УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

31 травня 2007
року                                                                                                 м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Новосядлої В.М., Жданової B.C.,
-

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку
„Десятинка" про визнання приватизації та договору міни квартири недійсним
та зобов'язання надати житло, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 серпня 2004р. та
ухвалу   Апеляційного суду м. Києва від 3
листопада   2004р.,

встановила:

У січні 2004р. позивачі звернулись в суд з позовом Шевченківської районної
державної адміністрації м. Києва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
приватизації та договору міни квартири недійсними та про зобов'язання надати
житло.

Зазначали, що вони є власниками квартир НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1. У 1999р. було утворене Об'єднання співвласників

багатоквартирного будинку АДРЕСА_1. Квартира НОМЕР_3

розташована у підвалі вказаного будинку, фактично є
допоміжним приміщенням і

непридатна для проживання. Тому приватизація вказаної
квартири у вересні

Справа №33-ц-670 кс/2007р.                                                    Категорія ЦП 10

Головуючий у
першій інстанції Білошкап О.В. Доповідач Краснощокова Н.С.

2001р. на ім'я ОСОБА_3 є такою, що не відповідає
вимогам Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", а відповідно, є
незаконним і договір міни від 9.10.2001р. на підставі якого квартира НОМЕР_3
перейшла у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних долях. Просили визнати
недійсними приватизацію вказаної квартири, договір міни та зобов'язати
Шевченківську районну державну адміністрацію надати ОСОБА_3 упоряджену квартиру
для проживання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 4 серпня 2004р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2004р. апеляційну скаргу
позивачів відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від
4.09.2004р. залишено без зміни.

У касаційній скарзі позивачі просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаються на порушення судами вимог матеріального і процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи
скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4
серпня 2004р. та ухвалу   Апеляційного
суду м. Києва від 3 листопада
2004р.    залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.