АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
червня 2007 року                                                                                                м.
Харків.

Колегія суддів з
касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі суддів:

-    Луспеника Д.Д., Ларенка В.І, Яцини В.Б.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою співвласників
жилого будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення
порядку користування земельною ділянкою співвласників жилого будинку та
усунення перешкод у користуванні своєю власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

30 січня
2004 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про визначення порядку
користування земельною ділянкою співвласників жилого будинку, в якому просив
встановити межи земельної ділянки, яка знаходиться в спільному користуванні
сторін, та виділити позивачу згідно порядку користування, що фактично склався
між сторонами 213,9 кв. м., які складаються з 55,41 кв. м., які знаходяться під
жилим будинком, 102,49 кв. м. ізольованого двору, 56 кв. м. - під гаражем, у
спільному користуванні сторін залишити 76,83 кв. м.

При
цьому послався на те, що він разом з відповідачем є співвласниками жилого
будинкуАДРЕСА_1 у м. Одесі з частками, які належать: позивачу - 1/3,
відповідачу - 2/3. За вказаним жилим будинком закріплена земельна ділянка
площею 565 кв. м., якою сторони користуються відповідно до порядку, який
склався між попередніми власниками вказаних часток будинку, але відповідач
добровільно не бажає встановити межи згідно вказаного порядку, що перешкоджає
позивачу приватизувати земельну ділянку, яка знаходиться в його фактичному
користуванні з 1975 року.

26
квітня 2004 року ОСОБА_2. звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1., в якому
посилаючись на те, що ОСОБА_2. є власником 2/3 вказаного жилого

Справа №
360-кс-07

Головуючий у
першої інстанції: Сватаненко В.І.

Доповідач: Яцина
В.Б.

-будинку, а
ОСОБА_1. -1/3 частини цього ж будинку, який розташований на спірній земельній
ділянці площею 565 кв. м., він самовільно захватив
частину ділянки, де збудував паркан, чим заважає ш користуватися і
обслуговувати свою частину будинку, - просила визначити порядок користування
спірною земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток, які належать
сторонам в жилому будинку, та забезпечити доступ до конструктивних елементів
будинку та надвірних будівель, які належать ОСОБА_2, для чого знести самовільно
збудований ОСОБА_1. паркан.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2005 року, яке залишене без
зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2005 року, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

Зустрічний
позов задоволений. Суд зобов'язав ОСОБА_1. знести кам'яний паркан, що розділяє,
за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, який з одного боку примикає до кута жилого
будинку літ. «А», а з іншого - до жилого будинку по вул. Тінистий.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені по справі судові рішення,
постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на
порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Судом
встановлено, що сторони користуються земельною ділянкою за адресою м. Одеса,
АДРЕСА_1 площею 470 кв. м., яка має складну конфігурацію, спільний проїзд та
ділянку спільного користування, у тому числі надлишки 66 кв. м., які
знаходяться у самовільному користуванні. При цьому у фактичному користуванні
ОСОБА_1. знаходиться земельна ділянка площею 157 кв. м, 1/2 частина спільної
ділянки площею 58 кв.м і 57 кв. м надлишків; у фактичному користуванні ОСОБА_2.
знаходиться ділянка площею 183 кв. м., 1/2 частина спільної ділянки 58 кв. м. і
15 кв. м. надлишків. За висновком судової будівельно-технічної експертизи у
зв'язку з складною конфігурацією спірної земельної ділянки не можливо визначити
порядок її користування виходячи з ідеальних часток співвласників жилого
будинку - без переносу чи переобладнання існуючих узаконений надвірних будівель
сторін. Спірний паркан, збудований ОСОБА_1., не відповідає вимогам п. 2.20 ДБН
79-92, оскільки ОСОБА_2. не має доступу до вікна у своїй частині будинку, чим
порушується її право власності.

Районний
суд, ухвалюючи своє рішення, з чим погодився й апеляційний суд, виходив з того,
що визначити порядок користування спірною земельною ділянкою між сторонами
неможливо, зважаючи на складну конфігурацію ділянки, наявність надлишків землі
самовільного користування і необхідності перенесення чи перебудови наявних
узаконений будівель сторін. У той же час, оскільки в результаті самовільної
побудови ОСОБА_1. паркану порушується право ОСОБА_2. на користування своєю
власністю, то відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» її право
підлягає захисту.

Встановлено,
й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих
висновків не спростовують.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи
касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про
порушення судами норм матеріального й процесуального права, що згідно з ч. 2
ст. 324 ЦПК України є підставами касаційного оскарження, то відсутні й підстави
для скасування

постановлених
судових рішень, і тому колегія суддів відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Сторони
не позбавлені можливості після одержання документу, який відповідно до норм
Земельного Кодексу України посвідчить їх право на спірну земельну ділянку,
встановлення меж земельної ділянки в натурі з чіткими розмірами, знову
пред'явити відповідний позов.

Керуючись
статтями 323, 332, 335, 345 ЦПК України, колегія суддів з касаційного розгляду
справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області,
-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2005 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 12 жовтня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.