Справа №3766
Головуючий у 1 інстанції Гаврилова
Категорія 35                                                               Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Зубової Л.М.

суддів
Лук'янової С.В., Барсукової О.І.

при секретарі
Андрусішиній М.Г.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області
від 22 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення відповідача, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний    суд

встановив:

В апеляційній
скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення Краматорського міського
суду Донецької області від 22 лютого 2007 року і ухвалення у справі нового
рішення про задоволення її позову через порушення судом норм матеріального і
процесуального права при ухваленні рішення. Хоча ст.110 СК України і забороняє
розірвання шлюбу протягом вагітності дружини та протягом одного року після
народження дитини, але вони з відповідачем розірвали свої відносини ще 2
вересня 2006 року. Відповідач з першого дня шлюбу не визнавав і не визнає своє
батьківство, але не хоче звертатися до суду з відповідним позовом. Немає ніяких
передумов для збереження сім'ї, її рішення про розірвання шлюбу не є поспішним;
відмова у розірванні шлюбу лише погіршить її становище і становище її дитини,
оскільки вона не зможе оформити субсидію, оскільки буде перебувати у шлюбі з
відповідачем. Тому вважає відмову суду у задоволенні її позову порушенням її
конституційних прав і прав її дитини (а.с.18).

В
судовому засіданні апеляційного суду відповідач не заперечував проти розірвання
шлюбу і пояснив, що він не вчиняв відносно позивачки протиправні дії; він
намагався помиритися з позивачкою, але остання цього не бажає; він не оспорював
своє батьківство.

Рішенням
Краматорського міського суду Донецької області від 22 лютого 2007 року
позивачці відмовлено у задоволенні позову про розірвання шлюбу.

Цим
рішенням встановлено, що 22 липня 2006 року сторони уклали шлюб. Позивачка
вагітна, батьком дієї дитини є відповідач. Тому на підставі ст.110 СК України
позивачка не має права порушувати справу про розірвання шлюбу. Суд не прийняв
до уваги доводи позивачки про те, що відповідач вчиняє проти неї протиправну
поведінку

(поширює
відносно неї недостовірну інформацію), оскільки відсутні будь-які докази цього.
Згідно поясненням позивачки вона не зверталася у правоохоронні органи або суд з
приводу протиправної поведінки відповідача (а.с.13).

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає через наступне.

Відповідно
вимогам ст..308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку
і дійшов правильного висновку про те, що в період вагітності позивачка не має
права порушувати справу про розірвання шлюбу.

Згідно
ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом
вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім
випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить
ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини (ч.2); чоловік, дружина
мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини,
якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою (ч.3); чоловік, дружина
мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року,
якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості
про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження
дитини (ч.4). Але ні позивачка, ні відповідач не надали суду доказів про
наявність підстав для розірвання шлюбу в період вагітності позивачки,
передбачених ст.110 СК України.

Відповідно
вимогам ст.. 10 ЦПК
України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст..60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими
особами, які, беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи
викладене в сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, оскільки
останнє ухвалене з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу позивачки ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Краматорського міського суду Донецької області від 22 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.