Справа № 22-ц-1174/2007                                  Головуючий у 1
-й інстанції: Плотникова
- 16                                                       Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів -
Криворотенка В.І.,  Хвостика С.Г.

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб,  які приймають участь у справі - апелянта
ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської
області від 9 липня 2007 року у справі за позовом приватного підприємства «Сіб»
до ОСОБА_1,ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 про стягнення боргу по експлуатаційним витратам,  -

встановила:

Рішенням
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 9 липня 2007 року позовні
вимоги ПП «Сіб» задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. в солідарному порядку на користь ПП
«Сіб» 626 грн. 48 коп. заборгованості по експлуатаційним витратам.

Стягнуто
з ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. на користь ПП «Сіб» судові витрати в
сумі 10 грн. з кожного.

Стягнуто
з ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. в доход держави судовий збір в сумі
17 грн. з кожного.

09
серпня 2007 року ОСОБА_3. оскаржив вище вказане рішення в апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі апелянт,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального права,
просить переглянути оскаржуване рішення.

Апелянт
вказує,  що суд безпідставно не взяв до
уваги той факт,  що між позивачем та
відповідачами не був укладений договір надання послуг,  окрім цього вказує,  що суд безпідставно не переглянув перелік
послуг,  що надавалися позивачем та
тарифи на них.

Судом
встановлено,  що позивач є
підприємством,  яке є надавачем послуг по
обслуговуванню та ремонту житлового фонду і прибудинкових територій, в тому
числі будинку та прибудинкової території за адресою вул.  Київська,
104 м.  Охтирка,  що підтверджується договором про надання
послуг з утримання споруд та прибудинкових територій від 16 березня 2006
року,  укладених між ПП «Сіб» та
Управлінням житлово-комунального господарства Охтирського міськвиконкому.

Відповідачам
на праві спільної сумісної власності належить АДРЕСА_1,  що підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 4 жовтня 2002 року,
їм відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 по квартирній платі
(експлуатаційним витратам).

2

Письмовий
договір між позивачем та відповідачами про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території не укладався,  але судом встановлено,  що позивач надавав комунальні послуги,  проводив роботи по обслуговуванню будинку та
прибудинкової територій. Відповідачі отримували вказані послуги. Відповідач
ОСОБА_1.  в судовому засіданні не
заперечував,  що ПП «Сіб» надає такі послуги,  як прибирання прибудинкової територій,  обслуговування ліфтів,  вивіз твердих побутових відходів.

Дані
обставини свідчать про існування договірних відносин між позивачем та
відповідачами в період з 1 серпня 2006 року по 1 травня 2007 року у спосіб,  передбачений
ст. 11 ЦК України.

Заслухавши
пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу потрібно залишити без
задоволення,  а рішення суду - без
зміни,  з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд
першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно,  всебічно встановив обставини,  що мають значення для справи у відповідності
зі  ст. 212 ч. 1 ЦПК України,  дослідив всі наявні докази в справі та дав їм
оцінку, що ґрунтується на всебічному,
повному,  об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні.

В
апеляційній скарзі не наведенні обставини та докази,  які б ставили під сумнів законність рішення
місцевого суду.

Згідно
Закону України «Про приватизацію житлового фонду»,   ст. ст. 151,
156 ЖК України,  власники квартир
є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного
обслуговування. Вони повинні брати участь у витратах по обслуговуванню житла і
прибудинкової території,  сплачувати свою
частку витрат по їх обслуговуванню пропорційно до займаної площі та несуть
солідарну відповідальність по відповідним зобов'язанням,  якщо не встановлено інше.

Оскільки
відповідачі в порушення вимог п. 17,  35
Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими
територіями,  затверджених постановою КМУ
№572 від 8 жовтня 1992 року,  плату за
ремонт та обслуговування житла на рахунок позивача не вносили,  суд обґрунтовано стягнув заборгованість на
користь позивача.

Безпідставними
є доводи апелянта і про відсутність будь - якої угоди між сторонами. Відповідно
до  ст.11 ЦК України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб,  що
передбачені актами цивільного законодавства,
а також із дій осіб,  що не
передбачені цими актами,  але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Судом встановлено,  що позивач надавав послуги,  а відповідачі їх приймали,  а тому повині сплачувати вартість наданих
послуг.

Посилання
апелянта на те,  що йому та челенам його
родини ненадавались певні послуги не підтверженно актом-претензією
споживача,  як це передбачено ч. 1  ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні
послуги».

Таким чином,  рішення суду 1-ї інстанції постановлено з
дотриманням норм матеріального і процесуального права,  а тому підстав для його зміни чи скасування
не вбачається.

3

Керуючись  ст.
ст.303,  307,  308,
313,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської
області від 9 липня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили але може бути оскаржена на протязі двох місяців до
Верховного Суду України.