Справа №22ц-3124-2007                             Головуючий у 1
інстанції Суханова А.В
41                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007
року  Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого
судді Круглікової К.С.,

Суддів
Олєйникової Л.С., Соломахи Л.І.,

При
секретарі     Стефановій І.М.,

В присутності
ОСОБА_1- представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

Розглянув у
відкритому судовому засіданні місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 - представника позивачки ОСОБА_2 на рішення Центрально-міського
районного суду міста Макіївки Донецької області від 16 січня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної невиплатою
заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Центрально-міського районного суду міста Макіївки від 17 січня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,заподіяної
невиплатою заробітної плати, відмовлено .

Постановляючи
рішення суд першої інстанції виходив з того,що громадсько -правові відносини
між сторонами ніколи не виникали і не існують на теперішній час,у зв"язку
з чим відповідач ОСОБА_3не може нести відповідальність за несплачену позивачці
заробітну плату в порядку ст.1166 ЦК України.Позивачкою пропущений 3-х річний
строк звернення до суду ,крім того на ці правовідносини розповсюджується
трудове законодавство, а  саме ст.233
КЗпП України

Не погодившись з
рішенням суду , ОСОБА_1- представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
оспорює обгрунтованність рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального
та процесуального права.

При цьому, в
обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказав, що після ліквідації Автобази
можливість для виплати заробітної плати за рахунок організації, з якою
позивачка знаходилася у трудових відносинах,виявилася втраченою.У зв"язку
з тим,що несприятливі майнові наслідки для позивачки наступили внаслідок винної
противоправної  поведінки відповідача, після припинення
трудових правовідносин за зобов'язань Автобази з виплати заробітної плати через
ліквідацію банкрута, між сторонами по справі виникло нове цивільно -правове
недоговірне зобов'язання щодо відшкодування заподіяної шкоди,передбачене ст.440
ЦК УСРС. Ухвалою
арбітражного суду від 21 червня 2000 року ліквідатором автобази був призначений
відповідач - ОСОБА_3,який повинен був діяти у відповідності з вимогами Закону
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом",
ст. 1 якого встановлений обов'язок ліквідатора здійснення ліквідаційної
процедури та забеспечити задоволення визнанних судом вимог кредиторів. Крім
того, як керівник юридичної особи-банкрута ліквідатор зобов'язаний вжити
заходів щодо погашення заборгованості із заробітної плати навіть тим
працівникам, які не

подавали
заяв про визнання їх кредиторами у справі про банкрутство. При цьому обсяг
повноважень ліквідатора зазначений у ст.25 цього Закону. Бездіяльність
відповідача та неналежне виконання їм своїх обов'язків підтверджена як його
власним звітом №87 від 16 червня 2001 року так і ухвалою арбітражного суду від
21 червня 2001 року. У відповідності зі ст. 1 ЗУ „Про підприємництво"
підприємницька діяльність здійснюється на свій ризик. Таким чином, добровільно
приймаючи на себе обов'язки ліквідатора з метою одержання доходу користуючись
усіма правами керівника підприємства-банкрута і неналежним образом виконавши
свої обов"язки відповідач особисто відповідає за заподіяну позивачці
майнову шкоду.

На його думку,
посилання суду про сплив позовної давності звернення до суду є також
безпідставним, бо предметом позову є заборгованість по заробітній платі та
строк звернення до суду згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України не передбачений.
Просять скасувати рішення суду постановити нове рішення,котрим задовольнити
позовні вимоги позивачки.

У судовому
засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі,просив її
задовольнити,скасувати рішення суду.

Позивач ОСОБА_2
в судове засідання не з"явилася,про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином.

Відповідач
заперечував проти поводів апеляційної скарги,просив її відхилити,рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши
суддю -доповідача ,сторони,дослідивши матеріали цивільної справи,вважає,що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню ,а рішення суду першої інстанції
зміні чи скасуванню з наступних підстав.

Згідно
статті 213 ЦПК України в редакції 2004 року рішення суду повинно бути законним
і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами. які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно
до частини 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд
вважає,що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи,правильно
визначив правовідносини,які склалися між сторонами та правильно застосував
нороми матеріального права ,що їх регулюють.

Судом першої
інстанції встановлено та таке вбачається з матеріалів справи, що ухвалою
Арбітражного суду Донецької області від 27 березня 2000 року за справою про банкрутство
порушена справа про банкрутство підприємства „Жданівська автобаза концерну
„Енерго" внаслідок її фінансові" неспроможності й відповідачка
ОСОБА_2 визнана кредитором по цій справі з бнкрутства у зв"язку з
невиплатою заробітної плати на суму 3950 грн.45 коп.

Ухвалою
Арбітражного суду Донецької області від 21 червня 2001 року ОСОБА_4 був
призначений ліквідатором підприємства „Жданівська автобаза концерну
„Енерго". У зв"язку з неналежним виконанням своїх повноважень ,його
повноваження ліквідатора були припинені і призначено іншого ліквідатора.

Відносини між
позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли в зв"язку з його діяльністю як
ліквідатора підприємства.

9 грудня 2002
року господарчим судом Донецької області винесена ухвала про ліквідацію
Автобази і кредиторська заборгованість у розмірі 3950 грн.45 коп залишилась
непогашеною.

Між
тим,відповідно до повідомлення Головного управління статистики у Донецькій
області від 18 квітня 2007 року ,станом на 18 квітня 2007 року , підприємство
Жданівська Автобаза концерну „Енерго" значиться зареєстрованим,тобто не
ліквідовано в установленому ст.59 Господарського Кодексу України порядку .

Громадсько-правові
відносини між сторонами не виникали,тому суд першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку та відмовив ОСОБА_2 в позові,оскільки відповідач
ОСОБА_3не може нести відповідальність за несплачену позивачці заробітну плату в
порядку ст.1166 ЦК України..

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального законодавства, що
призвело або могло призвести для неправильного вирішення справи.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Таким чином ,суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до
ч.1 ст.308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу
якщо встановлює,що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1п.1,313,314 ч.1 п.1,315 ЦПК України апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1-представника позивачки ОСОБА_2 відхилити.

Рішення  Центрально-міського районного суду міста
Макіївки Донецької області від 16 січня 2007 року залишити без змін .

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення,може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.