УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року                                                                    м.
Рівне

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області     в складі суддів :

Ковалевича С.П., Мельника Ю.М.,
Собіни І.М.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 липня
2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, зацікавлена особа: орган опіки і піклування Коломийської
райдержадміністрації про відібрання дитини від батька без позбавлення
батьківських прав,-

встановила:

В
листопаді 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказував, що з 11
жовтня 2004 року син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з ним, проте з нього
продовжують стягувати аліменти на користь відповідачки на утримання сина.
Просив постановити рішення, яким припинити стягнення аліментів.

В грудні
2004 року ОСОБА_2 звернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1.,
зацікавлена особа: орган опіки і піклування Коломийської райдержадміністрації
про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав. Вказувала,
що ОСОБА_1 переманив до себе сина з тією метою, щоб не платити аліменти. Він не
забезпечую дитині нормальних умов життя та розвитку. Вважає, що залишення сина
на утриманні батька є небезпечним для життя та здоров"я дитини, оскільки
ОСОБА_1 хворіє та зловживає алкоголем. Просила суд постановити рішення про
відібрання у ОСОБА_1. сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення його
батьківських прав.

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 03 лютого 2005 року в позові ОСОБА_1. до
ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -
відмовлено. Зустрічний позов про відібрання у ОСОБА_1. неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення батьківських прав - задоволено. Визначено
місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 у матері дитини ОСОБА_2, передавши
його на її виховання.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2005 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1. задоволено частково, рішення Коломийського міськ­районного суду
від 03 лютого 2005 року в частині визначення місця проживання Боднара ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні
позову

Справа
№33-ц-417                                                 Категорія
ЦК: 5

Головуючий у І
інст. Ілюк Б.В. Суддя-доповідач Ковалевич С.П.

ОСОБА_2 до ОСОБА_1. про відібрання дитини від батька, без позбавлення
батьківських прав -
відмовлено. В решті частини рішення залишено без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої та апеляційної
інстанції в частині відмови йому в позові про припинення стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, постановивши нове рішення, яким його позовні
вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 21 липня 2005 року в частині відмови їй в позові
про відібрання дитини від батька, без позбавлення батьківських прав, і залишити
в силі рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 лютого 2005,
посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення
є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, і доводи скарг висновків суду
не спростовують.

Відсутні
й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Керуючись
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року, ст.ст. 333, 335-336, 338, 343, 344 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області,

ухвалила:

Касаційні скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити. Рішення апеляційного суду ОСОБА_3о-Франківської
області від 21  липня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.