УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАНИ

24 жовтня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Бабія
А.П.,  Станкевича В.А.,
Ступакова О.А розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
«Мелітопольгаз» про зняття дисциплінарних стягнень за касаційною скаргою ВАТ
«Мелітопольгаз» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 04 листопада 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької
області від 15 лютого 2005 року,

встановила:

ВАТ
«Мелітопольгаз» звернулось до Верховного Суду України з касаційною скаргою на
рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04
листопада 2004 року,  яким задоволений
позов ОСОБА_1  до ВАТ «Мелітопольгаз» про
зняття дисциплінарних стягнень,  а також
на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2005 року якою
рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В
обґрунтування касаційної скарги ВАТ «Мелітопольгаз» посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права,  в зв'язку з чим ставить питання
про скасування судових рішень та постановления
нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Суд першої інстанції знімаючи дисциплінарні
стягнення в вигляді доган,  накладені
головою правління ВАТ «Мелітопольгаз» на ОСОБА_1 наказами №107 від 18 квітня
2002 року та №136 від 31 травня 2002 року посилався на те,  що
ст.  147 КЗпП України
передбачено,  що за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути застосовано дисциплінарне стягнення.
Порушення трудової дисципліни визначається в п. 24 Типових правил внутрішнього
трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств,  установ,
організацій як невиконання або неналежне виконання з вини працівника
покладених на нього трудових обов'язків. Вина як одна з ознак порушення
трудової дисципліни є цілковито необхідною для притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності.

25 січня
2002 року ОСОБА_1  було поновлено на
роботі на посаду директора філії „ЦТ
і М" ВАТ „ Мелітопольгаз „ на підставі рішення місцевого
Мелітопольського міського суду Запорізької області. Після поновлення на роботі
позивач неодноразово звертався до голови правління ВАТ «Мелітопольгаз» з
проханням організувати передачу йому необхідної документації,  пов'язаної з виконанням ним
організаційно-розпорядних та адміністративно-господарських функцій про що
свідчать службові записки № 151 від 28 січня 2002 року,  № 74 від 29 січня 2002 року. № 192 від 01
лютого 2002 року та інші на а. с.
118-128. Незважаючи на це документація передана не була,  не ознайомлений позивач і з посадовою  інструкцією директора філії.  Відповідачем
не були  створені  Павелку А.С.

Справа №
33ц-1055/07                                                                                       Категорія
ЦП: 1

АПП

Головуючий у
першій інстанції Міщенко Т.М.

Доповідач
Ступаков О.А.

необхідні умови
для належного виконання ним службових обов'язків.

Вини
ОСОБА_1  в зупиненні зливу цистерн з
газом 04 квітня 2002 року немає. Згідно припису № 9 служби охорони праці ВАТ
«Мелітопольгаз» від 03 квітня 2002 року на території ГНС кількість цистерн з
газом не може перевищувати двох штук. 04 квітня 2002 року на території ГНС знаходилося
5 цистерн,  три з яких належали орендарю
території ГНС юридичній особі - ЗAT НПФ „Еліт". З цих причин самостійно прибрати лишні
цистерни позивач права не мав,  тому
декілька разів звертався з доповідними записками до голови правління ВАТ
«Мелітопольгаз»

Наказ №
104 від 15 квітня 2002 року щодо переміщення в службовий кабінет будинку,  який знаходиться на території
газонаповнювального пункту,  позивач не
виконав з поважних причин. Будинок ГНП являється другої категорії небезпеки і
згідно пункту 8.130 державних будівельних норм В.2.5-20-2001 «Газопостачання» в
ньому не можуть бути розташовані службові кабінети.

Припис
державного ведучого інспектора від 17 квітня 2002 року позивачем виконано,  про що свідчать службові записки № № 723, 724
від 27 травня 2002 року.

Згідно  ст.
149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни
письмові пояснення,  чого відповідачем
зроблено не було.

Апеляційний
суд погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням
судами   норм  матеріального
та  процесуального  права,
а також  відсутні передбачені
ч.  1
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення. Наведені У касаційній скарзі доводи
висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ВАТ «Мелітопольгаз» відхилити.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2004
року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.