У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

18 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання права власності на будинок,

в с т а н о в и л а:

У червні 2003 року ОСОБА_1 звернулась з зазначеним позовом посилаючись на
те, що у 1997 році вона домовилась з відповідачкою про купівлю будинку
АДРЕСА_1. Сторони дійшли згоди по всіх умовах угоди. 17 квітня 1997 року
відповідачка ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до США. В 1998 році
відповідачка мала приїхати до для того, щоб нотаріально оформити договір
купівлі-продажу, але не приїхала. По телефону сторони домовились, що позивачка ОСОБА_1
буде проживати у спірному будинку, а гроші за купівлю цього будинку передасть
сину відповідачки - ОСОБА_3. 17 липня 1998 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_3. гроші
за купівлю будинку, про що останній написав розписку. Оскільки позивачка
ОСОБА_1 з 1997 року проживає у спірному будинку, віддала за нього гроші, але не
має ніяких правовстановлюючих документів на нього, тому просила задовольнити її
позовні вимоги та визнати дійсною угоду купівлі-продажу, а також визнати за нею
право власності на згаданий будинок.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня
2003 року позов задоволено. Визнано за угоду купівлі-продажу, яка відбулась 17
липня 1998 року, дійсною та визнано за ОСОБА_1 право власності на будинок
АДРЕСА_1.

8 серпня 2006 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення
Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня 2003 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2006 року
ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від 24 червня 2003 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2007 року рішення
Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня 2003 року
скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалу суду апеляційної інстанції винесено з додержанням норм матеріального
та процесуального права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав
для зміни або скасування ухвали не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 січня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                        В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова