УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 рік                                                                                                           м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
Ступакова О.А.

суддів:
Драгоморецького М. М. ,  Станкевича В. А.

при
секретарі: Мілонас Ю.С.  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Овідіопольського районного суду м одеської області від 20 квітня 2007 року,

встановила:

У
березні 2007 року ОСОБА_1  звернулась до
суду з позовом,  в якому зазначила,  що їй на праві власності належить житловий
будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. У зв'язку з
похилим віком і потребою матеріальній допомозі та догляду вона погодилась на
пропозицію,  своїх дітей ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 подарувати їм обом зазначений вище житловий будинок за умов,  що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будуть надавати їй
постійно матеріальну допомогу,  доглядати
за нею і житловий будинок стане їх власністю тільки після її смерті. 23.05.2001
р. вона посвідчила в нотаріальній конторі договір дарування відповідачам
житлового будинку. Але відповідачі обманули її,
ніякої допомоги їй не надають,
догляду за нею не здійснюють,
погрожують виселити її з будинку і будинком розпорядитися.

Вважаючи,  що договір дарування було укладено нею та
відповідачами без наміру створення правових наслідків,  які обумовлювалися цим договором,  тому що житловий будинок вона не передавала
відповідачам і до цього часу залишається його власником,  постійно проживає та утримує його,  сплачує всі податки та комунальні послуги. На
підставі наведеного вона просила визнати зазначений договір недійсним.

Рішенням
Овідіопольського районного суду м одеської області від 20 квітня 2007 року
позов задоволено.

Не погодившись з
цим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з
порушенням норм матеріального права,
невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  розглянувши доводи апеляційної скарги і
матеріали справи,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції посилався на те,  що 23.05.2001 р. позивачка нотаріально
посвідчила договір дарування належного їй на праві приватної власності будинку
своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Позивачка не має іншого

Головуючий
у першій інстанції Курочка В.М.                                    Справа
№ 22ц-3154/07

Доповідач
Ступаков О.А.                                                                       Категорія
ЦП: 13

житла
крім дому в якому вона проживає і який є предметом договору дарування.
Відповідачі мають власні квартири в м.
Одеса.

Відповідно
до  ст.
243 ЦК УРСР - за
договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у
власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна
обдарованому.

ст.  58 ЦК УРСР зазначено,  що недійсною є угода,  укладена лише про людське око,  без наміру створити юридичні наслідки (мнима
угода)

Судом
встановлено і сторонами не оспорюється,
що спірний житловий будинок після укладення договору дарування залишився
у позивачки,  яка в ньому постійно
проживає,  оплачує комунальні платежі.

Позивачка
проводила газифікацію,  телефонізацію
дому,  здійснювала ремонт дому,  що підтвердили свідки допитані у судовому
засіданні. Згідно з даним МБТІ на час розгляду справі позивачка є власницею
спірного домоволодіння. Відповідачами до пред'явлення позову не було здійснено будь
яких дій щодо реєстрації спірного домоволодіння на себе.

На
підставі викладеного суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку,  що договір дарування був
укладений між позивачкою та відповідачами без наміру створити юридичні
наслідки.

Судова
колегія вважає,  що зазначені висновки суду
першої інстанції відповідають обставинам справи.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що ОСОБА_2
отримала дар (спірний будинок),  а саме
слідкувала за його технічним станом,
проводила його ремонт,  з вини
іншої відповідачки ОСОБА_3 не змогла здійснити реєстрацію домоволодіння в
МБТІ,  ні чим документально не
підтверджені і спростовуються поясненнями відповідачки ОСОБА_3,  позивачки,
а також свідками допитаними в судовому засіданні.

На
підставі наведеного судова колегія вважає,
що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального
права при постановления рішення
не допустив,  а наведені в апеляційній
скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційну     скаргу
ОСОБА_2     відхилити.     Рішення Овідіопольського районного суду м
одеської області від 20 квітня 2007 року,
-залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців.