Справа №22ц-6323/2007                                                Головуючий
в І інстанції - Самоткан
Категорія 19/21                                             ____________ Доповідач - Кіктенко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого -
Кіктенко Л.М.

суддів                                 - Гокова
П.В.,  Чубукова О.П.

при секретарі
-   Сидоренко А.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Павлограді

на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15
травня 2007 року

за
позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді (далі - Фонд) про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до відповідача та просив стягнути на його користь 10 522 грн.
16 коп. в рахунок
належних йому недоплачених сум щомісячних страхових виплат одноразово,  а також просив встановити розмір щомісячних
страхових виплат в сумі 1 424 грн. 71 коп.3 01 січня 2007 року,  з подальшими перерахуваннями у випадку зміни
ступеню страти професійної працездатності та підвищенням в порядку,  встановленому законодавством.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався нате,  що постановами Фонду було зроблено перерахунок
належних йому страхових виплат,
пов'язаних з втратою здоров'я на виробництві,  з застосуванням коефіцієнтів: в 2002 році -
1, 193,  в 2003 році - 1, 182,  в 2004 році - 1, 152,  у 2005 році -1,  238,  у
2006 році - 1,  203,  встановлених на підставі постанов правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України «Про перерахунок сум щомісячних страхових
виплат потерпілим (членам їх сімей)».

Він
вважає,  що даний перерахунок здійснено з
грубим порушенням чинного законодавства,
оскільки відповідач застосував коефіцієнт реальної заробітної
плати,  а не середньої заробітної плати
за даними органу виконавчої влади з питань статистики,  як це передбачено  ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності». Тому при проведені перерахунку повинні бути
застосовані коефіцієнти Державного комітету статистики України,  які складають: в 2002 році - 1, 352,  в 2003 році - 1, 210,  в 2004 році - 1, 228,  в 2005 році - 1,  275,  в
2006 році - 1,  367.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
15 травня 2007

року позов був задоволений повністю.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду,  посилаючись на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а рішення суду залишенню без змін з наступних
підстав.

Ухвалюючи
рішення,  суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того,  що для
перерахунку страхових виплат позивачеві необхідно застосовувати коефіцієнти
зростання середньої заробітної плати,
які вказуються Державним комітетом статистики України і складають в 2002
році - 1, 352,  в 2003 році -1, 210,  в 2004 році - 1, 228,  у 2005 році - 1,  275,  в
2006 році - 1,  367. Застосування саме
таких коефіцієнтів,  а не коефіцієнтів
встановлених відповідачем,  відповідає
вимогам  ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Згідно
ч.2  ст. 29 зазначеного вище Закону,  перерахунок сум щомісячних страхових виплат
здійснюється також у випадку зростання в попередньому календарному році
середньої заробітної плати

в
галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з
питань статистики. Такий перерахунок проводиться з першого березня наступного
року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не
підлягає. Тому ця норма закону містить обов'язкову умову застосування для
перерахунку саме зростання у попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики,  а
не реальної заробітної плати,  оскільки
вона вказує на необхідність перерахунку саме за таким механізмом,  а не тим,
який визначений Правлінням Фонду соціального страхування. Тому суд
обгрунтовано врахував ці вимоги закону.

Застосування
вказаних коефіцієнтів відповідачем суперечить вимогам ч.2 ст 29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Крім
того,  постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.06.2005 року визнано недійсними постанови правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України №15 від 14.03.2002 року «Про перерахунок сум
щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01.03.2002 року» та
№3 від 04.03.2003 року «Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат
потерпілим (членам їх сімей) з 01.03.2003 року».

Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 06.09.2006
року постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року
залишено без змін з зазначенням,  що
вказані вище постанови не відповідають вимогам ч.2  ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності».

Посилання
представників відповідача на те,  що
постанови Фонду про проведення перерахунку страхової виплати з застосуванням
коефіцієнтів 1, 193; 1, 182; 1, 152; 1,
238; 1,  203 не визнані недійсними
не можуть бути взяті до уваги,  оскільки
з врахуванням встановлених обставин суд обгрунтовано,  з посиланням на норми матеріального права
визнав неправильним саме застосування вказаних коефіцієнтів та розрахунок щодо
розміру страхової виплати.

Ствердження
про порушення судом норм матеріального права безпідставні. Рішення суду
відповідає встановленим обставинам та вимогам закону,  що регулює вказані правовідносини,  підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись  ст.
ст. 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів.-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.