Справа №2-247/2007 р.
Рішення

(заочне)

Іменем  України

14 травня 2007
року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого                                                  Сливи
Ю.М.,

при
секретарі                                                 Оніщенко
В.А.,

з участю
позивача                                        ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Ірпінського міського суду в м. Ірпінь справу за позовом ОСОБА_1 до державної
виконавчої служби у м. Ірпінь, 3-ї
особи начальника державної виконавчої служби у м. Ірпінь про скасування
постанов державної виконавчої служби про закриття виконавчого провадження, їх
зобов'язання відкрити виконавче провадження та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.12.2005 року задоволено
частково його вимоги за позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та
ділової репутації. На виконання рішення ним 08.07.2006 року було направлено до державної виконавчої служби у м.
Ірпіні заяви та три виконавчі листи, які 20.07.2006
року були отримані. У кінці липня 2006 року він з виконавчої служби отримав
2 постанови про відкриття виконавчого провадження: ВП №2219005 від 26.07.2006
року по виконавчому листу №2-2689 виданого 29.06.2006 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. судових витрат в сумі 2500 гривень та ВП №2218985
від 26.07.2006 року по виконавчому листу №202689 виданого 29.06.2006 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. моральної шкоди в сумі 4000 гривень.
Постанова про відкриття виконавчого провадження по третьому виконавчому листі
була відсутня. Враховуючи, що пройшов великий проміжок часу, а рішення суду не
виконувалось, наслідком чого стало те, що зі сторони ОСОБА_2 продовжували
надходити наклепи та розповсюдження недостовірної інформації, він звернувся до
виконавчої служби з відповідною заявою. 12.10.2006
року він у відповідь отримав постанови про закінчення виконавчого
провадження з відміткою про їх виконання. У постановах вказувалось, що ОСОБА_2.
добровільно погашено заборгованість. Оскільки ніякого добровільного погашення
зі сторони ОСОБА_2. не було, він знову надіслав відповідну заяву начальнику
державної виконавчої служби у м. Ірпіні. За даних обставин вважає, що рішення
державної виконавчої служби у м. Ірпіні, щодо закриття виконавчого провадження
є упередженим і незаконним. Враховуючи, що пройшов значний проміжок часу, а
рішення суду залишається невиконаним, були порушені його конституційні права,
що призвело до душевних страждань, переживань, і негативно позначилось на його
здоров'ї, а наклепи та образи на його адресу продовжуються. Просить постанови
державної виконавчої служби у м. Ірпіні ВП №2218985 та ВП №2219005
від 02.10.2006 року
скасувати та поновити виконавче провадження. Зобов'язати державну виконавчу
службу у м. Ірпіні відкрити виконавче провадження та виконати рішення суду за
виконавчим листом №2-2689 щодо зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну
негативну інформацію стосовно нього шляхом направлення листів на адресу голови
правління НАК «Нафтогаз України» та на адресу головного радника голови правління
НАК «Нафтогаз України» із зазначенням того, що викладена ним раніше негативна
інформація щодо нього, яка визнана судом недостовірною, не відповідає
дійсності. Стягнути з Державної виконавчої служби у м. Ірпіні на його користь
моральну шкоду в розмірі 6500
гривень.

У запереченні на дану позовну заяву в.о. заступник
начальника державної виконавчої служби у м. Ірпіні вказав, що 25.07.2006 року до ДВС
надійшло три виконавчих листа №2-2689
від 29.06.2006 року про
стягнення з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1.
моральної шкоди в сумі 4000
гривень, відшкодування судових витрат в сумі 2500 гривень та зобов'язання ОСОБА_2. спростувати
недостовірну, негативну інформацію щодо ОСОБА_1.
шляхом

2

направлення
листів на адресу голови НАК «Нафтогаз України». 26.07.2006 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження
та копії постанов про відкриття виконавчих проваджень надіслано сторонам. До
ДВС надійшов лист від ОСОБА_1.
з розпискою, що Вакуленко добровільно передав борг в сумі 6500 гривень. 02.10.2006 року державним
виконавцем винесено постанову про закінчення двох виконавчих проваджень щодо
стягнення боргу в сумі 6500
гривень. При перевірці вищевказаних фактів в.о. начальником ДВС у м. Ірпіні
встановлено, що розписка щодо сплати боржником боргу не є підтверджуючим
документом стосовно погашення боргу та скасовано постанови про закінчення
виконавчих проваджень. 20.01.2007
року державним виконавцем відновлено виконавчі провадження про стягнення
боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.
та постанови про відновлення виконавчих проваджень направлено сторонам. За
даних обставин підстав для стягнення моральної шкоди в сумі 6500 гривень немає.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1.
позовну заяву підтримав, пояснив, що рішенням  міського суду Київської області від 23.12.2005 року задоволено
частково його вимоги за позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та
ділової репутації. На виконання рішення ним 08.07.2006 року було направлено до державної виконавчої служби у м.
Ірпінь заяви та три виконавчі листи, які 20.07.2006
року були отримані. У кінці липня 2006 року він з виконавчої служби отримав
2 постанови про відкриття виконавчого провадження: ВП №2219005 від 26.07.2006
року по виконавчому листу №2-2689 виданого 29.06.2006 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. судових витрат в сумі 2500 гривень та ВП №2218985
від 26.07.2006 року по виконавчому листу №202689 виданого 29.06.2006 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. моральної шкоди в сумі 4000 гривень.
Постанова про відкриття виконавчого провадження по третьому виконавчому листі
була відсутня. Враховуючи, що пройшов великий проміжок часу, а рішення суду не
виконувалось, наслідком чого стало те, що зі сторони ОСОБА_2 продовжували
надходити наклепи та розповсюдження недостовірної інформації, він звернувся до
виконавчої служби з відповідною заявою. 12.10.2006
року він у відповідь отримав постанови про закінчення виконавчого
провадження з відміткою про їх виконання. У постановах вказувалось, що ОСОБА_2.
добровільно погашено заборгованість. Оскільки ніякого добровільного погашення
зі сторони ОСОБА_2. не було, він знову надіслав відповідну заяву начальнику
Державної виконавчої служби у м. Ірпінь. За даних обставин вважає, що рішення
Державної виконавчої служби у м. Ірпінь, щодо закриття виконавчого провадження
є упередженим і незаконним. Враховуючи, що пройшов значний проміжок часу, а
рішення суду залишається невиконаним, були порушені його конституційні права,
що призвело до душевних страждань, переживань, і негативно позначилось на його
здоров'ї, а наклепи та образи на його адресу продовжуються. Роз'яснив, що
моральна шкода в основному полягає у тому, що внаслідок невиконання рішення про
зобов'язання ОСОБА_2 спростувати неправдиву інформацію, останній продовжував
надсилати різні наклепи і у зв'язку з цим він вимушений був звільнитись з
роботи. Просив задоволити його позов.

Представник відповідача державної виконавчої служби у м. Ірпіні у судове
засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним
чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник 3-ї особи
начальник державної виконавчої служби у м. Ірпіні в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений про час розгляду справи, причин неявки не
повідомив.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ірпінського
міського суду від 23.12.2005
року визнано недостовірною і такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_1. інформацію
поширену ОСОБА_2. Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну негативну
інформацію шляхом направлення листів на адресу голови НАК «Нафтогаз України» та
на адресу головного радника голови правління НАК «Нафтогаз України» із
зазначенням того, що викладена ним раніше негативна інформація щодо позивача,
яка визнана судом недостовірною,

3

не
відповідає дійсності. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. заподіяну
моральну шкоду в розмірі 4000
гривень та судові витрати в сумі 2500
гривень.

(а.с. 4-6).

На виконання даного рішення за відповідними виконавчими листами 26.07.2006 року державний
виконавець виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень.

(а.с. 10-12, виконавче
провадження №653)

02.10.2006 року
державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчого провадження про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.
4000 гривень моральної шкоди та 2500
гривень судових витрат, у зв'язку з заявою стягувача про добровільне
погашення боргу.

Постановою в.о. начальника ДВС у м. Ірпіні від 17.01.2007 року скасовані
вищевказані постанови про закінчення виконавчого провадження.

Постановами державних виконавців від 20.01.2007 року відновлене
виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. моральної шкоди
в сумі 4000 гривень
та судові витрати в сумі 2500
гривень.

(виконавчі
провадження №655, 654).

Оскільки вищевказані постанови державного виконавця від 02.10.2006 року про
закінчення виконавчого провадження скасовані, а провадження поновлено, суд
вважає, що позов у частині їх скасування та поновлення виконавчого провадження
не може бути задоволений.

Крім того, не може бути задоволений і позов у частині зобов'язання Державну
виконавчу службу у м. Ірпіні відкрити виконавче провадження та виконати рішення
суду, оскільки даний обов'язок на неї покладений законом.

До того ж суду не надано доказів про те, що діями державної виконавчої
служби у м. Ірпіні позивачу заподіяно моральної шкоди, а тому суд вважає, що
позов у цій частині не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні і не
може бути задоволений.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження та не підлягають до
задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 1167
ЦК України, ст.ст. 85,
86 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 11, 15, 60, 212, 214, 215, 224-233 ЦПК
України, суд,-

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у м. Ірпіні, 3-ї особи начальника
державної виконавчої служби у м. Ірпіні про скасування постанов державної
виконавчої служби про закриття виконавчого провадження, їх зобов'язання
відкрити виконавче провадження та стягнення моральної шкоди.

Копію рішення направити
відповідачу для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.