Справа
№33ц-138/07                                                                      Головуючий у 1 інстанції- Сливка Л.М.
Категорія - 34                                                                            Доповідач - Русинчук М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 травня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних
справ в касаційному порядку апеляційного
суду Волинської області в складі:

Стрільчука В.А., Расевича С.І.,
Русинчука М.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним
заповіту та визнання права власності на 1/2 частину квартири за касаційною
скаргою позивача на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської
області від 1 вересня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від
25 листопада 2004 року,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2004
року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про визнання
частково недійсним заповіту та визнання права власності на 1/2 частину
квартири, посилаючись на те, що померлий ОСОБА_3. за складеним ним 29 вересня
заповітом заповів по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 в місті Тернополі йому і відповідачеві.

Останній,
вважаючи, що заповідачу належало в зазначеній квартирі 1/2 її частки, не визнає за
позивачем право на 1/2 частину спірного нерухомого майна, у зв'язку з чим
ОСОБА_1. просив визнати частково недійсним згаданий заповіт і визнати за ним право
власності 1/2 частину
вказаної квартири.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від 1 вересня 2004 року позов задоволено частково.

Постановлено визнати частково
недійсним заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_4. 29 вересня 2003 року за реєстром №6126 від імені
ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_6. і ОСОБА_2. в порядку спадкування за заповітом по смерті ОСОБА_5.
право власності на 3/8 частин квартири
АДРЕСА_1 в місті Тернополі за кожним.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 25 листопада 2004 року дане рішення залишено без змін.

У касаційній
скарзі позивач просить скасувати вказані судові рішення з направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Колегія судців
дійшла висновку, що підстави для скасування судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

2

Судом першої інстанції встановлено, що на день смерті 2 жовтня
2003 року ОСОБА_5 належало на праві власності 1/2
частин у квартирі АДРЕСА_1 в місті Тернополі, а решта 1/2
частин перебувала у власності ОСОБА_2.

За нотаріально посвідченим 29 вересня 2003 року заповітом ОСОБА_5. заповів ОСОБА_1. і ОСОБА_2 по 1/2 частині вказаної квартири
кожному.

Оскільки названому заповідачу на день складання заповіту належала не вся
спірна квартира, а лише 3А її
частин, то суд першої інстанції правильно визнав частково недійсним оспорюваний
заповіт і, виходячи із рівності заповіданих позивачу і відповідачу часток в
цьому нерухомому майні, визнав за кожною із них право
власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5. на
3/8 частин згаданої квартири.

Судом апеляційної інстанції дане
рішення обгрунтовано залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 цього Кодексу суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одного доказу над іншим.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої
інстанції і оскаржувана ухвала апеляційного
суду постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
не спростовують висновків судів.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія судців

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1
вересня 2004 року та ухвалу апеляційного
суду Тернопільської області від 25 листопада 2004 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.