Справа № 22-1256/2007 р.                               Рішення
ухвалено під головуванням
44                                                                             Глушка
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 23 травня   2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Матківської М. В.

Суддів :Чуприни
В.О.,  Колодійчука В.М.

При секретарі: Шевчук Л.В.

За
участю : позивача ОСОБА_1
і його представника ОСОБА_3.,
представника відповідача Рибачка B.C.,
відповідача ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою Котика Василя Сидоровича

на
рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 2 квітня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_1до * виконавчого комітету Ладижинської міської ради
та ОСОБА_2про визнання недійним рішень виконавчого комітету Ладижинської
міської ради,  знесення самовільно
збудованої споруди та стягнення моральної шкоди,  -

встановила:

Рішенням
Ладижинського міського суду Вінницької області від 2 квітня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1до виконавчого комітету Ладижинської міської ради та
ОСОБА_2   про    визнання
недійсним    рішень    виконавчого    комітету

Ладижинської
міської ради,  знесення самовільно
збудованої споруди та стягнення моральної шкоди,  відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
рішення,  яким задоволити його позов.

Зазначив,  що рішення є неправильним; не відповідає
вимогам,  зазначеним в  ст.
213 ЦПК України і має місце невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Відповідачі
заперечили апеляційну скаргу,  просять
залишити її без задоволення,  а рішення
суду залишити без змін. Вважають,  що суд
при вирішенні даного спору виконав всі вимоги процесуального закону та
правильно вирішив спір.

Апеляційна
скарга не піддягає до задоволення за таких підстав.

Суд
першої інстанції встановив,  що комора та
лазня,  які прибудовані до приміщення
літньої кухні та належать відповідачу ОСОБА_2. і знаходяться в АДРЕСА_1,  є капітальними прибудовами до літньої кухні і
побудовані в 1963 році,  задовго до
будівництва жилого будинку позивачем.
Спірні приміщення збудовані без відповідного дозволу і не про
інвентаризовані. З метою приведення у відповідність технічної документації на
будинок виконавчий комітет за заявою ОСОБА_2 прийняв рішення № 554 від
29.11.2002 року про надання дозволу на прибудову і рішення № 320 від 25.06.2004
року,  яким узаконив прибудову ОСОБА_2.,  побудовану ним з відступом від наданого
дозволу.

Рішенням
Ладижинського міського суду Вінницької області від 25.12.2003 року задоволено
позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком.  Зобов'язано ОСОБА_23нести тимчасову прибудову
до літньої кухні,  що розташована з боку
межі присадибної ділянки будинку АДРЕСА_2 Дане рішення суду відповідачем
виконано: тимчасова прибудова (під навіс) до літньої кухні відповідачем
знесена.

Також
судом встановлено,  що позивачОСОБА_1. свій будинок
побудував в 1982 році з істотним відхиленням від наданого дозволу на проведення
будівельних робіт,  а саме: з боку
домоволодіння відповідача з відступом від межі на 90 см.

Згідно
вимог ч.1  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку,  апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно
до  ст.
328 ЦК України
право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом.  Право
власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Право
власності на річ,  яка створена
особою,  набувається нею,  якщо інше не встановлено договором або
законом (  ст.  331 ЦК
України).

Із
матеріалів справи вбачається,  що
прибудова до літньої кухні (комора та лазня),
що належить ОСОБА_2. і знаходиться вАДРЕСА_1,  збудована в 1963 році ( а. с.
30). Н*
підставі свідоцтва №909 від 18.06.1974 року жилий будинок з господарськими
побудовами за вказаною адресою належить ОСОБА_2. ( а. с.  29).

Отже,  рішення виконавчого комітету Ладижинської
міської ради прийняті у відповідності до закону і не порушують вимог закону та
прав позивача,  який в судовому засіданні
не довів обставин,  які б свідчили про
порушення оспорюваними рішеннями його законних прав.

Суд
першої інстанції,  виконавши вимоги
статей 10,  60,  212 ЦПК України повно встановив всі обставини
по справі,  вірно оцінив всі зібрані по
справі докази і прийшов до вірного висновку про те,  що позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не
підлягають..

При
вирішенні даного спору суд правильно застосував норми процесуального права і
прийняв вірне по суті та справедливе рішення.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Ладижинського міського суду Вінницької області від 2 квітня   2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення .

На
ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду України протягом
двох місяців.