Справа № 2-282/07/02
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
березня  2007 р.                            Київський районний суд м.Харкова

в складі:
головуючого - судді                        Божко
В.В.

за участю
секретаря                                       Моісеєвої-Жуковської
О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3-тя особа ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя
особа ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3. в інтересах
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на те, що 19 жовтня 2004 р. близько 23 години він
рухався по вул.Сумській в напрямку вул. Деревянко на автомобілі MITSUBISHI Pajero per. НОМЕР_1,
яким він управлял за довіреністю від імені ОСОБА_1., якій право розпорядження
вищезазначеним автомобілем було надане власником автотранспортного засобу
ОСОБА_5.

В тому ж самому напрямку рухався і відповідач ОСОБА_6 на автомобілі FORD Scorpio, per. НОМЕР_2.
В районі заїзду до заводу ФЕД, відбулося зіткнення автомобілів. Згідно до
постанови ВД ХМУ УМВСУ від 23 грудня 2004 р. ДТП відбулося з вини відповідача
ОСОБА_2, який не дотримав дистанції та необхідний інтервал.

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 скасувала доручення, і була залучена до
участі в справі в якості позивачки, а
ОСОБА_3., відповідно , в якості 3-тьої особи.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1. підтримала свої
позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, з
позовними вимогами не згоден, звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3. про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, пояснивши, що у скоєнні ДТП повинен
відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3.,
який приступив до маневру повороту, не переконався в безпеці маневру, не
зайняв завчасно крайнє положення на проїжджій частині, не поступився дорогою
його автомобілю, що рухався в попутному напрямі.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, 3-ї особи перевіривши
матеріали справи, прийшов до наступного.

3-я особа ОСОБА_4 до судового засідання не з'явилась, про
причина неявки до суду не повідомила, хоча про день слухання справи повідомлена
належним чином.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

19 жовтня 2004 р. близько 23 години 10 хвилин автомобіль MITSUBISHI
Pajero per. НОМЕР_1
під управлінням ОСОБА_3.
рухався по вул.Сумській зі сторони пл. 1

Травня в напрямку вул. Дерев'янко. Одночасно в тому ж напрямку рухався
автомобіль FORD Scorpio,
per. НОМЕР_2,
під управлінням ОСОБА_2. В районі заїзду до заводу ФЕД відбулося зіткнення
вищезазначених автомобілів.

Згідно до постанови ВД ХМУ УМВСУ від 23 грудня 2004 р. визначено, що
зіткнення відбулося з вини водія ОСОБА_2, який порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил
дорожнього руху, тобто повинен був дотримувати дистанцію і інтервал. В
порушенні кримінальної справи за даною постановою було відмовлено,
адміністративний матеріал відносно ОСОБА_6. повинен був розглядатися у суді за
місцем реєстрації порушника.

Згідно до висновку ТОВ «Радар-1» автомобіль MITSUBISHI
Pajero per. НОМЕР_1
була спричинена матеріальна шкода в розмірі 17 592 грн. 66 коп.

Відповідно до висновку ТОВ «Радар-1» автомобілю FORD Scorpio, per. НОМЕР_2,
спричинена матеріальна шкода у розмірі 9 243 грн. 22 коп.

Відповідно до ст. 10 ч.З ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст. 1188 ч.І п.1 ЦК
України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується таким чином: шкода завдана одній особі з вини іншої
особи, відшкодовується винною особою.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що ДТП сталося з вини
водія ОСОБА_2., який порушив Правила дорожнього руху, а саме п.п. 12.1 та 13.1,
які передбачають необхідність дотримання дистанції та інтервалу.

Доказом цього є схема до протоколу огляду місця ДТП, масштабна схема
№ 1, матеріали відмовного матеріалу № 916 з первісними поясненнями обох водіїв.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2006 р. по справі було призначено судову авто
технічну експертизу.

З висновків експертизи п. 2.3 абзацу 4 вбачається, що якщо швідкость руху
автомобіля MITSUBISHI Pajero per. НОМЕР_1 становила 5 км/год, то водій автомобілю FORD
Scorpio, per. НОМЕР_2    ОСОБА_2. мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання
вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В цьому випадку дії водія ОСОБА_2.
не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, і з технічної
точки зору, знаходилися у причинному зв'язку з ДТП.

На підставі ст. 212 ч.3 ЦПК України « суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності».

З матеріалів справи та доданих до неї додаткових матеріалів вбачається, що
водій ОСОБА_3 рухався саме зі швидкістю 5 км/год, що дає суду підставу дані
висновки експерта покласти в основу рішення.

Інші висновки про винність ОСОБА_3.
в скоєному ДТП суд не може
прийняти до уваги, бо інші висновки експерта не стверджені матеріалами справи,
а лише зроблені на підставі пояснень відповідача ОСОБА_2.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_2. необхідно
відмовити.

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1. підлягають задоволенню в частині
відшкодування матеріальної шкоди.

Суд вважає, що в результаті винних дій ОСОБА_2, позивачу було заподіяно
моральної шкоди: змінився уклад його життя, він змушений докладати додаткових
зусиль для відновлення колишнього укладу життя, переніс у зв"язку з ДТП моральні
переживання та незручності.

Тому, позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню і при
визнанні його обсягу суд враховує як тривалість перенесених страждань і
незручностей, так і матеріальну можливість відповідача до відшкодування шкоди.

Суд вважає можливим стягнути 2 000 грн. , у зв'язку з
урахуванням скоєного, спричиненої моральної шкоди.

На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст.376 ч.5 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 18 040
грн. 61 коп. (вісімнадцять тисяч сорок грн. 61 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві
тисячі грн.)

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави в розмірі 51 (п'ятдесят
однієї грн.) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦИК України.