Справа № 22ц-1863 від 2007 р.                                   Головуючий у І
Інстанції Янжула С. А.
19-21                                                              Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року                                                                                м.  Дніпропетровськ

Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
Костюченко Н.Є.

Суддів
Басуєвої  Т.А.,  Осіяна О.М.

при секретарі
Качур Л.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділення ВД Фонду ССНВВ ПЗУ
в м.  Першотравенську про відшкодування
моральної шкоди, -

встановив:

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Першотравенського
міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2006 року,  яким з нього на користь позивача стягнута
моральна шкода у сумі 48 000 грн.,  - з
тих підстав,  що позивач не надав доказів
отримання моральної шкоди,  суд не
врахував,  що з 01.01.2006 року,  згідно
ст.  77 Закону "Про
державний бюджет на 2006
рік" було накладено мораторій на виплату моральної шкоди потерпілим та
членам їх сімей,  на 2007 рік у Фонда соціального
страхування такий обов'язок також відсутній; позивач звернувся до суду з
пропуском тримісячного строку з дня встановлення йому органами МСЕК ступеню
втрати професійної працездатності.

Апеляційний
суд вважає,  що рішення ухвалене згідно
вимог  ст.  ст.
21, 28 Закону № 1105 від 23.09.1999 року,  однак повинно бути змінене в зв'язку із
зменшенням стягнутої судом 1 -ї інстанції суми моральної шкоди.

Встановлено,  що 31.10.2002
позивач втратив 60 %
профпрацездатності в зв'язку з професійними захворюваннями,  йому встановлено третю групу інвалідності. Ця
обставина спричинила йому моральну шкоду,
яку суд стягнув у сумі 48
000 грн. з відповідача.

В
зв'язку із захворюванням позивач поніс моральну шкоду,  тому висновок суду 1 -ї інстанції про
стягнення останньої з відповідача відповідає встановленим обставинам,  доказам та вимогам  ст.
ст.  21,  28 Закону № 1105-XIV від
23.09.1999.

Однак
апеляційний суд вважає,  що сума
шкоди,  стягнута міським судом - 48 000
грн. є завищеною,  а тому зменшення її до
розміру 16 000 грн. буде відповідати обставинам,  характеру та тяжкості понесених позивачем
моральних переживань та принципу розумності.

Довод скарги про
те,  що дія норм закону про стягнення
моральної шкоди - призупинена
не заслуговує на увагу,  оскільки захворювання
і встановлення ступеню профпрацездатності мали місце у 2002 році. - до такого
призупинення,  яке діє з січня 2006 р.

Необгрунтованим
є твердження у скарзі про відсутність доказів про отримання ОСОБА_1 моральної
шкоди,  оскільки уже самим фактом отримання
ним професійних захворювань йому спричинена така шкода

Посилання
відповідача на пропуск позивачем трьохмісячного строку з дня встановлення
позивачу органами МСЕК ступеню втрати професійної працездатності слід вважати
безпідставним,  оскільки згідно  ст.  268 ЦК України на
вимогу,  що випливає із порушення
особистих немайнових прав позовна давність не поширюється.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307, 309, 316 ЦПК
України,  апеляційний суд, -

ви рішив:

Апеляційну
скаргу - частково
задовольнити.

Рішення
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2006 року
змінити,  зменшивши суму стягнутої
моральної шкоди до 16
000 грн. В решті - рішення
залишити без змін.

Рішення чинне з моменту проголошення,  може бути оскаржено у 2-місячний строк у
касаційному порядку.