СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц-2221 /07                                                      Головуючий
в 1-й інстанції- Мельник В.В.
Категорія - 19                                                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Гайдук В.І.

суддів - Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.

при секретарі - Койковій А.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги
Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля" та відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді на рішення
Павлоградського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
"Павлоградвугілля", відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Павлограді (далі Фонд) про відшкодування шкоди здоров'ю, -

встановила:

У вересні 2003 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідачів
про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що тривалий час знаходився у
трудових відносинах з шахтою "Героїв космосу" ДХК "Павлоградвугілля",
правонаступником якої є ВА1 "Павлоградвугілля" і одержав професійне
захворювання.

Відповідно до висновку МСЕК від 29.04.1996 р. йому було встановлено 50%
втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Шахтою було
видано наказ про відшкодування йому шкоди завданої здоров'ю у зв'язку з
професійним захворюванням, проте при нарахуванні суми одноразової допомоги, яку
йому повністю не сплатили, та щомісячних платежів, було невірно встановлено
його середній заробіток для розрахунків. Тому позивач просив суд зробити
перерахунок належних йому сум та недоплачені суми стягнути з відповідачів.

Представники відповідачів проти позову заперечували.

Справа розглядалася судом неодноразово.

Останнім рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 27 грудня 2006
року позов задоволено частково: стягнуто з ВАТ "Павлоградвугілля" на
користь ОСОБА_1. одноразову допомогу у розмірі 9 108 грн. 50 коп. та в рахунок
відшкодування заборгованості по щомісячному відшкодуванню шкоди здоров'ю за
період з 19.03.1996 р. по 31.03.2001 р. - 14 940 грн. 11 коп. одноразово;
стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Павлограді на користь ОСОБА_1. на відшкодування заборгованості з щомісячних
страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2006 року - 22
070 грн. 72 коп. одноразово і встановлено розмір щомісячних страхових виплат,
які провадяться відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних

2

захворювань
України в місті Павлограді на користь ОСОБА_1. з 01.01.2007 р. у розмірі - 1 018 грн. 30 коп. з подальшими перерахунками у випадку зміни
ступеня втрати професійної працездатності та підвищеннями у порядку,
встановленому законодавством України. Стягнуто з ВАТ
"Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1. - 1 232 грн. 55 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат на проведення експертизи; стягнуто з ВАТ
"Павлоградвугілля" судовий збір на користь держави у розмірі 240 грн.
49 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі
1 грн. 50 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ "Павлоградвугілля" ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову позивачу у
задоволенні позовних вимог до ВАТ "Павлоградвугілля", оскільки
рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі Фонд просить скасувати рішення суду в частині позовних
вимог позивача до Фонду, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог колегія суддів    находить, що апеляційна   скарга
ВАТ   «Павлоградвугілля»   підлягає
частковому   задоволенню,  а апеляційна скарга Фонду задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що позивач
знаходився в трудових відносинах державним відкритим акціонерним товариством
«Шахта ім. Героїв космосу» дочірнім підприємством державної холдінгової
компанії «Павлоградвугілля» правонаступником якого є відповідач - ВАТ
«Павлоградвугілля», працюючи підземним гірничомонтажником ділянки МДР 5 розряду
(а.с.188-192 т.1). За час роботи на підприємстві позивач отримав професійне
захворювання і відповідно до довідки МСЕК від 29.04.1996 р. йому вперше було
встановлено 50% втрати професійної працездатності безстроково з 19.03.1996 р.
Наказом № 658 по шахті від 08.05.1996 р. йому було призначено до виплати
щомісячні платежі та одноразова допомога (а.с.9т.1). Позивачу шахтою було
нараховано одноразову допомогу у розмірі 16400 грн. та щомісячне відшкодування
втраченого заробітку (а.с.10-12 т.1). З червня 2001 року справу позивача
передано до Фонду, який продовжив провадити страхові виплати.

Відповідно до п.22 Правил відшкодування власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 р. № 472 (із змінами та
доповненнями), середньомісячний заробіток для нарахування розміру відшкодування
потерпілому втраченого заробітку визначається за бажанням потерпілого за 12 або
3 останні повні календарні місяці роботи, які передували стійкій втраті
професійної працездатності.

Середньомісячний заробіток у зазначений період підлягає коригуванню на час
встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності з урахуванням
підвищення тарифних ставок, посадових окладів відповідних працівників
виробничого підрозділу (дільниці, цеху) підприємства, де працював потерпілий до
моменту ушкодження здоров'я, або індексації доходів відповідно до чинного
законодавства (ч.5 п.22).

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону праці» (в редакції 1992р.) та ст.9
цього Закону (в редакції 2002 р.) працівник має право на відшкодування шкоди у
разі ушкодження здоров'я у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або
професійним захворюванням.

3

Встановлено судом, виходячи із пояснень сторін, наданих письмових доказів
та висновку судово-економічної експертизи(а.с.10 т.2), що при встановленні
розміру суми одноразової допомоги та щомісячних виплат відповідачем було
неправильно визначено середній заробіток позивача, не були враховані
коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів. Тому, навівши розрахунок, суд
обґрунтовано дійшов висновку, що сума недоплаченої одноразової допомоги складає
9108 грн.50 коп. , заборгованість ВАТ «Павлоградвугілля» перед позивачем за
період з 19.03.1996 р. по 31.03.2001 р. складає 14940,11 грн., а заборгованість
по виплаті позивачу Фондом у зв'язку з цим складає 22070 грн.72 коп., щомісячна
виплата страхової суми Фондом позивачу з 1.01.2007 р. становить 1018,30 грн.

Перевіривши справу в повному об'ємі, судова колегія приходить до висновку
про обґрунтованість висновків суду та безпідставності приведених в апеляційній
скарзі доводів з приводу неправильності встановлення середнього заробітку,
застосування коефіцієнтів, оскільки відповідач ВАТ «Павлоградвугілля» не надав
суду доказів щодо заробітної плати та посадових окладів відповідних працівників
виробничого підрозділу (дільниці, цеху) підприємства, де працював потерпілий до
моменту ушкодження здоров'я відповідно до периодів перерахунку.

Разом з тим, стягуючи з ВАТ «Павлоградвугілля» суми недоплачених виплат за
період з 1996 p., суд не звернув уваги на норми ст. 71 ЦК 1963
р.(з урахуванням правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003
р) та на роз'яснення, викладені в пунктах 1.1-1,1-2,22 постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.03.1992 pp. № 6
«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди» ( наступними змінами), згідно з якими загальний строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна
давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадку, коли вимоги
потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених
судом або роботодавцем ( у тому числі й у разі неправильного обчислення суми
щомісячних платежів) при задоволенні позову, кошти стягуються за час, що не
перевищує трьох останніх років, які передували моменту звернення особи до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у вересні 2003 року звернувся
до суду з приводу перерахування одноразової допомоги, яку не повністю отримав,
та щомісячних платежів, які наказом по шахті № 658 від 8.05.1996 р. було
прийнято сплачувати, але в цьому наказу не було зазначено конкретні суми виплат
та розрахунок цих виплат (а.с.9), а з червня 2001 р. виплати страхових сум
проводяться Фондом. За таких обставин колегій суддів вважає, що трирічний строк
позовної давності відносно стягнення недоплаченої суми одноразової допомоги та
перерахунок страхових сум, що сплачуються Фондом позивачем не пропущено.

Але, що стосується стягнення перерахунку сум щомісячних платежів, які
підлягають стягненню з ВАТ «Павлоградвугілля», то заборгованість по цим
платежам повинна бити визначена з урахуванням суми, що не перевищує трьох
років, яка передувала до дня звернення позивача до суду. Таким чином сума
заборгованості по щомісячним виплатам, що стягнув суд за період з 19.03.1996 р.
по 31.03.2001 р. - 14940,11 грн. підлягає зменшенню до 1403,78 грн. ( за період
1.09.2000р. - 31.03.2001р). Тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.218,303,307,309,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля"
задовольнити частково, а апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду

4

соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в місті Павлограді залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року в
частині стягнення з ТОВ «Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1. одноразово суми
заборгованості по щомісячним платежам 14940,11 грн. змінити, зменшивши цю суму
до 1403,78 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
2-х місяців.