Справа № 33ц-128                                                            Головуючий в 1 інстанції Юрдига О.С.
Категорія - 11                                                                         Доповідач Расевич С.І.
УХВАЛА

іменем
України

25 травня 2007
року.                                                                                                  м. Луцьк

Колегія
судців з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі:

Расевича С.І., Стрільчука В.А., Русинчука М.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про виселення за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від 2 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2004 року, -

встановила:

В лютому
2004 року ОСОБА_1. звернулась в суд із зазначеним позовом.

Позивач вказувала, що вона є власником жилого будинку
АДРЕСА_1 в м. Тернополі. Після набуття нею права власності на зазначене майно,
в будинку зашились проживати члени сім'ї колишнього власника і перешкоджають їй
користуватись своєю власністю. Просила виселити їх.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 2 квітня 2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2004 року, позов
задоволено і постановлено виселити ОСОБА_2. і ОСОБА_3. із спірного жилого
приміщення.

У касаційній скарзі відповідача ОСОБА_2. просить
скасувати судові рішення й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що
підстави для скасування судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 48 Закону України „Про
власність" власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння.

Судом встановлено, що позивач у визначеному законом
порядку набула права власності на спірне жиле приміщення. Відповідачі є членами
сім'ї колишнього власника жилого приміщення і продовжують ним користуватись.

Задовольняючи позовні вимоги суд правильно виходив з
того, що права членів сім'ї колишнього власника в користуванні жилим
приміщенням, є похідними від права власності колишнього власника житла. З
припиненням права власності члени сім'ї також втрачають право користування
жилим приміщенням.

Апеляційний суд обґрунтовано
погодився з таким висновком суду та залишив рішення без змін.

2

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це стверджується
матеріалами справи, що оскаржувані судові рішення, ухвалені з додержанням норм
процесуального права. Відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави
для обов'язкового скасування судового рішення.

Доводи
касаційної скарги не спростовують висновки судів.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 квітня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2004 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.