Справа №22-ц-600/2007р.                                 Головуючий 1
інстанції: - Зінченко Ю.Є.
відшкодування шкоди.                                                Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30
липня   2007 року.                       Судова колегія судової палати у цивільних
справах

апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді  Макарова Г.О.,  суддів - Хорошевського О. М. ,  Кокоші В.
В.,  при секретарі
-Круговій І.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.  Харкова від 8 грудня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_1 про відшкодування
майнових збитків і моральної шкоди у зв'язку з залиттям квартири,

встановила:

У грудні
2004 року ОСОБА_4. та її представник ОСОБА_5. звернулися до суду із вказаним
позовом.

В
обгрунтування позову зазначали,  що
позивачка ОСОБА_4. є власником квартири АДРЕСА_1.

13
вересня 2004 року з вини мешканців квартири №10 ОСОБА_2., ОСОБА_3. та квартири
№14 ОСОБА_1. вказаного будинку,  сталося
залиття квартири ОСОБА_4. водою із системи опалення,  що призвело до пошкодження оздоблювального
покриття та конструктивних елементів приміщення квартири,  килимового покриття,  радіоапаратури.

Залиттям
квартири ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода,
яка складається із вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири у
сумі 13 102 грн.,  пошкодженого ДВД
програвача „Піонер" у сумі 3 348 грн. 50 коп.,  пошкодженого підлогового килима у сумі 1 350
грн.,  витрат на лікування стресу у сумі
803 грн. 15 коп.,  оплати висновку
спеціаліста - будівельника у сумі 320 грн. 33 коп.,  оплати експертизи ДВД програвача
„Піонер" у сумі 30 грн.,  оплати
правових послуг у сумі 1 500 грн.,
оплати нотаріально посвідченого доручення для її представника у сумі 50
грн. та витрат по сплаті державного мита у сумі 286 грн.

Крім того,  у зв'язку з перенесеним стресом вона потребує
санаторно-курортного лікування,  вартість
якого становить 5 940 грн.

Залиттям
квартири ОСОБА_4 спричинена також і моральна шкода,  оскільки після перенесеного нервового стресу
вона тривалий час лікувалася,  не мала
можливості відпочити разом із сім'єю у санаторії,  змушена була просушувати залиту водою
квартиру та речі.

Посилаючись
на вказані обставини,  ОСОБА_4. та її
представник ОСОБА_5. просили суд стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_4.
матеріальну шкоду у сумі 21 889 грн. 98 коп.,
моральну шкоду у сумі 7 000 грн.,
а всього 28 889 грн. 98 коп.

В
судовому засіданні позивачка та її представник уточнили позовні вимоги та просили
суд стягнути з ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_4 . матеріальну шкоду у сумі 20 889 грн. 98
коп.,  моральну шкоду у сумі 7 000 грн.,  а всього 27 889 грн. 83 коп.

Відповідачі
ОСОБА_2., ОСОБА_3. позов не визнали посилаючись на те,  що згідно висновку спеціаліста ХНДІСЄ
ім.  Бокаріуса від 27 жовтня 2004
року,  з'єднувальні деталі трубопроводу
опалювальної системи в їх квартирі пошкоджені внаслідок зламу,  який виник при переміщенні блоку опалюваної
системи в квартирі АДРЕСА_2. У зв'язку з чим їх вина у залитті квартири №2
зазначеного будинку водою із системи опалення відсутня.

Представник
відповідача ОСОБА_1. позов не визнав посилаючись на те,  що залиття квартири позивачки сталося з вини
мешканців квартири № 10 ОСОБА_2., ОСОБА_3.,  так як одна із муфт трубопроводу
опалювальної системи їх квартири,  яка
з'єднувала радіатор опалення ,  була не
належної якості та вмонтована в систему без відповідного дозволу.

Рішенням
Московського районного суду м.  Харкова
від 8 грудня 2006 року позов задоволено частково.

Стягнуто
солідарно з відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_3. на користь ОСОБА_4. матеріальну
шкоду у сумі 10 138 грн. 88 коп.,
моральну шкоду у сумі 2 666 грн.,
а всього 12 138 грн. 44 коп. та з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_4.
матеріальну шкоду у сумі 5 069 грн.,
моральну шкоду у сумі 1 333 грн.,
а всього 6 404 грн. 44 коп.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_2., ОСОБА_3. посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального
права,  просять скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачці у задоволенні позову до них.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,  просить скасувати рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_4. матеріальної та
моральної шкоди у сумі 6 404 грн. 44 коп.

Судова
колегія заслухавши суддю-доповідача,
пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг
вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. підлягає повному задоволенню,  а
апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню.

Згідно
зі  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішить справу згідно із
законом.

Обґрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясовних обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи
позов ОСОБА_4. суд першої інстанції виходив з того,  що залиття її квартири відбулося з вини
відповідачів,  а тому всі вони повинні
відшкодувати позиваці матеріальну та моральну шкоду.

Проте погодитися
з таким висновком суду не можна,  так як
він ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи,  зроблений судом при помилковому застосуванні

норм
матеріального права,  а тому судова
колегія вважає за необхідне на підставі п.
п. 3,  4 ч. 1  ст.  309 ЦПК України
скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про
часткове задоволення позову.

З
матеріалів справи вбачається,  що сторони
у справі проживають в будинку АДРЕСА_3. Власником квартири №2 є позивачка
ОСОБА_4.,  власниками квартири №10,  розташованої поверхом вище є ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,  власником квартири № 14,  розташованої поверхом вище є ОСОБА_1

Судом
встановлено,  що згідно актів
житлово-експлуатаційної дільниці № 144 м.
Харкова від 13 та 23 вересня 2004 року квартира №2,  розташована в будинку АДРЕСА_3 була залита
водою із квартири №10 зазначеного будинку. Залиття квартири позивачки сталося в
результаті розлому патрубка опалювальної системи в квартирі № 10.

Факт
спричинення шкоди позивачці залиттям квартири сторонами не спростовується.

Відповідно
до  ст.
1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана майну фізичної
особи,  відшкодовується у повному обсязі
особою,  яка її завдала. Особа,  яка завдала шкоду,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкода завдана не з її вини.

Згідно
висновку трасологічної та металознавчої експертизи ХНДІСЄ ім.  Бокаріуса № 2503/2963 від 31 травня 2007 року
належно зорієнтовані при установці сполучні деталі трубопроводу опалювальної системи
у квартирі № 10 зруйновані в результаті зламу,
що утворився при переміщенні відповідного блоку опалювальної системи у
квартирі АДРЕСА_2,  тобто у квартирі
відповідачки ОСОБА_1.

Відповідно
до вимог ч. 4  ст.  60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Судова
колегія не може прийняти як доказ висновки що містяться в актах
житлово-експлуатаційної дільниці № 144 м.
Харкова від 13 вересня 2004 року та 23 вересня 2004 року щодо можливих
причин зруйнування з'єднувальних деталей трубопроводу опалювальної системи у
кв. №10 в наслідок можливого неякісного монтажу системи та застосування в
системі силумінового з'єднання,  оскільки
це спростовується висновком трасологічної та металознавчої експертизи.

За таких
обставин судова колегія вважає,  що вина
власників квартири № 10 ОСОБА_2., ОСОБА_3. у залитті квартири № 2 та
спричиненні її власнику ОСОБА_4 матеріальної шкоди відсутня,  оскільки відсутній причинний зв'язок між
діями ОСОБА_2., ОСОБА_3. по проведенню ремонтних робіт опалювальної системи у
своїй квартирі у 2003 році та зруйнуванні опалювальної системи в наслідок зламу
з'єднувальних деталей трубопроводу опалювальної системи.

Обов'язок
по відшкодуванню майнової шкоди належить покласти на власника квартири №14
ОСОБА_1 з вини якої були зруйновані деталі трубопроводу опалювальної системи у
кв. №10 будинку АДРЕСА_3.

Згідно
висновку спеціаліста лабораторії ХНДІСЄ ім.
Бокаріуса № 8602 від 24 листопада 2004 року вартість
ремонтно-відновлювальних робіт квартири позивачки складає 13 102 грн.

Зазначений
розмір майнової шкоди підлягає стягненню з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_4.

Вимоги
позивачки ОСОБА_4. щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяною
пошкодженням ДВД програвача „Піонер" та підлогового килима не можуть бути
задоволені судом.

Позивачкою
не надано суду доказів щодо вартості пошкодженого ДВД програвача „Піонер".
Наданий нею суду   фіскальний чек
датований 30 жовтня 2002 року не можна

визнати
таким доказом,  оскільки в ньому
зазначена ціна всього домашнього кінотеатру «Піонер»,  а неконкретна вартість ДВД програвача.

Також
суду не надано доказів про пошкодження килима,
який позивачка оцінює у сумі 1 350 грн. та квитанції на суму 50
грн.,  яка б стверджувала понесення
позивачкою витрат на отримання довіреності для подальшої участі в суді її
представника ОСОБА_5.

Не
підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_4. і щодо відшкодування витрат на придбання
ліків у сумі 803 грн. 15 коп. та майбутніх витрат на придбання
санаторно-курортної путівки вартістю 5940 грн.

Матеріали
справи не містять належних доказів,  які
свідчать про причинний зв'язок між залиттям квартири ОСОБА_4. та її лікуванням
у медичних закладах,  а також потреби у
подальшому санаторно - курортному лікуванні.

Не надані такі
докази позивачкою і в суді апеляційної інстанції.

У
відповідності з ч. 1  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особо.,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Оскільки
залиття квартири позивачки сталося з вини ОСОБА_1.,  судова колегія вважає за необхідне частково
задовольнити її вимоги про відшкодування моральної шкоди та стягнути ОСОБА_1.
на користь ОСОБА_4. спричинену моральну шкоду у сумі 1 000 грн.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Позивачкою
ОСОБА_4 понесені і документально підтверджені витрати на правову допомогу у
сумі 1 500 грн.,  витрати по оплаті
державного мита у сумі 286 грн.,  витрати
по оплаті будівельно-технічного висновку у сумі 320 грн. 33 коп.,  а всього 2106 грн. 33 коп.

Зазначена
сума судових витрат підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1. на користь
позивачки.

Таким
чином загальна сума матеріальної шкоди яка підлягає стягненню на користь
позивачки становить 15 208 грн. 33 коп. (вартість ремонтно-відновлювальних
робіт 13 102 грн.,  судові витрати 2 106
грн. 33 коп.),  а моральної шкоди 1 000
грн.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
п.2 ч. 1  ст.  307,
п.3 , 4 ч. 1  ст.  309,
ст.   ст.  316,
317,  319 ЦПК України,  судова колегія,

вирішила:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Московського районного суду м.  Харкова
від 8 грудня 2006 року скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15 208
(п'ятнадцять тисяч двісті вісім) грн. 33 (тридцять три) коп. та в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу) грн.

У задоволенні
іншої частини вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може
бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.