Справа №  2 - 297/ 2007р.
РІШЕННЯ

Ім'ям України

26.12.2007 року Бориспільській
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді   Луценко М.О.

при секретарі            Височин В.М., Радченко Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Бориспільський районний відділ земельних
ресурсів, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю
Бориспільського району Київської області, Садове товариство “Святище-2”
Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, про
усунення перешкод в користуванні належною на праві особистої власності
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до відповідачки ОСОБА_2 з тих
підстав, що відповідачка самовільно захватила частину його земельної ділянки,
встановивши майже посередині неї паркан із залізобетонних конструкцій, тим
самим незаконно збільшивши розмір своєї ділянки, а його відповідно зменшивши.

В судовому засіданні позивач та його
представники позовні вимоги підтримали та пояснив суду, що згідно договору
купівлі-продажу він придбав земельну ділянку, на яку виготовлений державний акт
на право власності на неї на його ім'я, встановлені межі земельної ділянки і
передані на зберігання межові знаки. А відповідачка ОСОБА_2, яка є власником
суміжної з ним земельної ділянки, самовільно захватила частину його земельної
ділянки, побудувала залізобетонний паркан і таким чином зменшивши його земельну
ділянку майже наполовину. Просили суд задовольнити позовні вимоги, зобов'язати
відповідачку ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою,
демонтувати побудований паркан з залізобетонних конструкцій, стягнути на користь
позивача понесені судові витрати.

Представник відповідачки позовні вимоги
не визнав та пояснив суду, що відповідачка його жінка і вони з нею ще в 2004
році придбали земельну ділянку, яка суміжна на даний час з земельною ділянкою
позивача. Позивач придбав три земельні ділянки пізніше на один рік від них.
Залізобетонний паркан, який відділяє їх земельну ділянку, будував ще попередній
власник, в якого вони купили ділянку. На земельну ділянку в них маються
відповідні документи. В позивача також маються документи на земельні ділянки.
Коли виник спір з позивачем, то на місце виїздила землевпорядна група, робились
заміри земельних ділянок і було встановлено, що розмір земельних ділянок
позивача фактично більше ніж вказано у його документах. Представник відповідачки
вказує, що вони не порушували ніяких прав позивача на його земельну ділянку.
Розміри їх земельної ділянки відповідають землевпорядним документам на ділянку
і нічим не встановлено, що право позивача порушено. Просив суд відмовити
позивачу в задоволенні його вимог.

Представник третьої особи -
Бориспільського відділу земельних ресурсів суду пояснила, що по суті спору вона
пояснити нічого не може. Межові знаки встановлюють відповідні землевпорядні
організації, які мають ліцензії на виконання таких робіт і передають їх на
зберігання власникам земельних ділянок. Контроль за використанням земель
земельний відділ не здійснює, цим займаються відповідні землевпорядні
організації.

Представник третьої особи - Садового
товариства “Святище-2” позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що коли
позивач придбав земельну ділянку, то повинен був при виготовленні державних
актів на право власності на землю на своє ім'я вимагати від землевпорядної
організації, яка це робила, виносити земельні ділянки в натурі, погоджувати ці
питання з відділом земельних ресурсів. Позивач ОСОБА_1 це не зробив, що і
потягло за собою спір. При вимірах, які проводились, було встановлено, що площа
земельних ділянок позивача не зменшилась, як він вважає, а навіть більша, як
вказано у його документах. Тому він вважає, що у спорі, який виник, винен сам
позивач.

Представник інспекції державного
архітектурного контролю пояснив суду, що на даний час неможливо сказати, що
паркан будується незаконно, так як не визначені межі земельних ділянок сторін.

Суд заслухавши пояснення сторін, третіх
осіб, їх представників, свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності інші
докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно договору
купівлі-продажу від 23.08.2005р. позивач ОСОБА_1 придбав земельну ділянку,
площею 0,12 га, яка розташована на території СТ “Святище-2” Гнідинської
сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказаний договір
відповідно зареєстрований (а.с.5).

На підставі вказаного договору
купівлі-продажу земельної ділянки позивачу ОСОБА_1 виготовлена технічна
документація на придбану земельну ділянку та державний акт на право власності
на земельну ділянку на його ім'я (а.с.6-11).

Державний акт на право власності на
земельну ділянку на ім'я позивача зареєстрований та виданий 17.02.2006р.
(а.с.6).

Встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки від 17.09.2004р. ВВМ № 338976 посвідченого нотаріально,
відповідачка ОСОБА_2 придбала земельну ділянку площею 0,12 га розташовану на
території СТ “Святище-2” Гнідинської сільської ради Бориспільського району
Київської області.

Договір зареєстрований в Гнідинській
сільській раді Бориспільського району Київської області (а.с.67).

На підставі вказаного договору на ім'я
відповідачки виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку,
який зареєстрований та виданий відповідачці ОСОБА_2 11.07.2005 року (а.с.75).

Встановлено, що дійсно сторони являються
власниками суміжних земельних ділянок і в кожного з власників земельних ділянок
мається відповідна землевпорядна (технічна) документація на ділянки.

Земельна ділянка відповідачкою ОСОБА_2
була придбана раніше ніж позивачем ОСОБА_1, тому і документи на земельну
ділянку були виготовлені нею раніше ніж позивачем (а.с.75).

В ході розгляду справи землевпорядною
організацією ТОВ “Кроки-5” м. Бориспіль земельна ділянка відповідачки ОСОБА_2
перемірялась і було встановлено, що її земельна ділянка в натурі відповідає
розмірам визначеним в державному акті. Не було встановлено, що відповідачка
ОСОБА_2 самовільно захопила частину земельної ділянки позивача ОСОБА_1, про що
був складений відповідний акт від 20.02.2007 р. (а.с.76).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3
пояснив суду, що він приймав участь при перевірці межових знаків земельної
ділянки відповідачки. Було встановлено, що розмір земельної ділянки в натурі
відповідає розміру вказаному в державному акті про право власності на земельну
ділянку. Не було встановлено, щоб межі земельної ділянки відповідачки заходили
на суміжну земельну ділянку позивача ОСОБА_1

У відповідності до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню
підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Приймаючи до уваги докази встановлені в
ході розгляду справи та даючи їм належну оцінку суд дійшов висновку, що
відповідач ОСОБА_1 не довів суду своїх позовних вимог, не надав суду доказів,
які б безперечно твердили, що відповідачка ОСОБА_2 самовільно захопили частину
належної йому земельної ділянки і побудувала на ній залізобетонний паркан.

Такі докази не встановлені судом в ході
розгляду справи.

Крім того, суд, даючи оцінку доказам,
що встановлені, дійшов висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 в деякій мірі
спростовуються ними (акт від 20.02.2007 р. - а.с. 76, пояснення свідка ОСОБА_3,
інші).

При таких обставинах, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на припущеннях, не доведені ним, а тому
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного,  ст. 124 Конституції України, ст.ст. 8,10,11,
57-64, 208-209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.             В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Бориспільський
районний відділ земельних ресурсів, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю Бориспільського району Київської області,
Садове товариство “Святище-2” Гнідинської сільської ради Бориспільського району
Київської області, про усунення перешкод в користуванні належною на праві
особистої власності земельною ділянкою - відмовити за недоведеністю позивачем
своїх вимог.

2.      Скасувати ухвалу Бориспільського
міськрайонного суду від 18.12.2006 р. про забезпечення позову .

________________________________________________________________

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в наступному порядку:

-       заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається до Бориспільського
міськрайонного суду Київської області протягом десяти днів з дня  проголошення рішення.

-       апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
оскарження рішення.

Суддя
/Луценко М.О/