Справа  №  2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31
серпня  2007  року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський   районний  суд
Автономної  Республіки Крим

у складі головуючого   -
судді Мязгова Л.О.

при секретарі                 -   Котової В.Ю.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Калінінської сільської ради
про визнання   заповіту  дійсним
и визнання права власності на земельну
ділянку ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду  із
позовом до відповідача
Калінінської сільської ради   про
визнання   заповіту  дійсним
и визнання права власності на земельну
ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, ОСОБА_2  08.10.2001 року залишила  її заповіт на земельну  ділянку площею 3.8.   умовних
кадастрових Га, яка  належить її
на праві власності на підстави сертифікату на право на земельну  ділянку (пай) НОМЕР_1, виданого в 1997 році
Красногвардійської РДА, розташованої на
землях КСП ім.. Калініна Красногвардійського району АР Крим.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабуся  ОСОБА_2  померла та
її стало відомо про існування
заповіту. При зверненні  до   нотаріальної контори  за
оформленням спадщини,  вона  отримала
відмову,  тому  що після
оформлення  заповіту  ОСОБА_2
14.03.2002 року отримала
державний акт на  земельну  ділянку, розташованої на  території Калінінської сільської ради площею
2.9385 Га.

У
судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов  задовольнити, пояснила що ОСОБА_2  згідно
заповіту залишила  її тільки своє
право на  земельну частку, а пізніше
стала  власником земельної ділянки,
оскільки  отримала державний акт   на землю. Дані обставини позбавляють її
право в  нотаріальному порядку
отримати  свідоцтво про право власності
на  земельну  ділянку. Після отримання  державного акту в зв'язку  зі смертю
бабуся  ніяких змін  до заповіту
не внесла.

Представник відповідача  в судове
засідання  не з'явився, від нього
надійшла  заява про  розгляд справи  без участі представника, з позовом  згоден.

Вислухавши позивача, вивчивши
матеріали справи, представлені письмові докази, суд вважає що  позов п1длягае  задоволенню з наступних підстав.

Згідно  заповіту
від  08.10.2001 року, засвідченого
Калінінської сільською радою, реєстр № 155,
ОСОБА_2 залишила ОСОБА_1 земельну
ділянку  площею 3.8. умовних  кадастрових Га, розташованої на  землях КСП ім.. Калініна Красно гвардійського
району АР Крим, яка  належить її на праві
приватної власності на підстави сертифікату направо на  земельну
ділянку (пай) НОМЕР_1 виданого Красногвардійської РДА в вересні 1997
року, а також  майновий пай в суми 5627
грн., належний її на підстави свідоцтва про право власності на майновий пай члена
КСП РК- У № 041016 виданого Калінінською сільською радою 27.09.2001 року.   Заповіт
не скасовувався, не змінювався, змін до нього  не вносилось.

Згідно державного акту про право
власності на земельну  ділянку  НОМЕР_2виданого 14.03.2002  року на підстави рішення виконкому  Калінінської сільської ради  за № 42
від 28.03.2001  року, ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею 2.9385
Га, розташованої на території Калінінської сільської ради.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у
віці 74 років, що підтверджується свідоцтвом
НОМЕР_3 виданого Калінінською сільською
радою, актовий запис № 10 від 17.07.2003 року.

Згідно  до ст. 12 ч.2
Закону України  «Про власність»
від  7 лютого 1991
року, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному
виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів
у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане
внаслідок  успадкування  або укладення інших угод, не заборонених
законом.

Згідно  до ст. 81 ч. 1 Земельного кодексу України
громадяни України набувають права власності
на  земельні  ділянки на
підставі  виділення в натурі (
на  місцевості) належної їм земельної частки
(паю) та  прийняття спадщини.

Згідно  до ст. 131
Земельного кодексу України
громадяни  та  юридичні особи  України, а також територіальні громади
та  держава  мають право набувати у власність
земельні  ділянки на підставі міни,
дарування, успадкування та  інших
цивільно - правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до
Цивільного кодексу України з урахуванням вимог до Земельного  кодексу України.

Згідно  до ст. 132
ч.1 ч. 3 Земельного кодексу України угоди про перехід права
власності  на  земельні ділянки укладаються в письмовій
формі та  нотаріально посвідчуються.
Угоди  про перехід права власності на
земельні  ділянки вважаються укладеними  з дня їх нотаріального посвідчення.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюэться або не визнається іншою особою.

Таким  чином, оскільки судом встановлено, що позивач
є спадкоємцем земельної ділянки, згідно до заповіту, який ніхто  ні
скасовував,  ні змінював, та  не оспорював, спадкодавець виразив  свою волю, зробив розпорядження земельною
ділянкою на випадок  своєї смерті, але  з об'єктивних причин не  вніс відповідних  змін
до  заповіту,  позов
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями ст. 81, 131, 132 Земельного кодексу України, ст. ст.
373, 392 ЦК Україна, 10, 11,  60, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1 -    задовольнити.

Визнати заповіт ОСОБА_2  від
08.10.2001 року, засвідченого
Калінінською сільською радою Красногвардійського району АР Крим, реєстр
№ 155    -  дійсним.

Визнати право власності на
земельну  ділянку площею 2.9385 Га,
розташованої  на території Калінінською
сільської ради  Красногвардійського
району АР Крим, згідно  до  державного акту на право власності на  земельну
ділянку НОМЕР_2 виданого 14.03.2002 року на ім'я ОСОБА_2  за спадкоємцем ОСОБА_1.

Рішення може  бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Красногвардійський районний
суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або  в порядку  ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Суддя