УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 липня
2007 року                                                                                          м.
Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого    Луспеника Д.Д.,

суддів:                    Колтунової А.І.,                                Кокоші В.В.,

Коваленко І.П.,                                 Швецової
Л.А.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Прилиманської
сільської ради Овідіонольського району Одеської області про визнання договору
купівлі-продажу земельної ділянки дійсним, визнання права власності, третя
особа - ДШ Овідіопольського району Одеської області, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27
квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від З1 серпня
2005 року,

встановила:

У липні
2004 р.ОСОБА_1 звернулася в суд зі вказаним вище позовом, посилаючись на те, що
17.03.2002 р. уклала з власником земельної ділянки розміром 0,12 га по вул.
Молодіжній в с. Прилиманське ОСОБА_4 письмовий договір купівлі-продажу цієї
ділянки, уплативши їй обумовлену суму 10000 гри., отримавши для будівлі будинку
зазначену ділянку. ОСОБА_4 зобов'язалася у подальшому нотаріально оформити
домашню угоду купівлі-продажу. але від цієї дії ухилялася, а у 2004 р. позивачу
стало відомо про її смерть. Тому просила про задоволення позову.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області
від 4 жовтня 2004 року позов ОСОБА_1 повністю задоволений.

22 грудня 2004 р. до суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_3,
посилаючись на те, що спірна земельна ділянка ОСОБА_4 при житгі не була

Справа №
940-кс-07

Головуючий у
першій інстанції: Комлева О.С.

Доповідач:
ЛуспеникД.Д.

приватизована,
нею не оброблялася, тому вона залишалась в комунальній власності і ОСОБА_4не
вправі була нею розпоряджатися, а рішенням Прилиманської сільської ради від
4.03.2004 р. зазначена земельна ділянка була надана йому у власність. Тому
вказує на те, що суд визнав право власності на земельну ділянку, яка на час
вирішення спору вже належала не Сажок Є.І., а йому.

Одночасно ОСОБА_3 просив поновити пропущений строк на
апеляційне оскарження рішення суду, яке було ухвалене без притягнення його до
участі у справі.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Харківської області від 10 березня
2005 р. апеляційна скарга ОСОБА_3. на рішення цього ж суду від 4 жовтня 2004 р.
визнана неподаною та йому повернута через те, що він не виконав указівки суду,
зазначені в ухвалі від 24 січня 2005 року про залишення скарги без руху.

Ухвалою цього ж суду від 27 квітня 2005 p., залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2005 року,
ОСОБА_3 відмовлено в поновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне
оскарження ухвали суду першої інстанції від 10 березня 2005 р.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постановлені ухвали судових
інстанцій та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої
інстанції від 10 березня 2005 p.,
посилаючись на порушення судами норм цивільного процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_3 у поновленні пропущеного процесуальною строку на
апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про визнання його
апеляційної скарги на рішення суду неподаною, районний суд, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив з того, що ухвалу суду від 10.03.2005 н.
він отримав 16.03.2005 p.,
скаргу до суду подав лише 29.03.2005 p., тобто с пропуском
15-денного строку, встановленого ч. З ст. 292 ЦПК України 1963 p., який
вираховується з наступного дня після постановления
ухвали. Поважних причин для поновлення пропущеного строку ним не надано.

Проте погодитися з висновками суду не можна, оскільки до них суди дійшли з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод (Рим, 1950), яка відповідно до ст. 9 Конституції України
є частиною правової системи України, кожна людина має право на справедливий
судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе і доступність
правосуддя, в тому числі доступність права на апеляційне оскарження рішення
суду.

Зазначене право
закріплено і в ст. 129 Конституції України.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду було
ухвалене за відсутності ОСОБА_3., який, наводячи підстави для апеляційного
оскарження цього рішення та надаючи докази, які на його думку є суттєвими, та
які можуть бути перевіреними лише при апеляційному перегляді рішення суду,
тривалий час домагається такого апеляційного перегляду. Проте його
конституційне право на апеляційний перегляд справи порушується.

При цьому встановлено, що ухвалу суду від 10.03.2005 р.
про визнання його апеляційної скарги на рішення суду неподаною ним отримано
16.03.2005 p.,
скаргу ним подано 29.03.2005 р. ОСОБА_3 надав суду докази того, що на
момент отримання його дружиною копії ухвали суду щодо його, а не дружини,
скарги, він з 16.03. по 25.03.2005 р. знаходився в іншому населеному пункті, для
чого надав суду ніким не спростовану довідку Борисівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської області. Посилається й на те, що строк
пропущено лише на 3 дні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у судів були всі підстави для
поновлення ОСОБА_3 пропущеного з поважних причин строку на апеляційне
оскарження ухвали суду від 10.03.2005 р. про визнання його апеляційної скарги
на рішення суду неподаною.

Керуючись ст.ст. 336, ст. 342, ст. 345 ЦПК України, колегія суддів з
касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 квітня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2005 року
скасувати.

Поновити ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження
ухвали суду першої інстанції від 10 березня 2005 р.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для
розгляду апеляційної

скарги по суті.

Ухвала оскарженню
не підлягає.