У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 грудня 2007 року                                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                            Косенка
В.Й.,

суддів:                                                                      Костенка А.В., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ДП “Холминський Лісгосп” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення недоплат до
мінімальної зарплати, відшкодування моральної шкоди та усунення порушень
трудових прав, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного
суду Чернігівської області від 4 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 31 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ДП “Холминський Лісгосп”, мотивуючи тим що з 1965 року працювала у відповідача
на різних посадах, а з 1 квітня 2000 року - охоронцем. За час її роботи
охоронцем адміністрація відповідача систематично порушувала її трудові права. З
2 лютого 2004 року позивачка, перебуваючи в черговій відпустці, поїхала до
доньки за межі області, де захворіла та змушена була звернутися до лікувального
закладу, де отримала лікарняний, у зв'язку з чим чергова відпустка була
перервана лікарняним листом. 11 червня 2004 року ДП “Холминський Лісгосп”
наказом № 83-к                 від 2
липня 2004 року незаконно звільнив її з роботи за прогул, якого, як вважає
ОСОБА_1, не було. Також зазначала, що їй не доплачували мінімальну заробітну
плату, в тому числі виплати за відпустку, не проводились виплати за роботу у
вихідні та святкові дні, а також у нічний час, тому позивачка просила поновити
її на роботі охоронцем, скасувати наказ про її звільнення № 83-к                   від 2 липня 2004 рок,
стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з
незаконним звільненням, стягнути всі доплати за час роботи охоронцем. Уточнивши
свої позовні вимоги просила скасувати наказ про звільнення, поновити на роботі,
стягнути середній заробіток за вимушений прогул, виплатити винагороду за
вислугу років, оплатити години надурочної роботи за період роботи, компенсацію
за невикористані відпустки, вихідну допомогу, відшкодувати моральну та
матеріальну шкоду, стягнути грошову виплату                       за 20 років із врученням знаку, визнати
пенсіонером Холминського держлісгоспу та надати всі пенсійні пільги.

Рішенням Крюківського районного суду Чернігівської
області від 4 квітня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 31 травня 2007 року, у позові відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_1 подала до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування ухвалених судових рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду Чернігівської області
від 4 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 31
травня                 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                        В.Й.
Косенко

Судді:                                                                                   А.В.
Костенко

В.Г. Данчук