Справа №4934                                                          Головуючий
у 1 інстанції Лутай A.M.
Категорія 36                                                               Доповідач
УХВАЛА Іменем України

10 липня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого
судді Пономарьової О.М. суддів Лук'янової СВ.,
Бондаренко Л.І.

при секретарі
Артамоновій CO.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 19 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на дитину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивачки і
відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

встановив:

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення
Харцизького міського суду від 19 квітня 2007 року і ухвалення у справі нового
рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання сина
ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини його заробітку, через те, що суд неповно з'ясував
обставини, які мають значення для справи. Суд неправильно визначив розмір його
середнього заробітку, який складає не 2250 грн., а 1286 грн. Стягнення з нього
аліментів у розмірі 1А частини позбавить його можливості належним чином
виконувати свій обов'язок утримувати другого малолітнього сина ОСОБА_4
(а.с.38-39).

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач підтримав доводи
апеляційної скарги; позивачка не визнала апеляційну скаргу і просила залишити
без змін рішення суду першої інстанції.

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 19 квітня 2007
року позов задоволено частково і з відповідача на користь позивачки стягнуті
аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1Л частини всіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини
відповідного віку, починаючи з 20 березня 2007 року до досягнення дитиною
повноліття або зміни матеріального положення сторін; на користь держави з
відповідача стягнуті судові витрати.

Цим рішенням встановлено, що сторони перебували в
юридичному шлюбі з 16 жовтня 1999 року по 13 вересня 2005 року, від якого мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син перебуває на утримання позивачки і перебуває на
диспансерному обліку у зв'язку з деформацією грудної клітини. Позивачка працює і
її заробітна плата

складає 710 грн. Відповідач перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_5, від
якого має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Ця дитина відповідача перебуває на
диспансерному обліку у зв'язку з дисбактеріозом кишечнику. Відповідач працює,
його середньомісячна зарплата складає 2250 грн.; він також навчається на 4
курсі Української інженерно-педагогічної академії, плата за навчання в якій
складає 425 грн. за семестр; навчається і його дружина ОСОБА_5 на 4 курсі
Донецького університету економіки і права. Визначаючи розмір аліментів на
користь позивачки, суд врахував стан здоров'я дитини, її вік і матеріальне
становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який
працює і має високий заробіток, наявність у відповідача неповнолітньої дитини.
Суд не взяв до уваги те, що відповідач оплачує навчання дружини, оскільки
остання може отримувати утримання від своїх батьків, які є працездатними
(а.с.32-33).

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не
підлягає через наступне.

Відповідно ст..308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно
перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав
правильну правову оцінку і дійшов правильного висновку про те, що з відповідача
на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього
сина ОСОБА_3 у розмірі ХА частини всіх видів заробітку відповідача, але не
менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.
Цей висновок суду відповідає вимогам ст.ст.180,182 СК України і наданим
сторонами доказам.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Посилання
відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд неправильно визначив розмір його
заробітної плати, який складає не 2250 грн., а 1286 грн., не впливає на
висновки суду, оскільки аліменти з відповідача стягнуті у частці від заробітку
відповідача, а не у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладене в сукупності, апеляційний суд прийшов до висновку про
відхилення апеляційної скарги; рішення суду першої інстанції є законним і
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317 ЦПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харцизького міського суду Донецької області від 19 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду
України

протягом двох місяців з дня проголошення.