Справа №2-525 2007р.
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07»
травня 2007р.                                                                                                     м.Стаханов

Стахановський міський суд Луганської області у складі: головуючого судді-Кузнецової М. Л. при
секретарі Дибаль С.В., за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ВАТ „СВЗ", третя особа Голова правління ВАТ „СВЗ"
ОСОБА_2, про поновлення строків звернення до суду,
скасування доган, поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду, позивачка зазначила, що вона, працювала з 11.11.2004р.
по 23.12.2004р, оперативним черговим, з 23.12.2004р.
по107:02.2005^" змінним майстром ВАТ „СВЗ". Наказом №21-ка від 07.02.2005р. вона була звільнена за п.3
ст;40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків,
покладених трудовим договором. Зазначене
звільнення вважає незаконним. Догани за наказами №302-ка від Ш. 12.2004р., № 331-ка від 27.12.2004р., №3-ка від
06.01.2005р., на підставі, яких її було звільнено,
вважає сфабрикованими у зв'язку з упередженим  ставленням до неї адміністрації
підприємства. Вона зверталась до КТС ВАТ „СВЗ" із заявами про скасування зазначених доган. Через канцелярію заводу вона здала
зазначені заяви №1,2,3, від 09.02.2005р., які були
зареєстровані за одним вхідним №742. 25.02.2005р. Комісією з трудових спорів
була розглянута лише одна її заява №3 (у
задоволенні, якої відмовлено), дві інші на розгляд комісії не надходили за вини
адміністрації заводу, з цього приводу позивачка
зверталась до прокуратури та до інспекції з праці. У зв'язку з тим,
що її права на звернення до КТС таким чином були порушені вона
змушена звернутися до суду.

Догану від 01.12.2004р. за несвоєчасне залишення роботи (у 15-30 замість
16-00год.) вважає незаконного у зв'язку з тим, що у
неї була поважна причина - вона збиралась піти до лікарні навідати
хворого батька. Крім того, її начальник ОСОБА_3 в усній формі повідомив що
робочий час закінчується саме о 15-30год. Однак вона була затримана
на прохідній заводу.

Догану від 27.12.2004р. за запізнення на роботу вважає незаконною у
зв'язку-з тим, що вона прийшла вчасно, на
прохідній її не затримали, спізнення її не зафіксоване.

Догану від 06.01.2005р. за порушення посадових обов'язків оперативного чергового вважає також незаконним, у зв'язку з тим, що
свої обов'язки виконувала, а частину обов'язків, які на неї
покладені посадовою інструкцією, виконати не мала можливості, крім того її інструкція як оперативного чергового частково
дублюється інструкцією змінного майстра, який І
виконував ці обов'язки. Крім того вважає, що вона не мала права. їх виконувати у зв'язку з тим, що не пройшла
відповідний інструктаж.

2

Вважає, що ці догани є наслідком незгоди адміністрації підприємства з її
поновленням на роботі за рішенням суду від 10.11.2004р. після її незаконного звільнення
від 29.06.2004р.

Просила суд поновити строк розгляду її заяв що скасування доган та
скасувати догани за наказами №302-ка від 01.12.2004р., № 331-ка від
27.12.2004р., №3-ка від 06.01.2005р., поновити строк для звернення до суду з
позовом про поновлення на роботі, поновити її на роботі у
посаді змінного майстра, стягнути з відповідача середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з урахуванням індексу інфляції в сумі 22443,65грн.-, 33,14грн. - вартість довідок про індекс інфляції.

В судовому
засіданні позивачка пояснила наступне. Після її звільнення • 07.02.2005р. вона з метою оскарження трьох доган
звернулася до КТС заводу із відповідними заявами від 09.02.2005р., заяви здала
через канцелярію заводу. Поштою отримала
повідомлення про те, що 25.02.2005р. відбудеться засідання КТС з її питання. 25.02.2005р. вона з'явилась на засідання
КТС, де з'ясувалось що на розгляд комісії
надійшла лише одна її заява, яку розглянули та у задоволенні її відмовили. Голові комісії вона показала інші заяви але
розглядати їх він відмовився, і сказав їй ь звертатися з ними до суду. Повторно ці заяви до КТС не направляла. До
суду не зверталась. В лютому 2005р. зверталась до прокуратури, відповідь
отримала у серпні 2006р. Також
зверталась до інспекції праці, яка у квітні 2006р. за її зверненням здійснювала перевірку. За весь цей час до суду не
зверталась тому, що були пропущені
строки звернення до суду. 12.07.2006р. позивачка знов звернулась до КТС із заявою про розгляд двох раніше не розглянутих
заяв. 01.08.2006р. у задоволенні заяви
комісія їй знов відмовила. Підставою для поновлення пропущених строків вважає те, що вона своєчасно звернулась до КТС
першого разу, чим виконала свої трудові обов'язки, та те, що у цей час
зверталась до прокуратури із скаргами на дії адміністрації заводу. Знає, що
трудові спори прокуратура не розглядає, а розглядає КТС або суд.

Із приводу її звільнення нікуди не зверталась, ані до КТС, ані до суду.
Чому пояснити не може. Поважної причини пропуску строку
навести не може.

Із приводу накладених на неї доган, пояснила, що 17.11.2004р. пішла з
роботи раніше на ЗСЬ хвилин, але у неї була поважна причина - вона пішла до
лікарні, начальника про необхідність піти
раніше не повідомляла, тому, що він би її не відпустив, крім того вона не знала, що робочій день закінчується о 16-00.

Також пояснила, що 16.12.2004р. вона прийшла на роботу вчасно - о 7-30, о
7-35

ґод. коли вона перевдягалась, зайшов її начальник ОСОБА_3, і сказавши, що
вона

спізнилась на роботу, наказав їй писати пояснення, на що вона відповіла
відмовою.

' Вважає догану сфальсифікованою. До КТС з цього приводу не зверталась,
тому що

вважала, що це нічого не дають.

Щодо догани від 06.01.2005р. пояснила наступне. На роботу вона вийшла 16.11.2004р., а посадову інструкцію надали на підпис лише
17.12.2004р., підписати яку вона відмовилась, тому, що вона
для літнього періоду роботи заводу. Посади оперативного чергового та змінного майстра тотожні, і у них східні функції.
Контроль за збереженням обладнання має
виконувати змінний майстер, у неї переліку обладнання не було, ніхто їй його не передавав. Вона робила обходи та
візуально контролювала, що все у нормі.
Заносила до журналу показання водоміра. Пояснення, які вона дала з приводу
невиконання посадових обов'язків, не відповідають дійсності, тому, що вона їх
писала у стані нервового напруження і „назло" начальнику
ОСОБА_3.

Щодо аварії, яка
сталась 08.01.2005р. позивачка пояснила, що з актом розслідування аварійної ситуації ознайомлена и згодна. Вона мала своєчасно повідомити про ситуацію з обладнанням начальнику, але побоялась це зробити.
Визнає, що допустила того разу помилку.

Представник відповідача та третя особа до суду не з'явились про причини
неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним
чином, заяв про відкладення розгляду справи не надали. У зв'язку з чим, за
згоди позивачки, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи, на підставі
наявних у справі доказів.
Представник відповідача у клопотанні
від 26.01.2007р.  проти позову

3

заперечував у повному обсязі, та надав копії документів що стосуються вимог
позивачки, які приєднані до матеріалів справи (а.с 14).

Свідок ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_1) суду пояснив, що працює в охороні ВАТ
„СВЗ". Начальник котельної заводу ОСОБА_3,
подзвонив йому на прохідну і попросив зафіксувати; час, коли
прийдуть на роботу його підлеглі, коли це відбувалось не пам'ятає, пройшло багато часу. Це розпорядження він виконав, пізніше
прийшов ОСОБА_3, вони звірились по часу та
прізвищам та він підписав акт. До журналу ці відомості не заносив, записував на окремому аркуші. Скільки було осіб, що спізнились не пам'ятає, серед них була позивачка, акт був
складений один.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що працювала разом з позивачкою, у день, коли фіксували її запізнення, свідок знаходилась у бані і
бачила, що позивачка йшла на роботу о 7-50год., а мала бути
на місті о 7-30год. Прийшов начальник і спитав, хто бачив, що ОСОБА_1 спізнилась на роботу. Вона сказала, що бачила, був
складений акт, який свідок підписала.

СвідокОСОБА_6 суду пояснив, що працював разом з позивачкою. Вранці, кожного дня, в кабінеті начальника цеха ОСОБА_3. проходить оперативна нарада. В той день у вікно кабінету з 3-го поверху він бачив, як до
заводу підходить позивачка, скільки було годин не пам'ятає, але
нарада вже тривала якийсь час. Начальник наказав
ОСОБА_1 писати пояснення, вона відмовилась, сказавши, що була на території
заводу.

Свідок
ОСОБА_3 суду пояснив, що працює начальником парокотельного цеху ВАТ „СВЗ". Пам'ятає, що був випадок, коли позивачка
раніше пішла з роботи та була затримана на ігрохідній. Йому
повідомили про це з відділу кадрів, на вимогу писати "пояснювальну записку ОСОБА_1 сказала, що ^ неї хворий батько. На його
питання чому вона не відпросилась у нього,
ОСОБА_1 відповіла, що сама вирішує коли їй ^ходити. Він нависав докладну
записку керівництву заводу, і ОСОБА_1 було оголошено
догану.

У випадку, коли ОСОБА_1 спізнилась на роботу, він лід час оперативки у
вікно свого кабінету бачив о 7-50 год. її, коли вона підходила до території заводу, він запросив до вікна присутніх на оперативці і подивився на
годинник. Після чого зателефонував на прохідну і попросив
охоронця зафіксувати час. Був складений акт, який підписали всі хто бачив коли ОСОБА_1 прийшла на роботу. Були випадки коли позивачка відмовлялась виконувати свої обов'язки.
Також пояснив, що за вини ОСОБА_1 на заводі виникла аварійна
ситуація, за результатами розслідування аварії було
складено акт, згідно з яким причиною аварії були неправильні дії ОСОБА_1, з
актом вона ознайомилась і погодилась.

Згідно з наказом про накладення дисциплінарного
стягнення (а»с.28) ВАТ „СВЗ"

№302-КА від 01.12.2004р. ОСОБА_1 оголошено догану
за ранній уход з роботи.

Наказ містить запис „с приказом ознакомлена" підпис ОСОБА_1, дата 01.12.2004р.

У поясненнях (ал.30) ОСОБА_1 зазначає, що
17.11.2004р. проходила через

•прохідну о 15-45год., визнає себе винною.                                                                   ..

Згідно з наказом (а.с,31) ВАТ „СВЗ?' №331-КА від 27.12.2004р. ОСОБА_1 оголошено дотану за запізнення на роботу. Наказ містить
запис про незгоду ОСОБА_1 із наказом. Актом (а.с.33) від
16.12.2004р. зафіксоване запізнення ОСОБА_1 на роботу.

Згідно з наказом (а.с.34) ВАТ „СВЗ" №3-КА. від О6<01.2005р. ОСОБА_1
оголошено догану за невиконання посадових
обов'язків, Наказ містить запис „с приказом о несправедливой инструкции ознакомлена" підпис ОСОБА_1, дата 10.01.2005р. У поясненнях (а.с. 37) ОСОБА_1 зазначає причини за яких не
може виконувати свої обов'язки.

Згідно з наказом (а.с.39-40) №21-к від 07.02.2005р. ОСОБА_1. звільнено з 07.02.2005р. на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за
систематичне невиконання без поважних причин обов'язків,
покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Наказ містить запис „с приказом
ознакомлена" підпис ОСОБА_1, дата 07.02.2005р.

4

Постановою Профспілки ВАТ „СВЗ" від 01.02.2005р. (а.с.41) за
результатами розгляду подання Голови правління ВАТ „СВЗ" (а,с,57) надано
згоду на звільнення ОСОБА_1

Актом розслідування аварійної ситуації від 12.01.2005р. (а.с.44-45)
встановлено що неправильно прийняті рішення
ОСОБА_1 призвели до аварійної ситуації. Акт містить запис „с
актом ознайомлена и
согласна" підпис ОСОБА_1, дата 18.01.2005р.

Згідно з листом Територіальної Державної інспекції праці від 19.05.2006р. №1724/2
(а.с.63) ОСОБА_1 повідомлено, що за результатами перевірки додержання законодавства про працю на ВАТ
„СВЗ" встановлено що при винесенні трьох доган порушення законодавства не встановлено, 25.02.2005р. КТС
було розглянуто спір між ОСОБА_1 та
адміністрацією ВАТ „СВЗ", рішення комісії вручене 28.02.2005р., у встановлений строк рішення до суду не
оскаржене. В канцелярії зареєстровано
заяву ОСОБА_1 про скасування догани за наказом №3-ка, інші заяви не зареєстровані. Додатково листом
інспекції від 07.07.2006р. №2229/3 (а.с.64) ОСОБА_1 повідомлено, що її заяви до
КТС дійсно зареєстровані за №742, але повернуті їй поштою листом №1461
від 10.02.2005р.

Згідно із заявами №1,2,3 від 09.01.2005р. (а.с.65,66,67) позивачка
зверталась до КТС, заяви містять вхідний реєстраційний №742.

Листом прокурора м.Стаханова (а.с.68) ОСОБА_1 повідомлено, що за результатами розгляду її заяви про підробку документів
ВАТ „СВЗ" підстави для порушення кримінальної справи
відсутні, про що їй повідомлялось раніше. З питання поновлення строку
проведення КТС рекомендовано звернутися до суду.  Згідно з рішенням КТС ВАТ „СВЗ"
від 01.08.2006р. (а.с.70)ОСОБА_724.06.2006р. звернулась до КТС для
розгляду заяв №1,2, які були нею направлені до КТС у лютому 2005р. через канцелярію-заводу та за вини адміністрації не
були розглянуті. Рішенням комісії у прийнятті до
розгляду зазначених заяв відмовлено, у зв'язку з
пропуском строку звернення, встановленого ст.225 КЗпП Украйни. Рішення мотивоване тим, що при розгляді її заяви 25.02.2005р.
ОСОБА_1 знала, що її заяви №1,2 до Голови КТС не надходили. За
період з 25.02.2005р. по 25.05.2005р. вона із заявами №1,2 до
КТС не зверталась.

Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків та дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним
правовідносини.

Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли
він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого нрава, а у справах про звільнення в місячний строк з дня
вручення копії наказу або з дня видачі трудової книжки.

Звертаючись до суду із позовом про скасування доган та поновлення на роботі
позивачка просить поновити їй відповідні
процесуальні строки у зв'язку з їх пропуском.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин
строків, встановлених ст. 233 КЗпП України,
суд може поновити ці строки.

В судовому засіданні позивачка зазначила, що протягом всього цього часу не зверталась до суду за захистом своїх прав тому, що
вважала, що пропустила встановлений законом строк. Як
підставу для поновлення строків для звернення з вимогами про скасування доган позивачка зазначає те, що вона своєчасно
звернулась до КТС з відповідними заявами, дві з
яких не були розглянуті за вини адміністрації заводу, отже у
зв'язку з тим, що її вини в цьому не має, і вона виконала свої обов'язки, спір може бути розглянутий судом. Крім
того, у цей час вона зверталась до прокуратури із скаргами на
неправомірні дії адміністрації заводу щодо не направлення її заяв до КТС.

Оцінивши позицію позивачки щодо підстав для поновлення строків для скасуванням доган, суд це вбачає підстав визнати їх як
поважну причину пропуску строку за наступних Обставин. Як
вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачки остання була своєчасно та Залежним чином ознайомлена із всіма
трьома

5

наказами про оголошення їй
доган (від 01.12.2004р., 27.12.2004р., 06.01.2005р.) Реалізуючи свої трудові права, у встановлений ст.255 КЗпП України
тримісячний строк вона звернулась до Комісй* з
трудових спорів.. На дату розгляду (25.02.2005р.) комісією її заяви, вона
достовірно знала, що предметом розгляду Комісії є лише одна з її заяв. Маючи
реальну можливість реалізувати свої права на захист трудових прав, за власним розсудом, або шляхом повторного направлення
Комісії нерозглянутих заяв, або шляхом безпосереднього
звернення до суду, це не зробила. Замість цього зверталась до прокуратури із скаргами на неправомірні дії адміністрації
заводу, що не є одним і тим же, при цьому знала,
що питання скасування доган та поновлення на роботі не
входять до компетенції прокуратури.

Крім того, позивачка не зверталась до суду і з приводу незгоди із рішенням
КТС, яке було винесене 25.02.2005р. за результатами розгляду її скарги №3 на
догану від 06.01.2005р., яку вона також
просить скасувати в загальному порядку, без урахування вимог СТ.228 КЗпП України, відповідна до якої, для звернення до суду за
вирішенням трудових спорів після їх
попереднього розгляду КТС встановлено десятиденний строк.

Щодо підстав для поновлення пропущеного місячного строку для звернення до
суду з приводу її звільнення за наказом від 07.02.2005р., з яким вона також
була своєчасно та належним чином ознайомлена, позивачка
взагалі не навела жодної причини його пропуску. З цього
приводу вона не зверталась ані до КТС, ані до суду.

Таким чином, суд не вбачає поважних причин для поновлення пропущених позивачкою строків для звернення до суду з позовними
вимогами про скасування доган та поновлення її на роботі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992р. якщо місячний або трьохмісячний строк пропущено без поважних причин, у
позові може бути відмовлено з цих причин.

Враховуючи наведене, у зв'язку з відсутністю поважних причин для поновлення
строків для звернення з позовом до суду, суд
вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ет.208,209,212-215,224-228 ЦПК України, ст.221,225-227,231-234 КЗпП України, п.4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від
06.11.1992р., суд,

ВИРІШИВ:

У поновленні пропущених строків для звернення до суду ОСОБА_1 відмовити, у зв'язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у
повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто Стахановським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі у десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження та протягом
двадцяти днів по тому - апеляційної скарги.
У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.