РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року липня місяця 16 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Яковенко Л.Г.

суддів:   Синельщікової О.В. Куриленка О.С.

при
секретарі   Гребенніковій Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства „Проектно-конструкторський технологічний інститут
„Плодмашпроект" про визнання права власності на квартиру,

за апеляційною
скаргою Державного підприємства „Проектно-конструкторський технологічний
інститут „Плодмашпроект" на рішення Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 07 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим
від 07 березня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено. За ОСОБА_1. визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1. З
Державного підприємства „Проектно-конструкторський технологічний інститут „Плодмашпроект"
стягнено судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду і
просить увалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення суду незаконне і необгрунтоване, ухвалено з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що висновки суду
не відповідають обставинам справи. Суд не взяв до уваги, що житлова площа, на
якій прописано позивача, має статус гуртожитку, а не квартири, а згідно з п.2
статті 2 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду"
кімнати в гуртожитках приватизації не підлягають. Також згідно з зазначеним Законом
не можуть бути приватизовані квартири (будинки), які розташовані на території
підприємств, організаційна будівля, в якій позивач займає житлову площу,
знаходиться на території підприємства. Вважає, що судом при розгляді справи не
було враховано, що ОСОБА_1 не
проживає в даному гуртожитку, оскільки будова гуртожитку знаходиться в
аварійному стані, і аварійні приміщення неможна приватизувати. Крім того, у
позивача

Справа №
22-ц-3319/2007 р.          Головуючий

в
першій інстанції Бортник О.П.

Доповідач         Синельщікова О.В.

відсутній ордер
або договір найму житлової площі, які підтверджують статус житла, як квартири.

В
запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без
змін, а апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення законне і
обгрунтоване, а доводи апеляційної скарги надумані і не заслуговують на увагу
суду апеляційної інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги про визнання права власності, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач ОСОБА_1
проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 1959 року, а тому відповідно до ст. 1 Закону
України „Про приватизацію державного житлового фонду" має право на
приватизацію займаного житла.

Колегія
суддів апеляційного суду не може погодитися з таким рішенням суду першої
інстанції, як постановленим без повного з'ясування всіх обставин справи, з
порушенням норм матеріального права.

Відповідно
до частини 2 статті 9 Житлового кодексу України та частини 4 статті 5 Закону
України „Про приватизацію державного житлового фонду" право на
приватизацію квартир мають громадяни України, які постійно проживають в
будинках державного житлового фонду, до якого віднесено також житловий фонд,
який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні
державних підприємств, організацій, установ (частина 2 статті 1 Закону).

При
розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що спірне житлове
приміщення надано позивачу за місцем роботи, він є зареєстрованим за
адресою:АДРЕСА_1 з 1969 року.

Але,
вирішивши спір, суд не встановив ті обставини, які є підставою для приватизації
житла. Так, по справі не доведено, що позивач займає відповідне житлове
приміщення державного житлового фонду на підставі найму житла, має право
постійного проживання у спірній квартирі. Зазначені обставини є визначальними
для правильного вирішення спору, оскільки відповідно до вимог статей 1,2,5 Закону
України „Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація
здійснюється шляхом безоплатної передачі квартир державного житлового фонду на
користь громадян України - наймача і членів його сім'ї, які постійно проживають
в цих квартирах, або за якими зберігається право на житло.

Крім
того, частиною 3 статті 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду" встановлено, що передача квартир у власність громадян здійснюється
на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше
місяця з дня одержання заяви громадянина.

Із
матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 в
серпні 2006 року звернувся до Державного підприємства
„Проектно-конструкторський технологічний інститут „Плодмашпроект" з заявою
на приватизацію житла і 28 вересня 2006 року йому надано відповідь про
неможливість приватизації, тому що приміщення, в якому він проживає, має статус
гуртожитку.

Колегія
суддів апеляційного суду встановила, що при вирішенні спору також не знайшли
підтвердження ті обставини, що відповідач по справі відповідно до вимог статті
8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" є органом
приватизації.

Таким чином, не встановлено, що
позивач звертався за приватизацією саме у відповідний орган та отримав
необгрунтовану відмову органу приватизації.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про
порушення прав позивача на приватизацію житла є передчасним.

Тому,
розглянувши справу відповідно до вимог частини 1 статті 303 Цивільного процесуального
кодексу України в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів апеляційного
суду дійшла висновку, що на час вирішення спору право ОСОБА_1 за Законом
України „Про приватизацію державного житлового фонду" не є порушеним.

Зазначене
тягне за собою ухвалення нового рішення про відмову у позові після скасування
рішення суду першої інстанції за підставами статті 309 Цивільного
процесуального кодексу України.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Державного підприємства „Проектно-конструкторський технологічний
інститут „Плодмашпроект" задовольнити.

Рішення
Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 07
березня 2007 року скасувати.

Ухвалити
нове рішення, яким ОСОБА_1
відмовити у позові до Державного підприємства „Проектно-конструкторський
технологічний інститут „Плодмашпроект" про визнання права власності на
квартиру.

Рішення апеляційного
суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення
може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.