Справа № 3745                                                                    Головуючий
у їй інстанції - Уханенко С.А.
Категорія-14                                                                        Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 травня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Тамакулової В.О.

суддів - Лисичної Н.М., Котушенко С.П.

при секретарі - Чергенець С.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 лютого 2007 року за її позовом до  ОСОБА_2про розірвання договору довічного
утримання, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про
розірвання договору довічного утримання, мотивуючи це тим, що 19 вересня 2000
року між ними був укладений договір довічного утримання, відповідно до якого
вона передала у власність відповідачки належні їй 33/100 частини будинку по
АДРЕСА_1, а відповідачка зобов'язалась утримувати її, забезпечувати харчами,
одягом, доглядом та необхідною допомогою. Вартість матеріального забезпечення
(одягу, догляду та необхідної допомоги) встановлена в сумі 100 гр. в місяць.

Посилаючись на те, що з часу укладення договору відповідачка сплачувала їй
щомісячно по 100 гр. та іноді купувала ліки, але догляду та допомоги їй не
надавала, позивачка просила розірвати договір довічного утримання.

Рішенням Красногвардійського районного суду М.Дніпропетровська від 20
лютого 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та про
ухвалення нового рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 19 вересня 2000 року між сторонами був
укладений договір довічного утримання, відповідно до якого позивачка передала у
власність відповідачки належні їй 33/100 частини будинку по АДРЕСА_1, а
відповідачка зобов'язалась утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом,
доглядом та необхідною допомогою і залишити в довічному безкоштовному
користуванні позивачки вказану квартиру.

Пунктом 4 даного договору передбачено, що вартість матеріального
забезпечення (одягу, догляду та необхідної допомоги) становить 100 гр. в
місяць.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд посилався на те, що ОСОБА_2
надавала позивачці кошти на її утримання. Крім того, за позивачкою здійснювався
й інший догляд, вона забезпечувалась харчуванням, одягом та ліками, прався та
прасувався її одяг і білизна, здійснювалося прибирання в її кімнатах та інше.

Проте, з такими висновками погодитись не можна, оскільки судом неповно
з'ясовані обставини, які мають суттєве значення для справи, що є підставою для
скасування рішення та ухвалення нового.

Дійсно відповідачка з моменту укладення договору довічного утримання і по
липень 2006 року щомісячно надавала позивачці по 100 гр. та кошти на сплату
комунальних платежів, але ніякого догляду за позивачкою не здійснювала, чого не
заперечувала в суді апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що позивачка, незважаючи на вік та стан здоров'я сама в
змозі себе доглядати. Вона сама веде господарство, готує їжу для себе, а при
необхідності й для інших осіб, в тому числі й для сім'ї відповідачки, а також
пере, прасує, прибирає в квартирі та інше. В цьому їй надає допомогу працівник
служби соціальної допомоги, який на підставі договору від 18 листопада 1996
року чотири рази на місяць прибирає в квартирі позивачки, включаючи миття
підлоги, збирання пилу, винос сміття та інше, а два рази на рік це прибирання
включає в себе миття вікон, прання гардин та штор, їх прасування та інше.

2

Посилання відповідачки на те, що до 2006 року вона не знала про виконання
вказаних робіт працівником служби соціальної допомоги, не є підставою для
відмови в задоволенні апеляційної скарги, оскільки допомоги позивачці в
виконанні вказаних робіт вона не надавала.

Доводи ОСОБА_2. про те, що пральні роботи виконує позивачка не вручну, а з
допомогою пральної машини-автомат, яку вона придбала для своїх та позивачки нужд, не свідчить про те, що ці роботи для позивачки виконувала саме вона.

З пояснень позивачки в суді апеляційної інстанції встановлено, що в період
хвороби догляд за нею здійснювала не відповідачка, а квартирант, який робив її
лікувальні процедури та інше. Цей факт визнала відповідачка, пояснивши, що
вона, в зв'язку з зайнятістю, не мала змоги доглядати за позивачкою та лікувати
її.

Той факт, що за рахунок відповідачки були виконані деякі роботи по ремонту
будинку, встановлені сучасні устаткування, побудована альтанка, приведена до
ладу територія двору, не свідчить про те, що вона належно виконувала взяті на
себе за договором обов'язки по догляду за позивачкою та наданню їй необхідної
допомоги.

Згідно ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду)
може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання
або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Оскільки суд першої інстанції зазначені обставини та вимоги закону не
врахував, його рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду М.Дніпропетровська від 20 лютого
2007 року скасувати.

Договір довічного утримання укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 19
вересня 2000 року державним нотаріусом шостої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Черненко І.М. розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 100 гр.