Справа №22ц-5397/07 р.                             Головуючий
- 23                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня
2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                        Денисенко Л.Л.

суддів:                                             Зінов'євої
А.Г. Солодовник О.Ф.

при
секретарі:                                Проляпі
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 24 квітня 2007 р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 24 квітня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_2 були
задоволені частково: на його користь з відповідача було стягнуто матеріальну
шкоду у розмірі 5287 грн. 28 коп., грошову компенсацію у рахунок відшкодування
моральної шкоди - 1000 грн. та судові витрати - 479 грн. 42 коп. Крім того, з
ОСОБА_1 на користь держави було стягнуто витрати на інформаційно-технічне
забезпечення у розмірі 30 грн.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 приніс апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства
та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просив
ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те, що
позивачем не надано доказів підтвердження його вини в дорожньо-транспортній
пригоді, оскільки порушень Правил дорожнього руху з його боку не встановлено.
Крім того, позивачем не підтверджена сума збитків, заподіяних в результаті
аварії і що саме такі механічні пошкодження мав автомобіль після зіткнення.
Також вважає, що суддя відносно нього був упередженим і його клопотання про
відвід було відхилено безпідставно.

У
судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав і просив
її задовольнити у повному обсязі.

Відповідач
та позивач до судового засідання не прибули, про день, час та місце слухання
справи повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Як
вбачається з матеріалів справи, суд правильно визначив правовідносини, які
виникли між сторонами, надав їм відповідну оцінку і обґрунтовано частково
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

При
розгляді справи судом було встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яка мала місце 15 липня 2006 р. між автомобілями Лексус-330 держзнак НОМЕР_1 під управленням
позивача-власника транспортного заходу та „ЗAЗ-DAEWOO" держзнак НОМЕР_2 під управлінням
відповідача ОСОБА_1, яка сталася з вини останнього, автомобіль позивача отримав
механічні пошкодження. Вказані обставини спричинили позивачу матеріальну шкоду
у розмірі 5287 грн. 28 коп., яка складає з ремонтно-поновлювальних робіт.

Відповідно
до вимог ст. п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК
України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В ході
слухання справи судом достовірно було встановлено наявність вини відповідача у
заподіянні шкоди: факт дорожньо-транспортної пригоди останнім не оспорювався;
від виклику робітників ДАЇ на місце події він відмовився; надав позивачеві
розписку про добровільне погашення збитків, а також висновком автотехнічної
експертизи, результатам якої недовіряти у суду першої інстанції не було
підстав.

Таким
чином, суд обґрунтовано дійшов висновку про стягнення за відповідача
матеріальну шкоду, розмір якої підтверджено квитанціями про оплату фактично
виконаних робіт.

Виходячи
з викладеного, доводи відповідача щодо відсутності його вини у заподіянні
шкоди, не встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху та
недоведеності розміру збитків необгрунтовані.

Відповідно
до вимог ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи
надані позивачем докази та фактичні обставини справи, суд обґрунтовано визначив
розмірі грошової компенсації в сумі 1000 гри. і стягнув її з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2

Щодо
посилань відповідач на заявлений судді відвід та упередженість, то вони також
необґрунтовані. Як вбачається з матеріалів справи, відвід судді-головуючому по
справі було заявлено у зв'язку з відхиленням клопотання про призначення
повторної автотехнічної експертизи. Відповідно до вимог ст. 20 ЦПК України,
вказані обставини не є підставою для відводу судді.

Таким
чином, рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його
скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.1-308, 313, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 24 квітня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання чинності.