Справа № 22ц- 1822 /07                        Головуючий у 1-й
інстанції: Пісоцький О.М.
30                                                  Доповідач
апеляційного суду Кутова Т.З.
РІШЕННЯ

Іменем України

8
жовтня      2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючого
Лисенка П.П.,

суддів: ДаниловоїО.О.,  Кутової Т.З.,                       ..

при секретарі
Швейновій І.В.,

за
участю      відповідача ОСОБА_1  та його представникаОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Арбузинського
районного суду    Миколаївської
області від   8 червня 2007 року

за  позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_1

про

виселення

УСТАНОВИЛА:

В квітня
2007 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1про його
виселення з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення,  в зв'язку з неможливістю
сумісного проживання.

В позові
зазначено,  що сторони проживали за
вказаної адресою однією сім'єю з вересня 1989 року. З 1999 року відповідач став
зловживати спиртними напоями,  вчиняти
сварки,  бити позивачку,  перешкоджати в користуванні господарськими
будівлями в домоволодінні. Посилаючись на неможливість сумісного
проживання,  позивачка просила  задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням
Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2007 року позов
задоволено. ОСОБА_1
виселено з житлового будинку АДРЕСА_2,
без надання іншого житлового приміщення.

В
апеляційній скарзі відповідач просить вказане рішення суду скасувати,  а справу направити на новий розгляд,  посилаючись на те,  що суд не в повній мірі дослідив обставини
справи,  а тому дійшов не вірних висновків
про наявність підстав для його виселення.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення відповідача
та його представника,  дослідивши докази
по справі,  судова колегія дійшла
висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Так,  з матеріалів справи вбачається і таке
встановлено судом,  що будинок
АДРЕСА_2належить на праві власності позивачці ОСОБА_3. (а.с.  11).

З 1989
року сторони проживали однією сім'єю,  в
зв'язку з чим відповідач був зареєстрований за даною адресою (а.с.  8-10,
20).

Як
слідує з пояснень позивачки з 1999 року сімейні стосунки з відповідачем
припинені,  він зловживає спиртними
напоями,  вчиняє бійки тощо.

2

Суд,                  першої              інстанції,  постановляючи рішення про задоволення

позовних
вимог,  виходив з того,  що відповідач створює умови неможливі для
сумісного проживання з позивачкою,  а
тому підлягає виселенню з вказаного будинку без надання йому іншого житлового
приміщення.

Між тим
з таким висновком суду погодитись не можна,
оскільки він не ґрунтується на законі.

Так,  відповідно до вимог  ст.
116 ЖК України якщо наймач,  члени
його сім'ї,  або інші проживаючи з ним
особи систематично порушують правила співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі ; або будинку,  а міри попередження и громадського впливу
виявились безрезультатними,  винні
підлягають виселенню без надання їм іншого житлового приміщення.

Як видно з матеріалів справи,
позивачка в 2007 році двічі зверталася до правоохоронних органів з
заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за його
неправомірну поведінку. В порушенні кримінальних справ було відмовлено. Якихось
заходів впливу до ОСОБА_1 застосовано не було (а.с.  14, 15, 17).

За таких
обставин правових підстав для виселення відповідача на підставі  ст.
116 ЖК України немає. Тому рішення суду слід скасувати,  а по справі ухвалити нове рішення,  яким відмовити   ОСОБА_3. в задоволенні позовних вимог.

Керуючись
статтями 303,  307,  309,
315 ЦПК України,  колегія судців

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 червня  2007 р. скасувати,  по справі ухвалити нове рішення.

В
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але протягом двох місяців може бути оскаржене
в касаційному порядку до Верховного Суду України.