АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц - 2543 / 2007                    Головуючий
Категорія - 29                                           Доповідач  -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

8 травня 2007 року           Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Глущенко Н.Г.

суддів                - Присяжної Ж.І.,
Прозорової М.Л.

при секретарі   -
Білоконь Н.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною
скаргою

Виконкому Бабушкінської районної у
м. Дніпропетровську ради на рішення Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 грудня 2006 року по справі
за позовом  ОСОБА_1 до  Виконкому Бабушкінської районної у м.
Дніпропетровську ради, третя особа -
Комунальне підприємство "Жилсервіс-4" про визнання права
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

Виконком
Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради звернувся до суд з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 14.12.2006
року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в її позовних вимогах
в повному обсязі.

Зазначеним
рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено, за нею визнано право
користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. Суд зобов'язав КП "Жилсервіс-4" заключити
договір найму зазначеної квартири з ОСОБА_1. / а. с. 63-64
/.

Як на підстави
апеляційної скарги виконком посилався на те, що рішення є незаконним, оскільки
ухвалене з порушенням норм матеріального права / а. с. 69-70
/.

Судом
встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 згідно
ордеру № 37 від 16.05.1994 року була надана
ОСОБА_3 та її сину ОСОБА_2,
які і проживали в спірній квартирі та були в ній зареєстрований до дня
своєї смерті ( ОСОБА_3. померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_2.
померІНФОРМАЦІЯ_2 / а. с. 7-9 /.

Основним наймачем квартири була ОСОБА_3.

Судом першої
інстанції також встановлено, що ще за життя ОСОБА_3. позивачка ОСОБА_1.
вселилася в спірну квартиру. Дані обставини підтвердили суду свідки допитані в
судовому засіданні.

ОСОБА_2. 18.08.2004 року одружився з
позивачкою ОСОБА_1. /а. с. 6/,
яка стала проживати в квартирі вже як його законна
дружина. Після одруження та в період сумісного проживання ОСОБА_2. звернувся до
КП "Жилсервіс-4"   з заявою
щодо

прописки (реєстрації) дружини, тобто
позивачки, в спірній квартирі / а. с. 12 /, чим самим висловив своє бажання на її
проживання в спірній квартирі, в яку вона вселилася як член сім'ї наймача:
спочатку ОСОБА_3., а після її смерті - ОСОБА_2

Однак, реєстрація позивачки на спірній житловій площі не відбулася, в
задоволенні заяви їй було відмовлено, оскільки
її чоловік ОСОБА_2. після смерті матері одразу не переоформив особистий рахунок на своє ім'я, зробив це
лише 26.08.2004
року, а 14.09.2004 року помер, що підтвердив суду
представник КП "Жилсервіс-4".

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1. про визнання за нею права
користування житловим приміщенням в спірній квартирі підлягають задоволенню згідно зі ст. ст. 64,65 ЖК України, оскільки вона вселилася в
спірну квартиру на законних підставах.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо
повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову
оцінку, постановив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами,
поясненнями свідків та самих сторін.

При вище зазначених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про визнання за ОСОБА_1. права
користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 згідно зі ст.ст.64,65 ЖК України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи Виконкому Бабушкінської районної у м.
Дніпропетровську ради не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться
до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в
судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції
не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, а рішення суду відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Виконкому Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську
ради - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2006 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з цього часу.