УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
березня 2007 року                                                                                       м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі
.-головуючої - судді Карпусь С. А.,
суддів : Кізюн О.Ю.,  Харчука
В.М.  при секретарі Хмельницькій
Ю.А.,  Цісельській О.І. з участю:

представників
позивачки ОСОБА_1. ОСОБА_4,  ОСОБА_5

відповідачів
ОСОБА_2,  представника ОСОБА_6. представника
ОСОБА_3     ОСОБА_6,  представника виконкому Хмельницької міської
ради

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-258 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада
2006 року за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2
ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та
розподіл земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  їх представників,  дослідивши доводи апеляційної скарги,  перевіривши матеріали справи,  судова колегія

встановила:

В жовтні
2002 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні житловим будинком та розподілу земельної ділянки. В
обґрунтування своїх вимог вказувала,  що
вона є власником 16/25 частини жилого будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1,  відповідачці належить 9/25
його частини. ОСОБА_2без її згоди та дозволу виконкому побудувала гараж та
прибудову до своєї частини будинку,  чим
створила їй перешкоди в користуванні будинком.
Земельна ділянка,  на якій
розташований жилий будинок з надвірними спорудами,  відповідно до часток будинку не
розподілена,  порядок користування,  який склався на даний час,  порушує її права як власника. Тому на
підставі наведеного просила зобов'язати відповідачку не чинити перешкод в
користуванні будинком,  зобов'язати її
зробити вихід з прибудови на землю загального користування та виділити їй в
користування 1200 кв. м.  земельної
ділянки,  а решту -відповідачці
відповідно до часток у жилому будинку.

В квітні
2005 року ОСОБА_2звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1. про
встановлення в натурі меж земельної ділянки,
посилаючись на те,  що вона
протягом 18 років користується земельною ділянкою в розмірі 0, 13 га.,  яка перейшла їй в користування разом з
часткою домоволодіння по договору дарування від ОСОБА_3

Ухвалою
цього суду від 16 травня 2005 року притягнуто в якості іншого відповідача
Хмельницьку міську раду.

Головуючий
у першій інстанції - Продан
Б.Г.                                        Справа №
22ц- 258

Доповідач
- Карпусь С. А.                                                                         Категорія
№ 33

Ухвалою
суду від 1 червня 2005 року прийнято відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1. і
провадження в справі закрито.

В червні
2005 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. про встановлення меж
земельної ділянки в натурі,  посилаючись
на те,  що він був головою колгоспного
двору,  якому була виділена земельна
ділянка 0, 19 га. В 1988
році у зв'язку з розподілом колгоспного двору дружині ОСОБА_4 було виділено
зборами уповноважених колгоспників колгоспу „Комунар" з його земельної
ділянки 0, 06 га присадибної земельної ділянки,
в його користуванні з того часу залишилось 0, 13 га землі. Проте
позивачка безпідставно пред'являє претензії до його земельної ділянки. Тому
просив позов задовольнити.

Ухвалою
суду від 1 червня 2005 року позовна заява прийнята до сумісного розгляду з даною
справою.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2006 року позов ОСОБА_2
задоволено. Постановлено затвердити в натурі межі земельної ділянки біля
будинку АДРЕСА_1 згідно Додатку №4 висновку №38 судової будівельно-технічної
експертизи,  яка знаходиться в матеріалах
справи,  де ОСОБА_2. користуватися
земельною ділянкою площею 0, 13га,  а
ОСОБА_7. (ОСОБА_1.) користуватися земельною ділянкою 0, 06га. Решту позовних
вимог залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам.  Постановляючи рішення на користь
ОСОБА_2,  суд не звернув уваги на ухвалу
суду від 1 червня 2005 року про закриття провадження в справі в частині позову
ОСОБА_2 Провівши розподіл земельної ділянки по четвертому варіанту,  суд не врахував думку сторін,  фактичні обставини справи. Після розподілу
колгоспного двору земельна ділянка не була розподілена і сім'я продовжувала
користуватись усім городом.  В 1993 році
батько подарував частину будинку дочці своєї співмешканки і з того часу в
будинку не проживав і земельною ділянкою не користувався. Вважає,  що земельна ділянка повинна бути розподілена
між нею та ОСОБА_2відповідно до часток в будинку за третім варіантом
земельно-технічної експертизи. Суд не розглянув її вимог про усунення перешкод
в користуванні будинком і рішення по суті спору не постановив.

В
запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2посилаючись на законність та
обґрунтованість судового рішення,
просила відхилити апеляційну скаргу.

Судова
колегія вважає,  що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,  а
рішення суду - скасуванню з таких мотивів.

Відповідно
до п. 5 ч.1  ст.  311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

З
позовної заяви ОСОБА_1. видно,  що вона
просила суд зобов'язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні належною
їй частиною будинку,  зробити вихід з
прибудови на землю загального користування та розподілити земельну ділянку.

Проте
вимоги щодо усунення перешкод в користуванні належною їй частиною жилого
будинку та обладнання виходу з прибудови до будинку на землю загального
користування судом не розглядалися і рішення по них не приймалося.

Згідно
ч. 1  ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  поданим
відповідно до цього Кодексу,  в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Встановлено,  що в квітні 2005 року ОСОБА_2звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_1про встановлення в натурі меж земельної ділянки. 1
червня 2005 року вона подала письмову заяву про відмову від позову. Ухвалою
суду від 1 червня 2005 року така відмова прийнята судом і провадження у справі
закрито.

Суд ці
обставини не врахував,  закривши провадження
по справі,  фактично вийшов за межі
заявлених нею вимог.

Наведені
порушення є підставою для скасування рішення суду і направлення справи на новий
розгляд суду першої інстанції.

При новому розгляді справи
суду слід врахувати викладене,  більш
повно,  всебічно і об'єктивно перевірити
доводи сторін в обґрунтування їх вимог і заперечень,  зокрема уточнити зміст позовних вимог ОСОБА_3
чи фактично ним не ставляться вимоги про встановлення порядку користування
земельною ділянкою,  прийнявши при цьому
до уваги положення ч.2  ст.  158 ЗК України,  і вирішити спір за законом.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311, 313 314,  315,  319 ЦПК України,  судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2006 року скасувати,  а справу направити на новий розгляд до того ж
суду .

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.