Справа № 33ц - 534/07                                    Головуючий у 1 інстанції - Білосевич Г.С.
Категорія - 19                                                    Доповідач - Шевчук Л.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 року колегія суддів
з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку Апеляційного суду Волинської області в складі:

Шевчук Л.Я.,
Мудренко Л.І., Подолюка В.А.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м.Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частину будинковолодіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 серпня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 11/25
частин будинковолодіння АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішенням
Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 серпня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 27
жовтня 2005 року, в позові відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального і
процесуального права.

Заперечуючи
проти касаційної скарги, ОСОБА_2 вказує на те, що судові рішення, на її думку, є законними і обгрунтованими.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Судами встановлено,
що ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 вересня
1993 року, яка набрала законної сили, затверджено мирову угоду, відповідно до
умов якої проведено поділ спірного будинковолодіння
АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

2

Відмовляючи в
позові, місцевий суд, з урахуванням фактичних обставин справи, виходив з того,
що 22 листопада 1995 року в Кременецькому районному бюро технічної
інвентаризації за ОСОБА_3 було зареєстровано
право власності на 11/25 частин спірного будинковолодіння і все своє
майно, в тому числі і частину спірного будинковолодіння, він заповів ОСОБА_2, а
тому дійшов висновку, що позивач не набула права власності на 11/25 частин
будинковолодіння за набувальною давністю, так як ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3.

Апеляційний суд
обгрунтовано погодився з такими висновками суду першої інстанції та залишив
його рішення без змін.

Відповідно до
ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст.335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права, а також відсутні передбачені ч.1
ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів не
спростовують.

Керуючись
ст.ст.332, 336 ЦПК України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку Апеляційного суду Волинської
області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 серпня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.