УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007
року.

Колегія  суддів
судової  палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

головуючого
судді Гірського Б.О.,

суддів Шевчук
Г.М. ,  Демковича Ю.Й.,

при секретарі
Николишин О.М. ,

з участю
представника апелянта ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.  Тернополя цивільну справу за апеляційною
скаргою кредитної спілки «Народна скарбниця»

на рішення
Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2007 року по
справі за позовом   кредитної спілки
«Народна скарбниця» /надалі «кредитна спілка»/ до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Заліщицького районного суду від 13.04.07 частково задоволено позовні вимоги
кредитної спілки,  стягнуто із
відповідача сумарно 48869, 48 грн.,  з
яких: отримана позика,  відсотки за
користування кредитом,  пеня та судові
витрати.

В
апеляційній скарзі кредитна спілка просить скасувати рішення частково,  а саме -щодо відмови у задоволенні частини
вимог з підстав пропуску строку позовної давності,  вважаючи,
що воно постановлене з порушенням норм матеріального права,  та ухвалити нове,  яким в цій частині задовольнити вимоги
спілки,  а в решті - залишити без змін.

Зазначає,  що сторони не ставили питання про
застосування строку позовної давності.

У суді
апеляційної інстанції представник апелянта підтримав вимоги скарги,  пославшись на мотиви,  викладені в ній.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши
доповідача,  пояснення представника
спілки,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково,  виходячи із наступних мотивів.

У силу
п.п.3,  5 ч. 1  ст.
311 ЦПК України,  рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд,  якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб,  які беруть участь в
справі,  належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання та суд розглянув не всі вимоги і цей недолік
не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої
інстанції.

Аналізуючи
матеріали справи та судове рішення,
колегія суддів встановила,  що суд
першої інстанції допустив ряд процесуальних помилок,  а також порушення норм матеріального права.

Так,  позивач просив стягнути із відповідача
отриману за договором від 18.02.00 та двома договорами від 09.03.00
позику,  відсотки за користування
кредитом,  пеню та судові витрати.

Суд
першої інстанції в мотивувальній частині рішення навів причини відмови у
задоволенні позову в частині стягнення боргу за договором позики від 18.02.00 з
підстав

Справа №
22а - 736                                Головуючий
у 1-й інстанції - Дудяк С. В.

Категорія
- 18                                          Доповідач
- Демкович Ю.Й.

пропуску строку позовної
давності,  оскільки строк договору
закінчився 18.02.04,  а позовна заява
подана 22.02.07.

У силу
ч.3  ст.
267 ЦК України,  позовна давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі,  зробленою до
винесення ним рішення.

Із
матеріал ва справи вбачається,  що
учасники спору не заявляли клопотання про застосування строку позовної
давності.

Окрім
цього,  суд,  мотивуючи причини відмови в позові,  не вирішив в цій частині самого позову. У
резолютивній частині рішення відсутні висновки суду по суті цієї позовної
вимоги,  що є порушенням положень  ст.
215 ЦПК України.

Додаткове
рішення щодо цієї вимоги не ухвалене,
хоча справа поверталася до суду першої інстанції для постановляння
додаткового рішення,  що було
проігноровано.

Вказані
порушення матеріального та процесуального законодавства є підставою для
скасування рішення і передачі справи на новий розгляд.

Також,  судом допущено порушення норм права щодо
допуску до участі в справі представника відповідача.

Так,  згідно із дорученням,  виданим 28.03.07 нотаріусом м.  Кельн Федеративної Республіки Німеччина,  відповідач ОСОБА_2 уповноважив свого сина
ОСОБА_3,  народженого ІНФОРМАЦІЯ_1
року,  представляти його у всіх судових
та позасудових справах.

Допустивши
до участі в розгляді спору ОСОБА_3 в якості представника відповідача,  суд першої інстанції порушив вимоги  ст.  42
ЦПК України,  оскільки доручення не
відповідає вимогам  ст.  1003 ЦК
України.

Крім
цього,  згідно із Гаазькою
Конвенцією,  що скасовує вимогу
легалізації іноземних офіційних документів,
1961 року (апостиль),  Федеративна
Республіка Німеччина входить у коло держав,
які висловили заперечення проти приєднання України до Конвенції,  і за ними зберігається вимога легалізації
офіційних документів.

Зазначене
доручення не пройшло легалізації в МЮ України і не може бути прийнятим як
офіційний документ.

З
приводу вказаних обставин,  колегія
суддів приходить до висновку,  що спір
розглянуто за відсутності відповідача,
який належним чином не повідомлених про час і місце судового засідання,  що є підставою для скасування судового
рішення. В матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_2

Тому рішення
суду слід скасувати,  справу передати у
той же суд на новий розгляд.

У силу
ч. 2  ст.
311 ЦПК України,  висновки і
мотиви,  з яких скасоване рішення,  є обов'язковими для суду першої інстанції при
новому розгляді справи.

Вказані недоліки
слід врахувати при повторному розгляді спору.

Керуючись  ст.
ст.  218,  303,
304,  307, 311,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу кредитної спілки «Народна скарбниця» задовольнити частково.

Рішення
Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2007 року
скасувати.

Справу направити
у той же суд на новий розгляд.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців.