Справа № 22-ц-1291                            Головуючий у 1 -й інстанції Собина
23                                           Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем   України

30
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого
- Попруги С. В.,

суддів                     -    Сибільової Л. О.,  Гагіна М. В.,

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М. ,
а осіб,  які беруть участь у
справі: представників позивачки ОСОБА_1. ОСОБА_2.,    ОСОБА_3.,
представника відповідача виробничо-комерційної фірми «Побутсервіс»
товариства з обмеженою відповідальністю Плевако Н.А.,

розглянувши
у відкритому судовомі засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1  ОСОБА_2

на рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 21 серпня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1до виробничо-комерційної фірми "Побутсервіс" товариства з
обмеженою відповідальністю про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

Зазначеним
рішенням суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за їх
безпідставністю.

В
апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2.,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
зокрема,   ст.   ст.
182 ч.1,  210 ч.1,  334 ч. 4 ЦК України,   ст.  41 Конституції України,  невідповідність висновків суду обставинам
справи,  неповне з'ясування
обставин,  що мають значення для
справи,  просить рішення скасувати та
ухвалити нове,  яким задовольнити позовні
вимоги.

Зазначає,  що державна реєстрація договору №1 від
10.03.2006 року між спадкодавцем та відповідачем на дольову участь в
будівництві не була проведена,  договір є
невчиненим,  права власності на будинок у
відповідача не виникло,  а тому
відповідач не мав права розпоряджатися будинком по АДРЕСА_1та зносити його. Суд
не з'ясував ту обставину,  що знесений
відповідачем будинок належав на праві спільної часткової власності спадкодавцю
та іншим особам,  безпідставно залишив
без розгляду обґрунтування позивачкою своїх вимог про заподіяння їй моральної
шкоди.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
представників позивачки,  які підтримали
скаргу з мотивів,  в ній викладених,  представника відповідача,  яка заперечує проти скарги та вважає рішення
суду вірним,  дослідивши матеріали справи
та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволеню.

Звертаючись
в серпні 2006 року до суду з зазначеним позовом,  представник позивачки зазначив,  що 18 червня 2005 року ОСОБА_4. склала
заповіт,  яким заповідала все своє
майно,  в тому числі і квартиру за
адресою м. АДРЕСА_1 позивачці ОСОБА_1. Рішенням Сумської міської ради від 21
грудня 2005 року фірмі-відповідачеві були надані в оренду землі житлової та
громадської забудови під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1,  де був розташований будинок,  частка в якому належала ОСОБА_4. ОСОБА_4. померла
ІНФОРМАЦІЯ_1року. 22 червня 2006 року державним нотаріусом третьої Сумської
державної нотаріальної контори був проведений опис спадкового майна та
призначено охоронцем спадкового майна спадкоємицю ОСОБА_1.  Відповідач всупереч закону,  до закінчення строку,  встановленого для прийняття спадщини,  приступив до знесення будинку. На даний час
будинок знесений,  на його місці
відповідач будує новий будинок. Позивачці завдано матеріальної та моральної
шкоди. Збитками є втрати в зв'язку зі знищенням спадкового

будинку.
Посилаючись на  ст.  ст.
22,  23 ЦК України,  просив стягнути з відповідача на користь
позивачки матеріальну шкоду в сумі 21500 грн. - вартість спадкового майна,  зазначену в акті опису майна нотаріусом,  та моральну шкоду в сумі 1700 грн. Остання
обґрунтовувалась і тим,  що керівництво
відповідача негативно відноситься до позивачки,
не бажаючи вирішувати спірне питання (а.с.  4-5).

В лютому
2007 року представник позивачки уточнив вимоги,
вимагаючи зобов'язати відповідача відшкодувати завдані позивачці збитки
шляхом передачі у її власність двокімнатної квартири зі зручностями згідно
будівельного проекту в будинку,  який
буде збудований позивачем на місці знесеного будинку,  що знаходився за адресою АДРЕСА_1(а.с.  105-106).

Остаточно
в серпні 2007 року просив стягнути з відповідача на користь позивачки як
завдані збитки 286965 грн.,  виходячи з
4500 гр. вартості 1 кв.
м житла в будинку,  що будується
відповідачем поАДРЕСА_1,  та розміру
двокімнатної квартири в ньому -63, 77 кв. м. ,
відшкодувати моральну шкоду в сумі 1700 грн. та витрати на правову
допомогу в сумі 2550 грн. ( а.с. 181).

Вирішуючи
спір,  суд першої інстанції виходив з
того,  що на час знесення відповідачем
будинку були відсутні заборони на проведення таких дій,  і відповідач не порушив права позивачки,  оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_4.
розпорядилась своїм будинком шляхом укладення відповідного договору з
відповідачем.

Цей
висновок суду узгоджується з обставинами справи та відповідає вимогам
матеріального права,  зокрема,   ст.
ст.  23,  1166,
1167 ЦК України.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
ОСОБА_4. на праві власності належало 27/100 будинку площею 25, 6 кв. м
поАДРЕСА_1 в м.  Суми,  що складало окрему квартиру (а. с.  63-65,
68-70,  76-81).

18
червня 2005 року ОСОБА_4. склала заповіт,
яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1. ( а.с. 7).

Рішенням
Сумської міської ради від 26 жовтня 2005 року ВКФ "Побутсервіс" ТОВ
була надана згода на розроблення проектів землеустрою щодо відведення на умовах
оренди земельної ділянки під будівництво багатоповерхового житлового будинку
поАДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської
ради. Рішенням міської ради від 21 грудня 2005 року № 1552 -MP
відповідачеві було надано в оренду земельну ділянку площею 0, 2145 га під
будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1(а. с.
66- 67).

10
березня 2006 року ВКФ "Побутсервіс" ТОВ та ОСОБА_4. уклали договір на
дольову участь у будівництві,  згідно
якого фірма взяла на себе зобов"язання по будівництву протягом 2006-2007
року однокімнатної житлової квартири на першому поверсі по АДРЕСА_1 за рахунок
дольової участі ОСОБА_4. Умовами розрахунку за договором було передбачено,  що ОСОБА_4. компенсує кошторисну вартість збудованої квартири шляхом
передачі фірмі під знос належного їй житлового будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 25, 6 кв.м.  без проведення
грошової оцінки будинку - за угодою сторін,
та згідно акту прийому-передачі. Також було передбачено,  що ОСОБА_4. як замовник самостійно вирішує питання свого відселення з
житлового будинку на час виконання фірмою робіт по будівництву будинку та
відселяється з моменту підписання акту прийому - передачі фірмі як виконавцю
свого будинку. Фірма зобов'язалась по закінченні будівництва та повного
розрахунку ОСОБА_4.3гідно вищезазначених умов зазначеного договору передати їй
у власність квартиру,  визначену цим
договором    (а.с. 22).

Зазначений договір
ніким не оспорений.

Згідно
акту прийому - передачі житлового будинку від 13 березня 2006 року на підставі
договору №1 від 10 березня 2006 року ОСОБА_4. передала у власність,  а ВКФ "Побутсервіс" ТОВ прийняла
під знос належний їй житловий будинок,  який
є її власністю,  за адресою м.  Суми, АДРЕСА_1 ( а.с.  50).

Після
укладення договору на дольову участь у будівництві від 10 березня 2006 року та
підписання акту прийому-передачі будинку 13 березня 2006 року представник
ОСОБА_4. - ОСОБА_2. звернувся 20 березня 2006 року до суду з адміністративним
позовом до

Сумської
міської ради про визання недійсним рішення Сумської міської ради № 1552-МР від
21 грудня 2005 року в частині п. 22 додатку №2 до рішення про надання в оренду
ВКФ "Побутсервіс" ТОВ землі житлової та громадської забудови під
будівництво житлового будинку поАДРЕСА_1 в м.
Суми,  і в забезпечення позову
просив заборонити відповідачеві проводити будівельно-монтажні роботи по
розбиранню будинку за вказаною адресою (а.с.
115).

Ухвалою
Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2006 року в зазначеній справі
було задоволено клопотання представника позивачки та забезпечено
адміністративний позов шляхом заборони ВКФ "Побутсервіс" проводити
будівельно-монтажні роботи по розбиранню спірного будинку (а.с.  39).

ІНФОРМАЦІЯ_1року
ОСОБА_4. померла ( а.с. 8).

Ухвалою
Зарічного районного суду м. Суми від 4 травня 2006 року було зупинене
провадження по справі за позовом ОСОБА_4. до Сумської міської ради у
зв"язку зі смертю позивачки до встановлення правонаступника (а. с.  116).

Ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 15 червня 2006 року ухвали Зарічного райсуду м.  Суми від 04 травня 2006 року про зупинення провадження в
справі та ухвала цього ж суду від 24 березня 2006 року про забезпечення позову
були скасовані і провадження в справі закрите (а.с. 51).

З огляду
на зазначене висновок суду про те,  що
відповідач,  якому 2 червня 2006 року був
наданий дозвіл на виконання будівельних робіт,
які підлягали проведенню за зазначеною адресою,  після набрання судовим рішенням про
скасування заборони на їх проведення законної сили,  на законних підставах приступив до знесення
будинку на підставі укладених з співвласниками будинку договорів (а.с.  143).

Та
обставина,  що ухвалою Вищого
адміністративного суду від 28 березня 2007 року була скасована ухвала
апеляційного суду від 15 червня 2006 року і залишена в силі ухвала місцевого
суду про зупинення провадження в справі до встановлення правонаступника,  не доводить незаконності дій відповідача на
час знесення будинку ( а.с.  116,  145-146).

20
квітня 2006 року за заявою ОСОБА_1. була відкрита спадкова справа. 22 червня
2006 року державний нотаріус третьої Сумської нотаріальної контори склала опис
спадкового майна ОСОБА_4.,  в тому числі
в акті зазначено,  що її будинок
(квартира) знаходиться в зруйнованому стані,
без даху,  дві стіни,  та на подвір'ї складені будівельні матеріали
з нього. Охоронцем цього майна,  вартість
якого зазначена 21500 гр.,  призначена
ОСОБА_1. як спадкоємиця ( а.с.  9,  53- 65,
72-73).

Посилання
апелянта на порушення права власності позивачки на знесений відповідачем
будинок,  є безпідставним,  оскільки її право як спадкоємця похідне від
права на зазначений будинок,  яке мала
ОСОБА_4.,  а остання розпорядилась за
життя його долею,  уклавши договір з
відповідачем про передачу його відповідачу у власність під знесення та про
отримання в зв'язку з цим однокімнатної квартири в будинку,  що будується на місці знесеного будинку
ОСОБА_4.

Доводи
апелянта про те,  що на підставі договору
з відповідачем покійна ОСОБА_4. мала отримати двокімнатну квартиру і саме за
цієї умови давала згоду на знесення належної їй частки будинку,  не підтверджуються доказами в справі.
ОСОБА_4. договору,  який би давав право
відповідачеві на знесення її будинку саме на таких умовах,  не підписувала,  на двокімнатну квартиру не претендувала,  підписаного договору з підстав,  на які посилається позивачка,  за життя не оспорювала.

Доказом
того,  що ОСОБА_4. передавала
відповідачеві під знесення свій будинок саме на умові отримати однокімнатну
квартиру,  є і те,  що перед укладенням договору від 10 березня
2006 року вона в листопаді 2005 року укладала теж з відповідачем аналогічний
договір на участь у дольовому будівництві однокімнатної квартири на таких же
умовах (передачі свого будинку фірмі під знесення),  але планувалось,  що вона отримає однокімнатну квартиру
загальною площею 40, 7 кв.
м поАДРЕСА_2,  після чого договір був
переукладений на будівництво квартири за адресою поАДРЕСА_1 ( а.с. 48,  49).

З цих
підстав є необгрунтованими і доводи позивачки про заподіяння їй збитків у
вигляді вартості двокімнатної квартири. Зазначаючи,  що ці збитки полягають в знищенні

належного
їй спадкового майна - частини знесеного будинку,  що належала ОСОБА_4.,
позивачка вимагає не відшкодування вартості цієї
частини,  а двокімнатної квартири,  яку,
на її думку,  повинна була
отримати за життя ОСОБА_4.,  що не
грунтується на вимогах норм закону,  на
які є посилання в позовній заяві.

Відповідач
не заперечує права позивачки на отримання однокімнатної квартири,  яку мала отримати за договором від 10 березня
2006 року ОСОБА_4.,  середня площа якої в
будинку,  що будує відповідач,  становить 43 кв. м і вартість - 172 тис.
гр.,  що більше розміру та
вартості знесеної частини будинку ОСОБА_4. В збудованому за зазначеною адресою
будинку залишена однокімнатна квартира з метою виконання зобов'язань за
договором,  укладеним з ОСОБА_4.
(а.с.  170-171).

Посилання
апелянта на неврахування судом належності знесеного будинку декільком
співвласникам,  не спростовує висновків
суду,  оскільки позивачка та її
представник не оспорили доводів відповідача про те,  що інші співвласники будинку шляхом укладення
таких же договорів,  за якими передали
відповідачеві під знос свої частини в будинку,
отримали від відповідача передбачене договорами житло.

Таким
чином,  рішення суду постановлене на
підставі вірно встановлених обставин справи і відповідних їм
правовідносин,  апеляційна скарга не
містить доводів,  які б могли бути
підставою для скасування чи зміни рішення,
а тому його слід залишити в силі.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу предстаника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м.  Суми від 21
серпня 2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.