Справа № 22-Ц-3038/2007
про   відшкодування                                                       Головуючии
та моральної шкоди                                                          1
інстанції - Шестак О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого
судді:                 - Карімової Л.В.,

суддів:                                     - Коровіна
С.Г.

- Зазулинської Т.П.

при секретарі:            - Коваленко
Д.С.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною ска­ргою
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 29 березня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2001 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і просив стягнути з відповідачки 3360 грн. 84 коп.
матеріальної шкоди і 3000 грн. моральної шкоди. Позивач посилався на те, що
08.09.2001р. мала місце дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої з вини
водія ОСОБА_4 був пошкоджений автомобіль, який належить ОСОБА_1 Транспортний
засіб яким керував ОСОБА_4 належав ОСОБА_3 і вона повинна відшкодувати шкоду.

Рішенням суду у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішен­ня і задовольнити позовні вимоги. Він вважає, що суд не дав належної
оцінки наданим дока­зам, посилання на висновки експерта безпідставні. Водій
ОСОБА_4 винний в зітк­ненні автомобілів і відповідачка повинна відшкодувати
матеріальну і моральну шкоду.

Заслухавши доповідача, перевіривши обставини справи, колегія вважає, що під­став
до задоволення апеляційної скарги немає.

Судом встановлено, що 08.09.2001 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода
внаслідок якої зіткнулися автомобіль під керуванням ОСОБА_2, який належав
ОСОБА_1 і автомобіль під керуванням ОСОБА_4 який належав ОСОБА_3

Постановою інспектора по дізнанню БДПС ДАІ ХМУ УМВС
України в Харківській області від 17.09.2001 р. відмовлено в порушенні
кримінальної справи і вказано, що ДТП
ста­лося внаслідок порушення п.п. 1.4, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху
водієм ОСОБА_4

Постановою від 20.10.2003 р. встановлено, що ДТП відбулася внаслідок пору­шень п.п. 1.5, 13.1 Правил
дорожнього руху ОСОБА_4 та п. 10.1 Правил дорожньо­го руху ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні експерт ХНДІСЕ ім. ОСОБА_5
вказав, що водій ОСОБА_2 зміщуючись чи розвертаючись, не впевнився в
безпечності маневру, не пропустив транспорт, що рухався у попутному напрямку,
не попередив про початок виконання маневру зміщення чи розвороту інших
учасників дорожнього руху шляхом подачі сигналу поворотни­ми ліхтарями.

Суд першої інстанції дав належну оцінку наданим доказам і
дійшов вірного висновку, що винним у ДТП був водій ОСОБА_2 Місце зіткнення автомобілів
на роздільній смузі з виїз­дом на смугу зустрічного руху свідчить, що ОСОБА_2
здійснив маневр з середнього ряду в крайній лівий ряд не будучи впевненим, що
це не приведе до зіткнення з автомобілями, які

рухаються
ліворуч в попутному напрямку. Сам ОСОБА_2 не заперечував, що рухався у серед­ньому
ряду і почав маневр вліво. ДТП
сталося на розподільній смузі з виїздом на смугу зу­стрічного руху. Це
підтверджується протоколом огляду місця ДТП і схемою ДТП.

Підстав сумніватися в механізмі ДТП і в тому, що ДТП
сталося з вини водія ОСОБА_2 у суду немає.

Посилання ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_6 на постанову судді
Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.10.2001 р. про притягнення
ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України колегія не
приймає до уваги. З цієї постанови незрозуміло у зв'язку з якими порушеннями
Правил дорожнього руху ОСОБА_4 притягнутий до відповідальності.

Як пояснив ОСОБА_4 він про розгляд справи не
повідомлявся, штраф не сплачував.

Крім того, як пояснили сторони, постанова інспектора ДПІ Солдатенко від
17.09.2001р. (а.с. 6) була скасована і за фактом ДТП була ухвалена нова постанова від 20.10.2003 р. на підс­таві
якої постанова суду не виносилася. При таких обставинах при розгляді цивільної
справи суд першої інстанції повинен був сам з'ясовувати хто з водіїв і які
Правила дорожнього руху порушив, що і зробив суд першої інстанції.

Суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позву оскільки
згідно ст. 1166 ч. 2 ЦК Украї­ни особа, яка завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкода завда­на не з її вини. Суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову про відшкодування майнової шкоди. Не було підстав
стягувати і моральну шкоду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують
і колегія погоджується з

рішенням суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 312, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29
березня 2007 року залиши­ти без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.