Верховний Суд України
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №
22-2803 /07                                            Головуючий
у 1 інстанції Нестеренко Т.В.
Судця-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„15
"серпня   2007року                                                                                М.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого   Бондара В.О.

Суддів                   Кримської О.М.

Маловічко С. В.
При секретарі Белименко С. В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Якимівського
районного суду Запорізької області від «04» червня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про позбавлення права на спадщину,  визнання права на спадщину та права
власності   ,  -

ВСТАНОВИЛА:

29 червня 2006 року ОСОБА_2,
ОСОБА_1  звернулися до суду з
позовом

до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про позбавлення права

на спадщину,  визнання права на
спадщину та права власності .

В позові
зазначали,  що спадкодавець ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  спадкодавець
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вони на
момент смерті мешкали з сином ОСОБА_1 та піклувальником ОСОБА_2 в будинку
піклувальника по АДРЕСА_1,  де вони були
й зареєстровані на момент смерті.

У спадкодавця ОСОБА_7 в наявності було наступне майно: земельний пай

площею 7, 71 га ,  майновий пай у
сумі 9014 грн.,  не отримана
заборгованість з ВАТ

„Україна" у сумі 68 грн. 01 коп.3а оренду майнового паю,  іменний інвестиційний

сертифікат № 0104054,  приватизаційне
платіжне доручення № 332221 на суму 1 млн.
50 тис.

крб.,  ощадний вклад на суму 1728
грн. 73 коп.

У
спадкодавця ОСОБА_8  в наявності було
таке майно : земельний пай площею 7, 71 га,
майновий пай у сумі 9813 грн.,  не
отримана заборгованість з ВАТ „Україна" в сумі74 грн. 04 коп.3а оренду
майнового паю,  майновий інвестиційний
сертифікат № 0104053,  приватизаційне
платіжне доручення № 33222 на суму 1 млн.
50 тис.  крб.

ОСОБА_8  при житті був інвалідом 2 групи,  а ОСОБА_7,
1918 року народження за станом здоров'я та престарілого віку вони мали
потребу в сторонньому догляді. Вони до переїзду до молодшого сина,  мешкали самі за адресою АДРЕСА_2,  біля с Володимирівка Запорізької області.

Покійний
син спадкодавців - ОСОБА_9,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3,  до смерті мешкав зі своєю
сім'єю в АДРЕСА_3. При житті ні він,  ні
його сім'я не підтримували родинних стосунків з ОСОБА_8  та ОСОБА_7. Після його смерті,  престарілі батьки частину спадщини не
приймали,  а переоформила спадщину його
сім'я.

Донька
спадкодавців ОСОБА_3 ,  мешкає у великому
газифікованому будинку з чоловіком в с
Лугове Василівського району Запорізької області,  провідувала престарілих батьків один раз на
рік по декілька годин,  ухиляючись від
надання допомоги батькам та не взяла їх до себе для здійснення догляду.

Син
спадкодавців - ОСОБА_4 ,  проживає в
АДРЕСА_3,  раніше проживав з дружиною
ОСОБА_10,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. При
житті вони зловживали алкоголем та не давали допомоги престарілим батькам.

Позивачі проживали в 3-х кімнатній благоустроєній квартирі з дорослими дітьми
по АДРЕСА_4. ОСОБА_1  вимушений був
звільнитися з роботи та проживати в с
Олександрівка разом з престарілими батьками. Піклувальник ОСОБА_2 доглядала
за ними разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1

За
станом здоров'я у зв'язку з престарілим віком спадкодавців необхідно було
вирішити питання про спільне постійне проживання. Вони були вимушені продати
свою квартиру,  погіршивши собі умови
проживання та придбати приватний будинок в АДРЕСА_1 та забрати батьків до себе,  які і проживали з ними на момент смерті,  а відповідачі допомоги за доглядом та захоронениям не надавали.

Посилаючись
на ці обставини,  просили позбавити
відповідачів права на спадщину,  визнати
за ОСОБА_1 право на спадщину та права власності на зазначене вище спадкове
майно.

Рішенням
Якимівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2007 року
відмовлено у задоволенні позову.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права,  просять рішення
суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Відповідачі
та позивач ОСОБА_1  в судове засідання
суду апеляційної інстанції не з'явились,
про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач
ОСОБА_3  подала суду письмову заяву,  в якій просить розглядати справу у її
відсутності.

Позивач
ОСОБА_1  уповноважив ОСОБА_2 представляти
його інтереси в суді,  про що видав
доручення

Згідно
ч.2  ст. 305 ЦПК України колегія суддів
вважає можливим розглядати справу за відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши
доповідача,  вислухавши пояснення
позивача ОСОБА_2,  дослідивши обставини
справи,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Відповідно
до положень пункту 1 частини 1 статті 307, 308 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення
без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
спадкодавці ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за станом здоров'я та похилого віку мали потребу
у сторонньому догляді,  що
підтверджується довідкою лікарняно- консультативної комісії від 17.10.2002 року
(а.с. 208). Кожен з них отримував пенсію.

Весь час
ОСОБА_7 та ОСОБА_8  проживали по
АДРЕСА_2,  у лютому 2005 року переїхали
проживати до молодшого сина-- ОСОБА_1 - позивача по справі,  в смт Якимівка Запорізької області,  а свій будинок залишили сину - ОСОБА_4 -
відповідачу по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_5
померла ОСОБА_7( а.с. 75).

Після
смерті дружини,  з вересня 2005 року
ОСОБА_8 перебував у лікарні до дня своєї смерті,  тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2,  що підтверджується довідкою поліклініки
Якимівської центральної районної лікарні (а.с. 239-а)

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивачі посилались-на те,  що
відповідачі не надавали допомоги по догляду за батьками.

Частиною
5 статті 1224 ЦК України
надано право усунути особу від права на спадкування за законом лише за
зазначених у цій нормі умов.

Судом
першої інстанції та судом апеляційної інстанції з'ясовано,  що відповідачі здійснювали допомогу своїм
батькам шляхом передачі їм продуктів харчування,  відвідували їх,  спілкувались по телефону та іншими чином
піклувались про них,  тобто постійно
підтримували родинні стосунки.

При
житті спадкодавці ОСОБА_7 та ОСОБА_8
допомоги від відповідачів по справі не вимагали.

Зазначені
обставини підтверджені показаннями відповідачів,  поясненнями позивача ОСОБА_1  ,  який
в суді першої інстанції підтвердив факт надання такої допомоги ,  і поясненнями свідків,  даними ними в суді першої Інстанції,  так і змістом обставин,  викладених у позовній заяві.

Таким
чином,  факт ухилення відповідачів від
надання допомоги своїм батькам -ОСОБА_7 та ОСОБА_8  не доведено,
а відтак суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо
відсутності умов для задоволення позовних вимог на підставі ч.5  ст.
1224 ЦК України
.

За таких
обставин ,  колегія суддів вважає,  що рішення суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують його законність,  підстав для скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313, 315,  317
ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Якимівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2007 року по цій
справі - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.