Справа № 22 -6481/07                                Головуючий у 1
інстанції - Велігура Д.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 вересня 2007
р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в
складі: головуючого - Усика Г.І. судців - Лесько А.О., Кравець В.А. при
секретарі - Полонській А.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ЗАТ Страхова компанія «Українські резерви» на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2007 р. у справі за
позовом ЗАТ Страхова компанія «Українські резерви» до ТОВ «Житловик-Плюс»,
третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановила:

Ухвалою
Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2007 р. позовну заяву ЗАТ
Страхова компанія «Українські резерви» (далі СК «Українські резерви») до ТОВ
«Житловик-Плюс» третя особа: ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу направлено за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

В скарзі
на цю ухвалу представник позивача просить її скасувати, посилаючись на
порушення норм процесуального права. Зазначав, що господарсько-процесуальним
Кодексом не передбачено участь у судовому розгляді громадян-фізичних осіб, які
не є суб'єктами підприємницької діяльності, а тому зазначена ухвала порушує
права третьої особи ОСОБА_1

В
судовому засіданні представник ЗАТ Страхова компанія «Українські резерви» та
третьої особи ОСОБА_1 підтримував доводи апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Представник
ТОВ «Житловик-Плюс» в судове засідання не з'явився, про час місце розгляду
зазначена юридична особа була повідомлена належно.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення представника позивача та третьої особи, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів виходить з наступного.

Постановляючи
ухвалу про направлення справи за підсудністю до Господарського суду м. Києва,
суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.4 ст. 12 ГПК України,
позови однієї юридичної особи до іншої юридичної особи віднесені до компетенції
господарських судів.

Такий висновок
ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Як
убачається з матеріалів справи СК «Українські резерви» звернулась з позовом до
ТОВ «Житловик-Плюс» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Та
обставина, що третьою особою позивач зазначив працівника ТОВ «Мармуровий
палац», в обов'язки якого входить прибирання приміщень, яке було залито
каналізаційними стоками не впливає на його права та обов'язки при вирішенні
зазначеного спору, оскільки його правовим наслідком буде стягнення грошових
коштів з відповідача на користь позивача. А тому передача зазначеної позовної
заяви на розгляд Господарського суду м. Києва не порушує його прав та
обов'язків.

Доводи представника
позивача та третьої особи про порущення судом норм процесуального права,
оскільки після відкриття провадження у справі суд зобов'язаний був розглядати
її по суті, а не направляти на розгляд іншого суду, є безпідставними.

Ураховуючи,
що суд виявив, що позовну заяву прийнято з порушенням правил підсудності після
відкриття провадження у справі, він правильно керувався п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК
України.

Ухвала
суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а
тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ЗАТ Страхова компанія «Українські резерви» відхилити, а
ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.