Справа № 33-ц- 408                                                                                   Категорія
інстанції: Поглод О.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
вересня   2007 року                                                                м.
Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі: Собіни І.М.

Демянчук С.В.
Шимківа С.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди; та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3
на рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 10 травня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Позовні
вимоги обгрунтувала тим, що вироком Рогатинського районного суду від 16.01.2004
року ОСОБА_3 визнано винним у злочині, передбаченому ст. 125 ч.1 КК України,
оскільки він наніс їй умисно легкі тілесні ушкодження у квітні 2003 року. При
цьому щодо ОСОБА_2 кримінальна справа закрита на підставі акту амністії.
Злочинними діями їй завдано моральної шкоди. У неї погіршився стан
здоров"я, вона пережила сильний стрес, приниження і знущання над собою.
Також принижено її авторитет на роботі та серед односельчан. У результаті
інциденту, що стався 19.04.2003 року відповідачі ображали її, кинули на ногу
рулон сітки, били, наносили удари по різних частинах тіла. Крім цього, мали
місце погрози її дітям 07.07.2003 року та 31.08.2003 року у її будинку
відповідачі їй погрожували розправою. Просила стягнути з відповідачів солідарно
10 000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_2
звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної і
матеріальної шкоди.

Позовні
вимоги обгрунтувала тим, що в результаті постійних сварок з відповідачкою,
остання наносить їй матеріальної та моральної шкоди, а саме: їздить підводою по
її подвір'ю, заганяє на город свої корови, викрадає її бляху та вапно. В
результаті таких подій погіршився стан її здоров"я і лікарі виставили їй
діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія,
кардіосклероз, атеросклероз аорти.

Вона
змушена була витратити кошти на купівлю медикаментів для лікування в сумі 162
грн. 93 коп.

Також їй
завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях і
вона її оцінює у 2000 грн. Просила стягнути в її користь завдані матеріальну і
моральну шкоду з ОСОБА_1, а у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. ОСОБА_3
звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення моральної та
матеріальної шкоди.

Вимоги
обгрунтував тим, що відповідачка неодноразово провокує скандали разом з ОСОБА_4. Так, у жовтні 2003 року
вони викрали з будинку 30 листів бляхи, виламали замок у цей будинок, який
належить ОСОБА_5, якого він вважає своїм сином. Також їздить підводою по
їхньому заїзді, почавивши кабачки. Такими діями йому завдано

шкоди в сумі 30
грн. та 3 000 грн. моральної шкоди, яку просив стягнути з відповідачки, а у
задоволенні її позову відмовити.

Рішенням
Рогатинського районного суду від 08 лютого 2005 року у задоволенні усіх позовів
відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2005 року рішення
Рогатинського районного суду від 08 лютого 2005 року в частині відмови ОСОБА_1
у задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди
скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_3 1000 грн., з ОСОБА_2 925 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1.

В решті
рішення Рогатинського районного суду від 08 лютого 2005 року залишено без змін.

В
касаційній скарзі на рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 10
травня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказують, що при розгляді справи апеляційним
судом було порушено норми процесуального і матеріального права, винесено
неправомірне рішення, не повно з"ясовані обставини справи, які мають
значення для справи, проігноровано представлені докази. Ні Рогатинським
районним судом, ні Івано-Франківським апеляційним судом не було викликано
свідків, які могли дати обгрунтовані і правдиві свідчення на захист ОСОБА_2.
Просять скасувати зазначене рішення і закрити провадження у справі.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, і доводи скарги висновків
суду не спростовують.

Відсутні
й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Керуючись
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року, ст.ст. 331, 332, 335-337, 343, 344 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Івано-Франківського апеляційного суду від 10 травня 2005 року залишити без
змін. Ухвала оскарженню не підлягає.