Справа
№ 33ц-488/07                                                 Головуючий у І інстанції
Категорія: 19                                                                         Доповідач
- Завидовська-Марчук ОТ.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВС ЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10
вересня 200 7року                                                                                            місто
Луцьк

Колегія
судців з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі:

Завидовської-Марчук
О.Г.,  Стрільчука В.А.,  Русинчука М. М.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про поділ незавершеного будівництвом
будинку,  визнання права власності на 1/3
його частину та поділ рухомого майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2005
року,  -

встановила:

У травні
2005 рокуОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеними вище вимогами,  покликаючись на те,  що за час спільного проживання з відповідачем
ОСОБА_3 ними придбано рухоме майно на загальну суму 1600 грн. та за спільною
домовленістю з відповідачем споруджено житловий будинок у м.  АДРЕСА_1 на фундаменті старого будинку,  власником якого була відповідач ОСОБА_2 Згоди
про поділ спільного майна подружжя та незавершеного будівництвом будинку між
ними не досягнуто,  а рішенням
Гусятинського районного суду від 22 березня 2005 року за позовом ОСОБА_2 її
визнано такою,  що втратила право
користування спірним житловим приміщенням,
чим порушено її права як співвласника будинку.

Ухвалою
Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2005 року
позовні вимогиОСОБА_1 про поділ спірного будинку та поділ рухомого майна
подружжя виділено в окреме провадження.

Рішенням
цього ж суду від 29 липня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області в
т,  17 листопада 2005 року,  позовні вимогиОСОБА_1 про визнання права
власності на 1/3 частину незавершеного будівництвом спірного будинку задоволено
частково,  визнано заОСОБА_1 право
власності на 1/4 частину новоствореного незавершеного будівництвом житлового
будинку у м.  АДРЕСА_1.

У
касаційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення Гусятинського
районного суду від 29 липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 17 листопада 2005 року,  а провадження у справі закрити,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
позивачОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_3.,
перебуваючи в зареєстрованому' шлюбі,
спільною працею та коштами разом з відповідачем ОСОБА_2 протягом
1987-1939 p.p. здійснили
добудову та перебудову

2

житлового
будинку у м.  АДРЕСА_1,  в якому вони проживали і власником якого була
ОСОБА_2

Задовольняючи
частково позов,  місцевий суд виходив з
того,  що добудова та перебудова
вказаного житлового будинку проведена спільною працею і коштами сторін,  які проживали однією сім'єю,  і незавершений будівництвом будинок є
фактично новоствореним недобудованим майном,
готовністю 92 %,  тобто частка
робіт,  яка не виконана відповідно до
проекту є незначною.

Врахувавши
фактичні обставини справи,  суд вірно
визначив розмір частки позивачаОСОБА_1 в незавершеному будівництвом
будинку,  визнавши за нею право власності
на 1/2 частину новоствореного незавершеного будівництвом житлового будинку у м.
АДРЕСА_1.

Судом
апеляційної інстанції дане рішення обґрунтовано залишено без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це стверджується матеріалами справи,
що оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської оГтасті від 17 листопада 2005 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.