Справа №33ц-97кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі: Буренкової К.О.,
Довжук Т.С. ,  Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі,  гідності й ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди,

за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області
від 16 вересня 2004 p.,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2004 р.
ОСОБА_1  звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про захист честі,
гідності й ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 06
квітня 2004 р. позов
задоволений частково. Зобов'язано ОСОБА_2 вибачитися перед ОСОБА_1  за розповсюдження недостовірної
інформації,  а також стягнуто з
відповідача на користь позивача 500 грн. моральної шкоди.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2004
р. вказане рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу,  колегія суддів дійшла
висновку,  що підстави для перегляду
судових рішень відсутні,  виходячи з
наступного.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні позову,  апеляційний суд
правильно виходив з того,  що у
випадку,  коли особа звертається до
правоохоронного органу,  наділеного
відповідно до закону владними повноваженнями,
із заявою про неправомірні дії іншої особи,  а цей орган має повноваженнями щодо
поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених
законом санкцій до правопорушника,  то
таке звернення для поновлення прав чи захист законних інтересів або для поновлення
законності,  не є поширенням
відомостей,  як це розуміється у  ст.  7 ЦК України 1963 р.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що рішення апеляційного суду ухвалене з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,
336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до
Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22
лютого 2007 року,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2004 р. - залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.