УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого судці: Іващенко В.В. Суддів: Летягіної О.В. Сінані О.М. При секретарі: Іванові O.K.

розглянувши у відкритому судову
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ДП МО України
«Сакський Центральний клінічний санаторій ім. М.І. Пирогова» до ОСОБА_1про
стягнення суми шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов'язків,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ДП МО України
«Сакський Центральний клінічний санаторій ім. М.І. Пирогова» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_1. про стягнення суми шкоди, завданої працівником при
виконанні трудових обов'язків.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що ОСОБА_1. знаходилась з позивачем у трудових відносинах,
перебуваючи на посаді сестри-господарки приймального відділення з 25.11.2004
року з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність.
01.09.2006 року ОСОБА_1. була звільнена за ст. 38 КЗпП України, відповідно до
наказу № 412.

У період з
07.02.2006 року по 20.02.2006 року у ДП МО
України «Сакський Центральний клінічний
санаторій ім. М.І. Пирогова» була проведена інвентаризація матеріальних
цінностей, за результатами якої у ОСОБА_1. виявлено недостачу матеріальних
цінностей на суму 2 970 грн. 94 коп. Вказану недостачу відповідачка визнала
повністю, тому згідно наказу № 117 від 17.03.2006 року з її заробітної плати
утримувалось 20 % на погашення виявленої недостачі матеріальних цінностей.

У зв'язку з тим,
що після звільнення з роботи відповідачка ОСОБА_1 в повному обсязі недостачу
матеріальних цінностей не відшкодувала, ДП МО України «Сакський Центральний
клінічний санаторій ім. М.І. Пирогова» просить стягнути з ОСОБА_1. на їх
користь у відшкодування шкоди суму 2 451 грн. 92 коп., а також судові витрати
по справі.

Рішенням
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 21.11.2006 року,
позов ДП МО України
«Сакський Центральний клінічний санаторій ім. М.І. Пирогова» був задоволений в
повному обсязі.

Справа №
22-ц-1174/2007                 Головуючий суду першої інстанції - Ромашок Є. В.

Доповідач - Летягіна О. В.

2

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ДП МО України
«Сакський Центральний клінічний санаторій ім. М.І. Пирогова» у відшкодування
майнової шкоди 2 451 грн. 92 коп.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь ДП МО
України «Сакський Центральний клінічний санаторій ім. М.І. Пирогова»
судовий збір в сумі 51 грн., а також
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

На зазначене
рішення суду ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує,
що вона не згодна з розрахунком розміру шкоди, а також з порядком проведення
інвентаризації, який був проведений з порушенням її прав.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши сторони, колегія суддів підстав для задоволення
апеляційній скарги не знаходить.

Задовольняючи
позов, суд виходив з того, що відповідачка дійсно заподіяла матеріальну шкоду
позивачу, тому згідно з договором про повну матеріальну відповідальність вона
повинна відшкодувати шкоду підприємству в повному обсязі.

З такими висновками суду повністю погоджується колегія
суддів.

Статтею 130 КЗпП
України передбачається, що працівники несуть матеріальну відповідальність за
шкоду, заподіяну підприємству, установі організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

З положень
статті 134 ч.1 КЗпП України передбачається, що відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди,
заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, коли між
працівником та підприємством відповідно до ст.. 135-1 цього кодексу укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших
цілей.

Судом було
встановлено, що ОСОБА_1. знаходилася з ДП МО
України „Сакський Центральний військовий клінічний санаторій ім.. М.І.
Пирогова" у трудових відносинах з 25.11.2004 року, згідно наказу № 593,
працюючі сестрою -господаркою приймального відділення.

25.11.2004 року
з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність .

01.09.2006 року
ОСОБА_1. була звільнена з роботи згідно наказу № 412 за ст..38 КЗпП України.

Судом також було
встановлено, що у період з 07.02.2006 р. по 20.02.2006 року у ДП МО України „Сакський Центральний
військовий клінічний санаторій ім.. М.І. Пирогова" було проведено
інвентаризацію матеріальних цінностей, за результатами якої у ОСОБА_1. було
виявлено недостачу матеріальних цінностей на суму 2970,94 грн. З
інвентаризаційного опису слідує, що ОСОБА_1. особисто підписала його, тобто з
результатами була ознайомлена і ніяких заміток з приводу незгоди з ним на акті
опису не зробила.

Відсутні в
матеріалах справі і докази того, що відповідачка зверталася до керівництва
підприємства, чи до комісії, яка проводила перевірку фактів недостачі, з
приводу не згоди в фактом недостачі, невірним розрахунком суми недостачі,
порушенням порядку проведення інвентаризації.

Так як відповідачка недостачу
матеріальних цінностей визнавала, згідно наказу № 117 від 17.03.2006 року, з її
заробітної плати утримувалося 20% на погашення недостачі матеріальних
цінностей.

3

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду, яким з відповідачки
стягнена сума недостачі, що залишилася не погашеною, є законним та
обґрунтованим і підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1. не
знаходить, так як доводи апеляційної скарги не спростували доказів встановлених
судом при розгляді справи.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 303,304,308.313, 315,317,319 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада
2006 року  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня
набрання нею законною сили в касаційному порядку до Верховного Суду України.