Справа
№22-ц-912  2007р.                    Головуючий у 1-й
інстанції  Мальована В.В.
Суддя-доповідач                                                                                     Данильченко
УХВАЛА

24  липня
2007  року  колегія
суддів  судової  палати
з  цивільних   справ апеляційного суду Сумської області у
складі:

головуючого -
Попруга С. В.

суддів -
Данильченко Л.О.,  Кононенко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

адвоката -
ОСОБА_1

та осіб,  які беруть участь у справі - позивачки
ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу
виконавчого комітету Сумської міської ради на ухвалу Зарічного районного суду
м.  Суми від 12 червня 2007 року про
відмову в задоволенні заяви виконавчого комітету Сумської міської ради про
роз'яснення рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 24 січня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Сумської міської ради,  третя особа: Управління житлово-комунального
господарства про визнання права на проживання та вселення

та за
зустрічним позовом виконавчого комітету Сумської міської ради до ОСОБА_2,  третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зарічник»,  Сумська
обласна клінічна лікарня,  відділ у
справах громадянства,  міграції та
реєстрації фізичних осіб Зарічного ВМ СМВ УМВС України в Сумській області про
визнання особи такою,  що втратила право
користування житловим приміщенням.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду Данильченко Л.О.,  пояснення позивачки ОСОБА_2 та адвоката
ОСОБА_1,  які заперечували проти доводів
апеляційної скарги,  дослідивши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Зарічного районного суду м.  Суми від 24
січня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено,
зобов'язано виконавчий комітет Сумської міської ради вселити ОСОБА_2 у
жиле приміщення - кімнату АДРЕСА_1,
надавши їй ліжко-місце.

Виконавчий
комітет Сумської міської ради 23 травня 2007 року звернувся із заявою про
роз'яснення даного рішення,  оскільки
коли будинок раніше мав статус гуртожитку,
людям надавались ліжко-місця,  а
після набуття цим гуртожитком статусу житлового будинку за мешканцями
закріплювались не ліжко-місця,  а житлові
кімнати.

2

Ухвалою
Зарічного районного суду м.  Суми від 12
червня 2007 року відмовлено у задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду.

При
постановленні ухвали суд першої інстанції виходив з того,  що мотивувальна та резолютивна частини
рішення містять всі зазначені обставини,
викладені виконкомом у своїй заяві щодо виконання судового рішення,  а тому роз'яснення не потребують.

В
апеляційній скарзі виконавчий комітет Сумської міської ради просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції та роз'яснити рішення суду.

Апелянт
вважає,  що ухвала суду прийнята з
порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт
зазначає,  що на даний час вільних кімнат
в будинку по АДРЕСА_1 немає,  а
ліжко-місце надати неможливо,  оскільки
цей будинок не є гуртожитком,  а має
статус будинку для тимчасового проживання малих сімей.

Дослідивши
матеріли справи,  доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що 15
квітня 2003 року рішенням Сумської міської радиАДРЕСА_1 переданий в комунальну
власність.

Обласною
клінічною лікарнею 11 березня 1997 року видано ордер на вселення ОСОБА_2 в
даний гуртожиток по АДРЕСА_1 на ліжко-місце.

Рішенням
виконавчого комітету Сумської міської ради № 99 від 03 лютого 2004 року
гуртожитку по АДРЕСА_1 надано статус житлового будинку для проживання малих
сімей.

Непроживання
позивачки з 2002 року в даному гуртожитку суд першої інстанції рішенням від 24
січня 2007 року визнав поважним,  і
визнано за нею право на проживання у вказаному житловому приміщенні.

Зобов'язано
виконком Сумської міськради вселити ОСОБА_2 в кімнату будинку АДРЕСА_1,  надавши їй ліжко-місце.

З даним
рішенням погодилась і апеляційна інстанція,
про що 21 березня 2007 року апеляційним судом Сумської області
постановлено ухвалу.

На час
вселення позивачки у 1997 році це приміщення мало статус гуртожитку,  а на час виникнення спору статус будинку
АДРЕСА_1 змінено,  але режим її
проживання в зв'язку з цим не змінився.

з

Другий ордер їй
не видавався,  тобто вона підлягає
вселенню на ліжко-місце,  про що і
зазначив суд у своєму рішенні.

Крім
того,  обставини щодо зміни статусу
гуртожитку і надання в зв'язку з цим кімнати чи ліжко-місця не буди предметом
спору,  а суд не може виходити за межі
спору.

Таким
чином,  підстави для роз'яснення рішення
суду від 24 січня 2007 року по даній справі відсутні.

В
зв'язку з вищевикладеним,  колегія суддів
вважає,  що ухвала суду першої інстанції
викладена і постановлена у відповідності з діючим законодавством і підстави для
її зміни або скасування відсутні.

На
підставі викладеного,  керуючись п.1
ч.2  ст. 307,  п.1 ч.1
ст. 312,   ст.  313-315 ЦПК України,  колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу виконавчого комітету Сумської міської ради відхилити.

Ухвалу
Зарічного районного суду м.  Суми від 12
червня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набрала законної сили,  але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення.