-21 (1)                                                              1-й
інстанції - Грищенко Н. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

2007
року червня  12 дня колегія судців    судової
палати у цивільних    справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі:
головуючого - Михайлів Л.В.,

суддів -  Карнаух В.В.,
Ляховської І.Є.,  при секретарі -
Чубіній А.В.,

за
участю: представника позивачки ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу по
апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого
Рогу від 01 лютого 2007 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому  Розі Дніпропетровської області   про
відшкодування моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про
стягнення моральної шкоди.

В
обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилалась на те,  що працювала на ВАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» уборщиком
службових приміщень. 16 серпня 2005 року при виконанні нею трудових
обов'язків,  отримала виробничу
травму,  про що складено акт форми Н-1 №1
від 30.11.2005 року.

За
висновком МСЕК від 21, 02.2006р. їй вперше встановлено 20% втрати професійної
працездатності безстроково.

В
зв'язку з отриманою травмою та втратою професійної працездатності їй -
позивачці спричинено моральну шкоду,
оскільки вона втратила професійну працездатність,  не може виконувати хатні роботи,  чим ставить свою сім'ю та себе у важкі
життєві умови.

Рішенням
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2007 року відмовлено
в задоволенні позову ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення
суду та постановления нового
рішення,  яким задовольнити її позовні
вимоги. Вважає,  що судом порушені норми
матеріального і процесуального права,  а
саме: неповно з'ясовані обставини,  що
мають значення для справи. Суд незаконно взяв до уваги та відмовив в
задоволенні позову,  на підставі ст. 77
Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" з 01.01.2006 року
призупинена дія абзацу четвертого,
статті 1 ( в

частині
відшкодування моральної шкоди),
підпункту "е" пункту 2 частини 1 ст. 21,  частини 3 ст. 28,  частини 3 ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання,
які призвели до втрати працездатності",  не застосував ч. 3 ст.22 Конституції України.

Представник
позивачки підтримує апеляційну скаргу,
вважає рішення суду незаконним. Вважає,
що суд незаконно взяв до уваги та відмовив в задоволенні позову,  на підставі ст. 77 Закону України "Про
державний бюджет на 2006 рік" з 01.01.2006 року призупинена дія абзацу
четвертого,  статті 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди),  підпункту
"е" пункту 2 частини 1 ст. 21,
частини 3 ст. 28,  частини 3 ст.
34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,  які призвели до втрати
працездатності",  не застосував ч.3
ст.22 Конституції України.

Представник
відповідача заперечує проти апеляційної скарги,
вважає рішення суду законним та обгрунтовним.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,  з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3 працювала на ВАТ
«Криворізький залізорудний комбінат» уборщиком
службових приміщень. 16 серпня 2005 року при виконанні нею трудових обов'язків,  отримала виробничу травму,  про що складено акт форми Н-1 №1 від
30.11.2005 року.

За
висновком МСЕК від 21.02.2006р. їй вперше встановлено 20% втрати професійної
працездатності безстроково.

Суд
першої інстанції,  дійшов правильного
висновку про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позову у відповідності вимог п.27
ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» (далі Закон
№3235-ІУ від 20.12.2005р.) призупинено дію на 2006 рік абзацу 4 ст. 1 (в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей),  пп. «е» п.1 ч. 1 ст. 21,  частини 3 ст. 28 та ч.3 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Як
встановлено судом,  у позивачки право на
відшкодування моральної шкоди виникло у 2006 році,  на підставі довідки МСЕК від
21.02.2006р.,  тобто коли дія Закону
№1105-ХІУ від 23.09.1999р. в частині стягнення моральної шкоди була призупинена
дією Закону №3235-ІУ від 20.12.2005р.

Доводи,  викладені в апеляційній скарзі про те,  що судом неповно з'ясовані обставини,  які мають значення для справи та інші доводи
спростовуються матеріалами та висновками суду.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що суд ухвалив рішення,  яке відповідає вимогам матеріального і
процесуального законодавства,  і не
знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги.

Керуючись
ст. ст. 303,  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2007 року - залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.