Справа № 22ц-11 442/2007                               Головуючий в
№ 21 (2)                                              інстанції
Доповідач - Митрофанова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року серпня 29 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - НеклесиВ.І.

суддів -
Митрофанової Л.В.,  Соколан Н.О.

при секретарі -
Бондаренко І.В.

за
участю: представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі - Бершадської
Людмили Станіславівни,

представника
Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка" - Павлової Наталії
Федорівни,  представника позивача -
Терновської Олени Анатоліївни

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Відкритого
акціонерного товариства "Суха Балка",
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на рішення Жовтневого районного
суду м.  Кривого Рогу від 12 лютого 2007
року за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка»,  Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
про відшкодування шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 12 лютого 2007 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1.,  з відкритого акціонерного товариства «Суха
Балка» (далі ВАТ «Суха Балка») стягнуто одноразово заборгованість по щомісячних
виплатах відшкодування шкоди - 40869, 47 грн.,
компенсація за несвоєчасну виплату частини щомісячних платежів
відшкодування шкоди - 31325, 80 грн.,  з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі (далі Фонд соціального
страхування) стягнуто одноразово заборгованість по щомісячних виплатах
відшкодування шкоди - 41418, 51 грн. та щомісячно,  починаючи з 01 липня 2006 року по 1372, 19
грн. до зміни обставин,  що тягнуть
перерахунок щомісячних виплат.

В
апеляційній скарзі ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду
в частині стягнення сум відшкодування та компенсаційних виплат з ВАТ "Суха
Балка" та постановити нове рішення про відмову позивачу у задоволенні
позовних вимог до ВАТ «Суха Балка»,  так
як при ухваленні рішення суд допустив неповне з'ясування обставин,  які мають значення для справи,  порушив і неправильно застосував норми
матеріального і процесуального права. Зокрема,
висновки суду про необхідність застосування до базового заробітку
коефіцієнтів з 01.10.1993 року 1, 5 та 2, 1333 з 01.11.1993 року,  та застосування коефіцієнтів підвищення тарифних
ставок та окладів до сум відшкодування шкоди необгрунтовані,  оскільки перерахунок сум відшкодування
шкоди   у   зв'язку
з   ушкодженням   здоров'я
проводиться   одночасно   із
підвищенням

тарифних
ставок (посадових окладів) не на коефіцієнт їх підвищення,  а на коефіцієнт фактичного підвищення
заробітної плати,  розмір якої фактично
не збільшився,  також судом
необгрунтовано стягнено компенсацію,
оскільки ВАТ «Суха Балка» своєчасно виплатило позивачеві суми
відшкодування шкоди тому вони не підлягають коригуванню. Крім того,  суд не застосував строк позовної давності у
три роки.

Фонд
соціального страхування в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати
рішення суду та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог,  оскільки постановляючи рішення,  суд першої інстанції не взяв до уваги,  що Фонд не є належним відповідачем по справі;
не перевірив,  чи були застосовані ВАТ "Суха
Балка" коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) не
прийняв до уваги,  що після збільшення
тарифів середня заробітна плата не збільшилася у зв'язку із зміною структури
заробітної плати; неправильно застосував п. 28 "Правил відшкодування
шкоди...",  який встановив лише
випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,
а не сам механізм такого перерахунку; не надав правової оцінки
економічному обгрунтуванню застосування чи не застосування коефіцієнтів
підвищення тарифних ставок (посадових окладів),
не застосував строк позовної давності,
що призвело до неправильного вирішення спору.

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог,  колегія суддів вважає,  що апеляційні скарги підлягають частковому
задоволенню,  а рішення суду - скасуванню
з направленням справи на новий розгляд у порядку п.5 ч. 1  ст.
311 ЦПК України.

Судом
встановлено,  що позивач працював у
відповідача на посаді підривника,  у
результаті каліцтва під час виконання трудових обов'язків йому ампутовано
частину правого стегна на рівні середини та висновком МСЕК від 18.03.1963 року
вперше встановлено 100% втрати професійної працездатності безстроково,  висновком МСЕК від 27.06.2002 року
встановлено 60% безстроково.

У
зв'язку із цим ВАТ «Суха Балка» проводились виплати відшкодування шкоди,  які до 01.07.1994 року позивач вважає
вірними,  проте розраховуючи розмір
відшкодування шкоди з 01.07.1994 року ВАТ «Суха Балка» застосувало не всі
коефіцієнти,  які запроваджено для
підвищення тарифних ставок та окладів.

Стягуючи
з ВАТ "Суха Балка" суми недоплачених виплат за період,  що перевищує строк позовної давності з
01.07.1994 року по 01.04.2001 рік,  суд
не звернув уваги на норми  ст.  71 ЦК
1963р. (з урахуванням правила п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003р.) та на
роз'яснення,  викладені в пунктах 1,  1-1,
1-2,  22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з
наступними змінами),  згідно з якими
загальний строк,  у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна
давність),  встановлюється тривалістю у
три роки. У випадку,  коли вимоги
потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів,  раніше визначених судом або роботодавцем (у
тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при
задоволенні позову,  кошти стягуються за
час,  що не перевищує трьох останніх
років,  які передували моменту звернення
особи до суду.

Відповідно
до Закону України від 23 вересня 1999р. № 1105-Х1У "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності" особам,
які потерпіли на виробництві,  до
01 квітня 2001р. Фонд соціального страхування сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги з моменту передачі відповідними підприємствами в
установленому порядку документів,  що
підтверджують право цих працівників на такі послуги.

Однак,  стягуючи з Відділення Фонду щомісячні
страхові платежі за період з 01 квітня 2001р.,
суд не звернув уваги на це правило та не встановив,  чи дотримано позивачем строк позовної
давності при пред'явленні вимог до Фонду з урахуванням наведених мотивів.

Крім
того,  відповідно до пункту 28 Правил
перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100
відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середнього
заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови
його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний
календарний місяць роботи.

Вирішуючи
спір суд не звернув уваги на зазначене положення й не з'ясував розмір
середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних
ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у
перерахунок на повний календарний місяць роботи,  та чи не буде перевищувати розмір
відшкодування нарахованого позивачу встановлені обмеження.

Також
задовольняючи позов,  суд першої
інстанції виходив з того,  що при
перерахуванні позивачу сум страхових виплат підприємство помилково взяло до
розрахунку коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати,  а не встановлені спільними

постановами
дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти. У свою чергу Фонд
соціального страхування також продовжив виплату цих сум у неправильному
розмірі.

Колегія
суддів з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для
перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди погодитись не може,  оскільки змінюючи розмір щомісячних виплат,  суд не перевірив,  чи відбулося фактичне підвищення заробітної
плати по підприємству,  не витребував
відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за
оспорюваний період,  тобто на час виплати
відшкодування шкоди підприємством.

Оскільки
ці недоліки не були і не могли бути усунені ухваленням додаткового рішення
судом першої інстанції,  рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  згідно вимог п.5 ч.1  ст.
311 ЦПК України.

При
новому розгляді справи суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити
спір у відповідності з вимогами закону.

Керуючись  ст.
303, 307, п. 5 ч. 1  ст.  311, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі,
відкритого акціонерного товариства "Суха Балка" - задовольнити
частково

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 12 лютого 2007 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.