Справа № 22ц-693/07                                          Головуючий в 1 інстанції - Лященко О.В.
Категорія - 5                                                                      Доповідач
УХВАЛА

іменем    України

11 вересня 2007 року. Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Киці С.І.,

при секретарі - Савчук
О.В.,

з участю
позивача ОСОБА_1., представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частину квартири і її поділ за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1. на рішення Володимир-Волинського міського суду від 22 червня 2007
року,

встановила:

Рішенням
Володимир-Волинського міського суду від 22 червня 2007 року в позові
відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1. просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Судом першої
інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2. 20 січня 1998 року придбала за
договором купівлі-продажу однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 і 29 січня 1998 року
зареєструвала право власності на неї у Волинському обласному БТІ. Дана квартира
придбана ОСОБА_2. за особисті кошти. На час її придбання сторони спільно не
проживали і не вели спільного господарства, не мали наміру створити сім'ю.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Суть позовних
вимог ОСОБА_1. полягає в тому, що з 1994 року він та відповідач ОСОБА_2.
проживали однією сім'єю, вели спільне господарство   і
спірна  квартира  по
АДРЕСА_1   була

2

придбана ними в січні 1998 року за
спільні кошти. При цьому правовою підставою свого позову він зазначив ч. 1 ст.
17 Закону України «Про власність», відповідно до якої майно, придбане внаслідок
спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.

За змістом
наведеної правової норми, а також ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач повинен
довести наявність фактичних шлюбних стосунків сторін та проживання їх однією
сім'єю.

Однак
переконливих доказів на підтвердження зазначених обставин позивач суду не
надав, а на їх спростування свідчить те, що до придбання спірної квартири
сторони власного житла не мали, відповідач з неповнолітньою дочкою 1984 року
народження проживала в іншій квартирі за договором найму, до укладення якого
позивач відношення не мав, а відтак і не вправі був користуватися цією
квартирою, між сторонами існує значна різниця у віці, в зареєстрованому шлюбі
вони ніколи не перебували

Показання
свідків ОСОБА_4. і ОСОБА_5. про проживання сторін однією сім'єю спростовуються
всією сукупністю інших досліджених судом доказів, яким дана належна правова
оцінка.

Виходячи з
викладеного, повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи, суд
обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Проживання
позивача в місті Володимир-Волинському, реєстрація ним ввезених з-за кордону
автомобілів та тимчасова прописка у спірній квартирі з листопада 1999 року (через
рік після її придбання відповідачем) правового значення для правильного
вирішення даного спору не мають, оскільки ці обставини не підтверджують набуття
ним спільно з відповідачем права власності на вказану квартиру.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду.

Рішення
постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Володимир-Волинського міського
суду від 22 червня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.