У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 грудня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Південно-Західної регіональної служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та
транспорті, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Сумської області від 5 червня 2007 року ,

встановила:

У
січні 2006 року позивач звернулась в суд із зазначеним позовом,  мотивуючи його тим, що до грудня 2005 року
вона працювала на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини Глухівського
пункту державного ветеринарно-санітарного контролю Південно-Західної
регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на
державному кордоні та транспорті. Наказом № 97-к від 21 грудня 2005 року її
звільнено із займаної посади на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України в зв'язку із
ліквідацією Глухівського пункту та скороченням посади провідного лікаря
ветеринарної медицини.

Зазначала, що звільнення її з посади
вважає незаконним, оскільки змін в організації виробництва і праці, скорочення
чисельності або штату не було. Глухівський пункт не є юридичною особою і його
об'єднання з Хутір-Михайлівським пунктом не є реорганізацією, змінилась лише
внутрішня структура підприємства, загальна чисельність працівників не
змінювалась, так як замість скорочених 11 посад ветеринарних лікарів різних
категорій було створено ще додаткову кількість посад ветеринарних лікарів та
змінено найменування певних посад.

Крім того, вказувала, що при звільненні її з роботи відповідач не вирішив
питання про переведення її на іншу роботу, оскільки вона мала переважне право
на залишення на роботі, а також її не було попереджено за два місяці про
звільнення, яке здійснено без попередньої згоди первинної профспілкової
організації.

Просила суд, поновити її на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини,
зобов'язати відповідача поновити їй попередні умови праці,  стягнути з відповідача середній заробіток за
час вимушеного прогулу та відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Глухівського
міськрайонного суду Сумської області від          6 квітня 2007 року позов задоволено
частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини,
стягнуто з  відповідача на її користь
13017 грн. 28 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 100 грн.
понесених витрат на правову допомогу, 3000 грн. у відшкодування моральної
шкоди. Стягнуто з відповідача судові витрати в розмірі 160 грн.        17 коп. В решті позову відмовлено.

Рішенням Сумської області від 5
червня 2007 року рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від
6 квітня 2007 року скасовано в частині, відмовлено в задоволенні вимог про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду першої інстанції
залишено без зміни.

У поданій до Верховного Суду
України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду
Сумської області від 5 червня 2007 року, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів
справи вбачається, що оскаржуване судове рішення  постановлено з додержанням норм матеріального
і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його
обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 5 червня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк