Верховний Суд України
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №
22-2396 /07                                            Головуючий
у І інстанції Полянчук Б.І.
Судця-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„15
" серпня    2007 року                                                                             м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого   Приймака В.М.

Суддів                  Кримської О.М.

Маловічко С. В.
При секретарі  Белименко С. В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької області від «12» квітня 2007 року по справі за
позовом ЗАТ „Бердянськбуд" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  треті особи ОСОБА_3,  відділ громадянства,  імміграції,
реєстрації фізичних осіб Бердянського MB УМВС України
в Запорізькій області про про усунення порушень права власника,  визнання осіб такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням,  анулювання реєстрації,  -

ВСТАНОВИЛА:

26
вересня 2006 року ЗАТ „Бердянськбуд" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_1 про усунення порушень права власника
,  визнання осіб такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням,  анулювання реєстрації.

В позові
зазначали,  що на підставі свідоцтва про
право власності від 09.12.2003 року вони є власником гуртожитку,  розташованого по АДРЕСА_1. У кімнаті № 80
цього гуртожитку зареєстровані,  але
фактично з 2004 року не мешкають відповідачі,
які не є робітниками підприємства ЗАТ „Бердянськбуд".

З цих
підстав просили усунути порушення прав власника,  визнати відповідачів такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням,  анулювавши їх реєстрацію.

Ухвалою
Бердянського мськрайонного суду Запорізької області від 26.10.2006 року було
залучено до участі у справі в якості третьої особи відділ громадянства,  імміграції,
реєстрації фізичних осбі Бердянського MB УМВС
України в Запорізькій області

Ухвалою
Бердянського мськрайонного суду Запорізької області від 26.10.2006 року було
залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня 2007 року
позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1,  ОСОБА_2
такими,  що втратили право користування
жилим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_1,
анулювавши їх реєстрацію.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  посилаючись на неповне
з'ясування обставин,  які мають значення
для справи,  просять рішення суду першої
інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Заслухавши
доповідача,  вислухавши пояснення
сторін,  дослідивши обставини справи,  перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно
до п.3 ч. 1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як
вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 отримала в
гуртожитку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 9 від 01.05.1993
року,  виданого ЖКК ОП
"Бердянськбуд" на сім'ю із двох чоловік ( а.с. 35).

З цього часу вона разом з сином - ОСОБА_2,
1983 року народження,  проживають
в цій кімнаті ( а.с. 4)

Згідно
свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( а.с. 6) та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно на сьогоднішній час власником
гуртожитку,  розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 є ЗАТ "Бердянськбуд" - позивач по справі.

Задовольняючи
позовні вимоги ,  суд першої інстанцї
виходив з того,  що відповідачі з 2004
року добровільно залишили місце проживання - кімнату АДРЕСА_1 і з цього часу не
проживають в ній без поважних причин понад шість місяців.

Проте,  з таким висновком суду погодитись не
можна,  виходячи з наступного.
Згідно  ст.   ст.
71,  72 ЖК України наймач або
члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням,  зокрема,  якщо вони в ньому не проживають без поважних
причин понад шість місяців.

Відповідно
до роз'яснень,  даний у п. 10 постанови №
2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року " Про деякі
питання,  що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України",  право користування жилим приміщенням при
тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом
шести місяців або інших строків,
передбачених  ст.  71 ЖК. В разі відсутності цих осіб понад
встановлений строк з поважних причин,
цей строк може бути продовжений судом.

Свідки
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  допитані в суді першої інстанції пояснили,  що факт непроживання відповідачів у спірному
приміщенні їм відомий зі слів сусідів,
однак прізвища їх назвати вони не змогли.

Проте,  свідок ОСОБА_6 ( а.с. 31) ,  яка працює черговою у цьому гуртожитку,  підтвердила ,
що неодноразово у спірний період бачила відповідачів,  які приходили до себе у кімнату. Після
затоплення,  яке сталося у гуртожитку в
квітні 2005 року ,  кімната,  де проживають відповідачі,  знаходиться в незадовільному стані.

Відповідачі
не заперечували,  що до квітня 2005 року
вони постійно проживали у спірному приміщенні ,
але потім вимушені були мешкати в іншому місці на тимчасових
умовах,  оскільки умови проживання в
гуртожитку були незадовільні, . що підтвердили свідки,  допитані в суді першої інстанції.

Однак від
спірного житла відповідачі не відмовлялись і не втратили до нього інтерес,  оскільки не припиняли оплачувати квартплату в
повному обсязі,  яка їм нараховується
позивачем і зараз (а.с.  25) ,  особисті речі відповідачів знаходяться у
спірному житлі,  періодично проживають у спірному
жилому приміщенні.

Всі
вказані обставини підтверджуються належними доказами ,  які містяться в матеріалах справи.

Отже,  безспірних доказів,  які б підтверджували факт відсутності
відповідачів безперервно понад шість місяців без поважних причин,  позивачем суду не надано.

Колегія
вважає,  що за таких обставин достатніх
підстав для задоволення вимог ЗАТ „Бердянськбуд" про визнання
ОСОБА_1,  ОСОБА_2такими,  що
втратили право користування спірним приміщенням у зв'язку з непроживанням їх у
кімнаті АДРЕСА_1 з 2004 року понад шість місяців без поважних причин суд не
мав.

З цих
підстав,  постановлене рішення не можна
вважати законним ,  обгрунтованим та
справедливим,  а тому воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
позивача.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
313,  314,  316 , 317 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2- задовольнити
частково.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня 2007 року по
цій справі скасувати та постановити нове рішення наступного змісту:

" В
задоволенні позовних вимог ЗАТ "„Бердянськбуд" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2
про усунення порушень права власника,
визнання осіб,  такими ,  що втратили право користування жилим приміщенням,  анулювання реєстрації - відмовити."

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.