Справа № 22ц-751/2007                                         Головуючий
Категорія - цивільна                                               Гордійко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 року                                                                                                     м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:    ПОЗІГУНА М.І.,

суддів:                   ІШУТКО В.М.,
МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.

при
секретарі:   ГАВРИЛЕНКО Ю.В.

з участю: розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2007 року у справі
за позовом управління Служби безпеки України в Чернігівській області до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на
рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2007 року,
яким задоволено позов УСБУ в Чернігівській області та стягнуто з нього
матеріальну шкоду в розмірі 13471 грн. 69 коп. та судові витрати в розмірі 164
грн. 72 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду
та стягнути з нього на користь позивача заподіяну матеріальну шкоду в межах
середньомісячного заробітку відповідно до вимог ст. 132 КЗпП України. Апелянт
вважає, що суд не навів будь-яких підстав, які б вказували на те, що шкоди
завдано не при виконанні ним трудових обов'язків, а тому він повинен нести
матеріальну відповідальність в межах середньомісячного заробітку, оскільки ДТП відбулась саме
при виконанні ним трудових обов'язків - після повернення з м. Києва і йому на
цей день було видано шляховий лист. Крім того, суд застосував норми права, на
які позивач не посилався в позовній заяві, та, визначаючи розмір заподіяної
матеріальної шкоди, посилався на висновок спеціаліста, який не попереджався про
кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового
процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,
рішення суду скасуванню з постановлениям
нового рішення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив із доведеності  вини відповідача
ОСОБА_1 у скоєнні ДТП,  пославшись в

2

обґрунтування його вини на постанову Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2006 року, якою ОСОБА_1 було
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн.. Також суд посилався на те, що
шкоду відповідачем заподіяно не при виконанні ним трудових обовязків, а тому
відповідно до п.7 ст. 134 КЗпП України така шкода підлягає відшкодуванню в
повному обсязі, а визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд посилався на висновок
спеціаліста, згідно якого розмір заподіяної шкоди складає 13 471 грн. 69 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про винність
відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась не при
виконанні військовослужбовцем - прапорщиком ОСОБА_1 службових обов'язків та
визначеною судом сумою стягнення, однак не погоджується з посиланням суду, як
на підставу для задоволення позову, на норми КЗпП України.

Згідно до Положення про проходження військової служби
особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України,
затвердженого Указом Президента України від 7.11.2001 року №1053/2001 року
проходження військової служби прапорщиками розпочинається з прийняття на
військову службу за контрактом.

Прапорщик ОСОБА_1, згідно довідки а.с.20, на час споєння ДТП проходив
військову службу в Управлінні СБУ в Чернігівській області з 5 квітня 2004 року
на посаді водія гаража адміністративно-господарського відділення.

Відповідно до Положення про матеріальну відповідальність
військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженою Постановою
Верховної Ради України 23.06.1995 року №243/95-ВР із змінами і доповненнями,
внесеними Законом України від 21.12.2000 року №2171-111 за шкоду, заподіяну
державі не під час виконання службових обов"язків військовослужбовці
несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним
законодавством України.

Матеріальна відповідальність за заподіяння шкоди
передбачена ст.1166 ЦК України, відповідно якої і повинен нести матеріальну
відповідальність ОСОБА_1

Крім того згідно з п.2 Загальних положень вищезазначеного
Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана пошкодженням
майна, що спричинило додаткові витрати для його відновлення.

Такий висновок відповідає вимогам закону та грунтується
на матеріалах справи, з яких вбачається, що 14.07.2006 року о 17 год. 45 хв. в
м. Чернігові на проспекті Перемоги, ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Деу
Нексія", дн.з. НОМЕР_1, порушивши вимоги п.п. 12.1, 12.3 ПДР України,
здійснив наїзд на автомобіль "Міцубісі Оутлендер", д.н.з. НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_2, що стояв біля краю проїзджої частини дороги. Після
вчинення наїзду на цей транспортний хасіб автомобіль під керування ОСОБА_1
виїхав за межі проїзджої частини дороги та здійснив наїзд на придорожнє дерево,
внаслідок чого обидва авомобілі отримали пошкодження.

Таким чином, суд обгрунтовано в основу рішення суду
поклав постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2006
року відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, в силу якої постанова суду у справі
про

3

адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією
особою.

Доводи апеляційної скарги про те, що шкода заподіяна
ОСОБА_1 не при виконанні ним трудових обов'язків, спростовуються матеріали
справи та показами самого позивача в судовому засіданні. Так, з рапортів
старшого механіка гаража, заступника начальника УСБУ в Чернігівській області та
начальника АГВ УСБУ в Чернігівській області вбачається, що 14.07.2006 року о
12.15 год. водій ОСОБА_1, перебуваючи у м. Києві, отримав вказівку повертатися
назад в м. Чернігів до місця дислокації підрозділу, ніяких прохань з його боку
та вказівок щодо зміни маршруту слідування зі сторони керівництва не поступало
(а.с. 45-47). Крім того, позивач також не заперечував того, що з власної
ініціативи, а не за розпорядженням керівництва в робочий час перед ДТП заїхав на
залізничний вокзал за квитками для своєї сім'ї.

Визначаючи розмір заподіяної матеріальної шкоди, суд
обгрунтовано виходив з висновку спеціаліста № 288 від 31 липня 2006 року,
згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля автомобілем
"Деу Нексія" складає 13471 грн. 69 коп. (а.с.7-18).

Керуючись ст. 1166 ЦК України, Положенням про проходження
військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами)
Збройних Сил України від 07.11.2001 року № 1053/2001 p.,
Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду,
заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України 23.06.1995
року №243/95-ВР із змінами і доповненнями внесеними Законом України від 21
грудня 2000 року №2171/111, ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.4, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від
06 березня 2007 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Служби безпеки
України в Чернігівській області 13471 грн.69 коп. у відшкодування заподіяної шкоди та 164 грн. 72 коп.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.