Справа №22-ц-1335/2007 р.                                Головуючий
у 1 -ій інстанції Кудін A.M.
39                                                          Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого-
Гагіна М. В.

суддів -
Сибільової Л.О.,  Кононенко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб,  які приймають участь у справі - представника
відповідача П'яткової О.С

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 вересня 2007
року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Нафтопроммаш» про
стягнення заробітної плати та моральної шкоди ,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 вересня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто
з ВАТ «Нафтопроммаш» на користь ОСОБА_1. заборгованість по заробітній платі в
сумі 5015 грн. 30 коп.,  моральну шкоду в
розмірі 400 грн. та судові витрати на правову допомогу в сумі 100 грн.,  а всього 5 515 грн. 30 коп.

Стягнуто
з ВАТ «Нафтопроммаш» в доход держави судовий збір в сумі 51 грн.,  та витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить змінити рішення суду в частині задоволення
його позову про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100 грн. та
винести ухвалу,  якою задовольнити його
вимоги в цій частині в повному обсязі,
стягнувши з ВАТ «Нафтопроммаш» на користь ОСОБА_1. витрати за надання
правової допомоги в розмірі 672 грн.,  в
іншій частині рішення залишити без змін.

При
цьому посилається на те,  що рішення суду
в цій частині є необгрунтованим і ухваленим з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Вважає,  що

постанова
Кабінету міністрів України від 27 квітня 2006 року № 290 в даному випадку не
може застосовуватись.

Зазначає,  що суд не провів дослідження того,  скільки часу представником позивача було
потрачено на надання юридичних послуг .

Відповідач
у своїх запереченнях на апеляційну скаргу не погоджується з доводами щодо
підстав зміни судового рішення,  а тому
просить апеляційну скаргу відхилити,  а
оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги,  вважає за необхідне
її відхилити.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Суд
першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове відшкодування позивачу
понесених ним витрат на правову допомогу,
виходив з приписів  ст.
ст.  84,  88 ЦПК України та вимог постанови Кабінету
Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри
компенсації витрат,  пов'язаних із
розглядом цивільних та адміністративних справ,
і порядок їх компенсації за рахунок держави»,  складності цивільної справи та часу,  потраченого ОСОБА_2.  на участь у розгляді цієї справи.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2.  є фахівцем у галузі права (а.с. 14,  15).

19 липня
2007 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2.  уклали
угоду ,  згідно якої ОСОБА_2.  зобов'язується надавати ОСОБА_1. юридичну
допомогу при веденні цивільної справи відносно стягнення заробітної плати та
інших виплат з ВАТ «Нафтопроммаш»(а.с. 4).

Згідно
квитанції від 19 липня 2007 року ОСОБА_2.
отримав від ОСОБА_1. 672 грн. за надання правової допомоги (а.с.  4 об.).

Відповідно
до частини 1 статті 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з правовою допомогою фахівця в галузі права,  несуть сторони.

Згідно
пункту 1 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри
компенсації витрат,  пов'язаних із
розглядом цивільних та адміністративних справ,
і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року №
590,  граничний розмір витрат,  пов'язаних з правовою допомогою стороні,  на користь якої ухвалено судове рішення,  якщо компенсація сплачується іншою стороною
,  не може перевищувати суму,  що обчислюється,  виходячи з того,  що зазначеній особі виплачується 40% розміру
мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Згідно
статті 76 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» в редакції
від 15 березня 2007 на 19 липня 2007 року ( день сплати позивачем витрат на
правову допомогу) розмір мінімальної заробітної плати становив 440 грн.

Колегія
суддів вважає,  що заявник апеляційної
скарги не надав суду достатніх та належних доказів того,  що його представником ОСОБА_2.  потрачено 3.5 годин на ведення його
справи,  і тому йому необхідно було
відшкодовувати 630 грн. витрат на правову допомогу.

Крім
того,  зміст даної угоди від 19 липня
2007 року передбачає надання ОСОБА_2.
позивачу юридичної допомоги при веденні цивільної справи у місцевому та
апеляційному судах. Згідно протоколів судових засідань від 22 серпня та 05
вересня 2007 року ОСОБА_2 витрачено 30 хв.. на участь у судових засіданнях в
суді першої інстанції (а.с.  а.с.  8, 20, 21).

За таких
обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно
того,  що з урахуванням часу,  витраченого представником позивача на надання
юридичних послуг у даній справі,
складності справи,  необхідно
стягнути з відповідача на користь позивача 100 грн. витрат на правову допомогу.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що

постанова
Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 290 в даному випадку не
може застосовуватись є помилковими,

оскільки
п. 1 Додатку до зазначеної постанови встановлює граничні розміри компенсації
витрат,  пов'язаних з правовою
допомогою,  якщо компенсація
сплачується,  зокрема,  іншою стороною,  і тому посилання на дану постанову при
ухваленні рішення судом першої інстанції є правомірним.

За таких
обставин у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення апеляційної
скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову
ОСОБА_1. про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100 грн.

Керуючись  ст.
ст.  304,  п.1 ч.1
ст.  307,  308,
313,  п.1 ч.1  ст.
314,  315,  317,
319 ЦПК України судова колегія судової палати , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 вересня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.