Справа №
22-к - 2653/07                                    Головуючий 1 інстанції - Тимошенко О.С.
Доповідач - Шахова О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
вул.  Володимирська,  15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19
вересня 2007 року                                                                                             м.  Київ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі:

Головуючого:         Євтушенко О.І

суддів:                      Шахової О.В.,  Антоненко Н.О.,  Білич І.М., Мороз Л.Л.

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Петровському
районі м.  Донецька про стягнення
одноразової допомоги у зв'язку зі смертю годувальника,

за
касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Петровському районі м.  Донецька на
рішення Марійського районного суду Донецької області від 22 квітня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2004 року,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2003 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції
ФССНВ у Петровському районі м.  Донецька
про стягнення одноразової допомоги у зв'язку зі смертю годувальника.

Зазначала,  що з 1998 року перебувала в фактичних шлюбних
стосунках з ОСОБА_2. від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2.,  внаслідок нещасного випадку на виробництві
загинув і 26 грудня 2002 року складено акт про нещасний випадок на виробництві
та видано її як дружині потерпілого.

У
відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили
втрату працездатності» позивачка просила стягнути на її та неповнолітню доньку
(сім'ю) користь одноразову допомогу,  яка
має бути не меншою середнього заробітку ОСОБА_2. за п, ять років,  що складає
36 811 грн.20 коп. та одноразову

2

допомогу,  яка складається з однорічного заробітку
потерпілого в сумі 7362грн.24 коп. окремо на її користь та на користь дитини.

Рішенням
Марийського районного суду Донецької області від 22 квітня 2004 року позовні
вимоги ОСОБА_1. задоволено,  стягнуто з
відповідача на користь позивачки одноразову допомогу на сім'ю з розрахунку
п'ятирічного заробітку 36 811 гри. 20 коп. та одноразову допомогу в розмірі
однорічного заробітку в сумі 7362 гри.24 коп.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2004 року вказане рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Відділення
виконавчої дирекції ФССНВ у Петровському районі м. Донецька звернулося до
Верховного Суду України з касаційною скаргою,
в якій просить скасувати рішення Марійського районного суду Донецької
області від 22 квітня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 05 липня 2004 року,  а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч.1п.4  ст. 338 ЦПК України судове
рішення підлягає обов'язковому скасуванню з передачею справи на новий
розгляд,  якщо суд вирішив питання про
права та обов'язки осіб,  які не брали
участі у справі.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1. та стягуючи на її користь та користь її неповнолітньої
дитини одноразову допомогу, у зв'язку з смертю годувальника суд першої та
апеляційної інстанції виходив з того,  що
вона фактично знаходилась з загиблим на виробництві ОСОБА_2. в шлюбних
стосунках,  народила доньку,  батьком якої він є ,  а відповідно тому має право на одержання
утримання після його загибелі.

Проте з
такими висновками суду першої та апеляційної інстанції погодитись не можна.

Згідно  ст.33 Закону України»Про загальнообов'язкове
соціальне страхування від нещасних випадків та професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності у разі смерті потерпілого право на відшкодування
шкоди мають особи,  які перебували на
утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього
утримання.

Як
вбачається з матеріалів справи,  та що не
заперечує сама позивачка на час смерті ОСОБА_2. перебував в шлюбі з ОСОБА_4. та
мав сина ОСОБА_5.

З листа
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Петровському
районі м.  Донецька від 3 липня 2003 року
вбачається,  що до відділення з приводу страхових
виплат зверталась мати померлого ОСОБА_6.,
яка зазначала,  що на день смерті
проживала разом з сином (а.с. 72, 38).

На
порушення процесуального права,  суди
залишили ці обставини поза увагою і під час розгляду справи в суді першої
інстанції суд відповідно до  ст.33 ЦПК
України не залучив до участі в справі дружину померлого ОСОБА_4.,  сина ОСОБА_5. та маги ОСОБА_6.,
права та інтереси яких,
безумовно,  зачіпаються при
вирішенні даного спору.

Поряд з
цим судами не вірно застосовані норми матеріального права,  зокрема
ст.  ст.1200,  1202 ЦК
України,  яка не діяла на момент
виникнення даних правовідносин та яка взагалі їх не регулює.

Оскільки
порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм
матеріального права призвело до постановления
помилкових рішень,  ці рішення не
можуть залишатись в силі і підлягають скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд.

3

Керуючись  ст. 336, 338 ЦПК України та Законом України
„Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22.02.2007 p. № 697-V,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду м.  Києва,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції ФССНВ у Петровському районі м.  Донецька задовольнити.

Рішення
Марійського районного суду Донецької області від 22 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2004 року скасувати,  а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.