Ухвала

Іменем України

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі: Стеблюк Л.П.,  Голембевської Л.М.
,  Луценка В.В. розглянувши 31 травня
2007 року в м.  Вінниці,  відповідно до Закону України «Про внесення
змін до розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року,  касаційну скаргу СТОВ «Нове життя» с.  Шоломки,
Овруцького району,  Житомирської
області на рішення Овруцького районного суду від 5 жовтня 2005 року та рішення
апеляційного суду Житомирської області від 20 січня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1до сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю «Нове життя» с.
Шоломки,  Овруцького району,  Житомирської області про поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,  стягнення
заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,  -

встановила:

В травні
2004 року ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до СТОВ «Нове життя» с Шоломки,  Овруцького району,  Житомирської області про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,  стягнення
заборгованості по заробітній платі,
відшкодування моральної шкоди,
зазначивши в заяві,  що вона
працювала у відповідача на посаді завідуючої складом паливно-мастильних
матеріалів. Наказом директора СТОВ «Нове життя» с Шоломки,  Овруцького району,  Житомирської області №34 від 19.04.2004 року
її було звільнено із займаної посади за прогули,  згідно п.4
ст. 40 КЗпП України.

З
наказом про своє звільнення з посади ОСОБА_1. не згідна,  оскільки відповідач провів її звільнення без
погодження з профспілковим комітетом та з порушенням вимог  ст. 149 КЗпП України.

Рішенням
Овруцького районного суду,  Житомирської
області від 05.10.2004 року позовні вимоги ОСОБА_1. до СТОВ «Нове життя»
задоволено частково.

Стягнуто
з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя»
на користь ОСОБА_1. 645 гривень 90 копійок заборгованості по заробітній платі
та 51 гривню державного мита на користь держави.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за їх безпідставністю.

Рішення
апеляційного суду Житомирської області від 20.01.2005 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1. задоволено частково.

Рішенням
Овруцького районного суду,  Житомирської
області від 05.10.2004 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди скасоване.

Постановлене
нове рішення по справі яким: поновлено ОСОБА_1. на посаді завідуючої складом
паливно-мастильних матеріалів та запчастин сільськогосподарського товариства
з  обмеженою відповідальністю «Нове
життя» с  Шоломки,
Овруцького району,  Житомирської
області з 19.04.2004 року.

Стягнуто
з СТОВ «Нове життя» на користь ОСОБА_1. середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 1174 гривні 35 копійок та 300 гривень моральної шкоди.

Рішення
суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах
місячного платежу в сумі 132 гривні 50 копійок звернуто до негайного виконання.

В решті рішення
районного суду залишено без змін.

Справа №33ц-228кс                2007р.   Категорія:        Рішення ухвалено під головуванням
Малахової Н.М.

Суддя-доповідач:
Луценко В.В.

Позивачка
ОСОБА_1. оскаржила рішення апеляційного суду в касаційному порядку в частині
відшкодування моральної шкоди. Просила постановити нове рішення по справі,  яким задовільнити її позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

В іншій
частині рішення апеляційного суду Житомирської області від 20.01.2005 року
просила залишити без змін.

У
касаційній скарзі відповідач по справі просить рішення апеляційного суду
скасувати,  залишити в силі рішення
районного суду,  посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального права та порушення вимог
процесуального права.

Розглянувши
касаційні скарги,  перевіривши матеріали
справи судова колегія не знаходить підстав для їх задоволення.

Як
вбачається з матеріалів справи 29.03.2004 року ОСОБА_1. працюючи завідувачем
складом паливно-мастильних матеріалів СТОВ «Нове життя» с.
Шоломки,  Овруцького
району,  Житомирської області,  згідно наказу директора СТОВ «Нове життя» с Шоломки передала
товарно-матеріальні цінності,  що
рахувались за нею іншому працівникові.

Оскільки
наказу про звільнення ОСОБА_1. з займаної посади або переведення її на іншу
роботу відповідач не видавав,  позивачка
продовжувала виходити на роботу.

19.04.2004
року директор СТОВ «Нове життя» з клопотанням про надання згоди на звільнення з
роботи кладовщика сільськогосподарського
підприємства ОСОБА_1 (а.с. 40).

Однак,  наказ про переведення ОСОБА_1. з посади
завідуючої паливно-матеріальним складом на посаду кладовщика цього складу
відповідачем не видався.

Відповідно
до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992
року (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів»
невихід працівника на роботу у зв'язку з незаконним переведенням не можна
вважати прогулом без поважних причин і він не може бути звільнений з роботи за
п.2  ст. 40 КЗпП України.

Окрім того,  звільнення ОСОБА_1. відбулось з порушенням
вимог  ст.  149 КЗпП України.

За таких
обставин апеляційний суд прийшов до правильного висновку про те,  що законних підстав для звільнення ОСОБА_1. з
роботи за п.4  ст. 40 КЗпП України не
має,  а тому її звільнення з роботи є
незаконним і вона підлягає поновленню на раніше займаній посаді із стягненням
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Поновлюючи
ОСОБА_1. на займаній посаді,  апеляційний
суду,  виходячи з обставин справи та
вимог закону частково задовільнив позовні вимоги про стягнення з відповідача
моральної шкоди.

Із
змісту касаційних скарг та оскаржуваного судового рішення не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права,  касаційні скарги є необгрунтованими,  а викладені в них доводи не відповідають
дійсним обставинам справи.

Керуючись  ст.
ст.  324,  328,
332 ЦПК України,  судова
колегія,  -

ухвалила:

Касаційні
скарги ОСОБА_1та директора СТОВ «Нове життя» с Шоломки,  Овруцького району Житомирської області
відхилити,  а рішення апеляційного суду
Житомирської області від 20 січня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.