а також громадяни,  які заподіяли шкоду жилим будинкам,  жилим приміщенням,  інженерному обладнанню,  об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на
прилеглих до будинків ділянках,
зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду.

Виходячи
з таких обставин справи,  суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку,
з яким погоджується і колегія суддів,
що,  відповідно до  ст.1166 ЦК України,  неправомірними діями ОСОБА_1 Вигодській
селищній раді,  на балансі якої
знаходиться частина будинкуАДРЕСА_1,
спричинено матеріальну шкоду,  яку
відповідач зобов'язаний відшкодувати.

Однак,  стягуючи з ОСОБА_1 на користь позивача
заподіяні збитки в сумі 1430грн.,
районний суд не врахував,  що
відповідач являється інвалідом 1-ої групи загального захворювання,  потребує постійного лікування,  є людиною похилого віку та пенсіонером,  і його матеріальне становище є скрутним.

Згідно  ст. 1193 ЦК України,  суд може
зменшити розмір відшкодування шкоди,
завданої фізичною особою,  залежно
від її матеріального становища,  крім
випадків,  коли шкоди завдано вчиненням
злочину.

При таких даних,
колегія суддів вважає,  що рішення
суду першої інстанції слід змінити,
задоволивши позов селищної ради частково та стягнувши на її користь з
ОСОБА_1 400грн. заподіяної матеріальної шкоди,
яку,  на думку колегії суддів
відповідач спроможний буде сплатити.

3

Твердження
ж апелянта про те,  що він не пошкоджував
штукатурку на фасаді будинку і що її вартість стверджується неналежними
доказами,  є необґрунтованими і голослівними,  які колегія суддів не може взяти до уваги.

Враховуючи
вище наведене,  на підставі  ст.190 ЖК України  ст.
ст. 1166,  1193 ЦК України,  керуючись
ст.  ст. 307,  309,
313,  314, 316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Долинського районного суду від 21 лютого 2007 року змінити.

Позов
Вигодської селищної ради задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 400грн. заподіяної шкоди за пошкодження штукатурки на фасаді будинку.

В решті
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення,  але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.