Справа № 22ц-11092007 р.
інстанції: Зарічна Л.А. Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня
2007 року                                                                   місто
Чернігів

Апеляційний
суд    Чернігівської    області у складі:

головуючого -
судді Іваненко Л.В.,  суддів - Страшного
М. М. ,  Лазоренка М. І.

при секретарі -
Івановій Н.Б.,

за участю -
ОСОБА_1,  ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
дітей,  -

встановив:

В травні
2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом,
в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до досягнення їх повноліття,  але не менше ніж ЗО % прожиткового мінімуму
для дітей відповідного віку.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного
суду від 22 травня 2007 року та направити справу на новий розгляд.

Рішенням
Прилуцького міськрайонного суду від 22 травня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено ,  стягнено з відповідача
аліменти на утримання неповнолітніх дітей : дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів
його заробітку,  але менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  починаючи з 8 травня 2007 року і до
досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,  що
рішення є необ'єктивним та необгрунтованим,
а саме,  діти на час розгляду
справи проживали з відповідачем   і вони
були на його утриманні. ОСОБА_1    на той
час не

працювала і
коштів на утримання дітей не мала. Суд послався на рішення від 08.05.07 р.
,  яким визначено місце проживання
дітей,  хоча апелянт в даний час його
оскаржує.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши доводи апеляційної скарги та
матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,  шлюб
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.10.1995 р.

Рішенням
Прилуцького міськрайонного суду від 08.05.2007 року шлюб між сторонами
розірвано.

Від
даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 та сина
ОСОБА_4,  місце проживання яких,  згідно рішення Прилуцького міськрайонного
суду від 08.05.2007 р. визначено з їх матір"ю до їх повноліття (а.с. 14).

Відповідно
до  ст.
180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Посилання
апелянта на те,  що він повністю
утримував дітей,  оскільки ОСОБА_1 не
працювала і коштів на утримання дітей взагалі не мала апеляційний судом не
можуть бути взяті до уваги,  оскільки
відповідач з урахуванням свого матеріального положення та інших обставин взмозі
сплачувати аліменти на утримання дитини в зазначеному розмірі,  крім того обов'язок по утриманню дітей покладений
на нього законом і сума,  стягнута
судом,  відповідає фактичній необхідності
дитям в належному утриманні.

Посилання
апелянта на те,  що він буде оскаржувати
рішення відносно місця проживання дітей є безпідставним,  оскільки на даний час рішення від 08.05. 2007
року набуло законної сили і є дійсним.

Таким
чином,  суд обгрунтовано виніс рішення
про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання
неповнолітніх дітей з врахуванням обставин справи в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку.

За даних
обставин відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції,  яке постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  209,  218,
303,  307,  309,
313,  314,  316,
317 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
набуває законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяця.