УХВАЛА

Іменем    України

19 вересня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого,  судді Берзіньш B.C.

суддів:                                                                 Шестакової
Н.В., М"ясоєдової Т.М.

при секретарі                                                      Іванові O.K.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_14,
ОСОБА_15,  ОСОБА_16,  ОСОБА_17та ОСОБА_18 до селянського
(фермерського) господарства «Широкий лан» про виділення майнових паїв у натурі
у спільну часткову власність

за
апеляційною скаргою селянського (фермерського) господарства «Широкий лан» на
рішення Красногвардійського районного суду від 17 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2004 року ОСОБА_1,  ОСОБА_2.
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_14,
ОСОБА_15,  ОСОБА_16,  ОСОБА_17та ОСОБА_18 звернулися з позовом до
селянського (фермерського) господарства «Широкий лан» про виділення майнових
паїв у натурі шляхом виділення у спільну часткову власність гектару № 8 блоку
теплиць № 2 теплично-овочевого комбінату,
а в разі неможливості просили стягнути грошову компенсацію.

Вточнивши
позовні вимоги,  позивачі просили
стягнути з відповідача грошовий еквівалент вартості їх майнових паїв,  обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що оскільки СФГ «Широкий лан» не забезпечило
належного утримання майна,  яке перейшло
йому від колишнього КСП імені Партз'їзду через СВК «Аграрій» як правонаступнику
на підставі акту прийому-передачі від 04 вересня 2001 року,  чим порушило їх права на отримання свого
майна в натурі,  то належить стягнути з
відповідача грошовий еквівалент вартості їх майнових паїв.

Рішенням
суду позов задоволено частково. Виділено у спільну часткову власність позивачів
у натурі склад № 21 тваринницького комплексу остаточною вартістю
31632.40грн,  з врахуванням амортизації,  жатку ЖВН-6 вартістю 306, 66грн з врахуванням

Справа
№22-ц-1322/2007р.                              Головуючий
в 1 інстанції Проскурня С. М.

Доповідач
Шестакова Н.В.

амортизації,  сіялку СЗП-3, 6 № 109 остаточною вартістю
823, 78грн з врахуванням амортизації,
культиватор КРН-5, 6 № 35 остаточною вартістю 262, 82грн з врахуванням
амортизації,  розкидач ПРТ-10 № 113
остаточною вартістю 248, 38грн з врахуванням амортизації,  трактор МТЗ-80 № 21 остаточною вартістю 262,
26 з врахуванням амортизації,  яке
знаходиться у користуванні С(Ф)Г «Широкий лан». Стягнуто з КФГ «Широкий лан» в
якості грошової компенсації вартості майнового паю ОСОБА_1. -9704грн,  ОСОБА_2.
- 3029грн,  ОСОБА_3- 4493грн,  ОСОБА_4- 13358грн. ОСОБА_5. - 12211грн,  ОСОБА_6.
- 4925грн,  ОСОБА_7- 19грн.
ОСОБА_8.- 6175грн,  ОСОБА_9.-'2990грн,  ОСОБА_10. - 6777грн,  ОСОБА_11. - 3593грн,  ОСОБА_12.
- 553грн,  ОСОБА_13. -
4316грн,  ОСОБА_14. -6868грн,  ОСОБА_15.
- 1581грн,  ОСОБА_16. -
15635грн,  ОСОБА_17. -1548грн,  ОСОБА_18. - 5649грн. В решті вимог
відмовлено. Стягнуто з С(Ф)Г «Широкий лан» на користь ОСОБА_386грн,  на користь Котова Мі. - 767грн -витрати по
сплаті судового збору.

В
апеляційній скарзі селянське (фермерське) господарство «Широкий лан» ставить
питання про скасування рішення з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції,  посилаючись на те,  що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при не повному дослідженні всіх обставин по справі; судом дана не
належна оцінка всім наданим доказам по справі,
а саме не враховані майнові інтереси інших власників майнових паїв; про
розгляді справи суд вийшов за межі заявлених вимог,  оскільки позивачі не просили виділити їм
майно - склад № 21 тваринницького комплексу,
жатку ЖВН-6,  сіялку СЗП-3, 6 №
109,  культиватор КРН-5, 6 № 35,  розкидач ПРТ-10 № 113 та трактор МТЗ-80 № 21.
Крім того,  суд необгрунтовано стягнув з
КФГ   частку вартості майна у вигляді
амортизації.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши доповідача,
позивачів,  представників
позивачів та відповідача,  перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позов частково шляхом виділення позивачам різного майна та грошової компенсації
вартості майнових паїв,  суд першої
інстанції виходив з пояснень представника відповідача при розгляді справи про
те,  що із переданого за актом від 04
вересня 2001 року майна фактично залишилася тільки його частина,  інша частина не збереглася або була передана
у власність третіх осіб на підставі цивільно-правових угод.

Суд
першої інстанції зазначив,  що відповідно
до п.15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств,
затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від
14.03.01 року виділення майнових паїв в натурі окремим особам,  які виявили бажання отримати свої майнові паї
у власність,  проводиться підприємством
-користувачем майна із переліку майна,
виділеного на ці цілі. Приймаючи до уваги те,  що право у позивачів на витребування у
відповідача гектару №8 блоку теплиць №2 теплично-овочевого комбінату втрачено
внаслідок того,  що вказане майно вже
передано у власність третій особі,  суд першої
інстанції вважав за можливе виділити позивачам у натурі майно,  яке фактично збереглося на час розгляду
справи у суді на суму 33536грн. 40коп.3 врахуванням амортизації за
2002-2005р.р. та стягнути грошима різницю між загальною вартістю їх майнових
сертифікатів та загальною вартістю присудженого на користь позивачів майна у натурі
пропорційно до розміру часток кожного з позивачів.

Колегія суддів
погоджується із висновками суду.

Як свідчать
матеріали справи,  майнові паї позивачів
та інших колишніх членів КСП у вигляді нерухомого майна та
сільськогосподарської техніки були передані відповідачу у 2001 році (а.с. 30)
на зберігання. На протязі кількох років відповідач користувався цим
майном,  чого не оспорювала представник
відповідача у суді першої

інстанції,  пояснивши,
що вона не знає,  чи є у СФГ усе
передане майно,  а також що вона не може
розібратися у документації (а.с. 240, 240, об.) Разом з тим,  представник відповідача визнавав,  що те майно,
яке виділено судом,  є у натурі.

Питання
щодо кола власників майнових паїв,  які
були передані СФГ,  а також щодо переліку
майна та його наявності на момент розгляду справи вирішувалося як на стадії
розгляду у суді першої інстанції,  так і
у суді апеляційної інстанції.

Відповідно
до принципу змагальності,  який
встановлений  ст.  ст.
10, 60 ЦПК України,  кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечуючи
проти позову в частині виділення вищезазначеного майна,  представник відповідача не надав суду першої
інстанції ніяких доказів стосовно осіб,
майнові інтереси яких зачіпаються; списки цих осіб,  які є у справі,  суперечливі,
не підтверджені документально. Також не має ніяких документів відносно осіб,  які продали свої майнові паї СФГ. Тобто
відсутність зазначених доказів свідчіть про необґрунтованість доводів апеляційної
скарги щодо порушення прав інших осіб.

Також не
заслуговує на увагу довід апелянта про вихід суду першої інстанції за межі
позову,  оскільки предмет позову та
позовна вимога стосуються виділення майнових паїв у натурі,  але конкретне майно повинно визначатися з
урахуванням усіх обставин по справі і може не співпадати із бажанням позивачів.

В
частині стягнення грошової компенсації колегія суддів також вважає висновки
суду правильними,  приймаючи до уваги
те,  що представник апелянта.
користуючись своїми процесуальними правами,
не надав суду першої інстанції належних доказів того,  що майно збереглося у тому ж стані,  як було передано СФГ у 2001 році. Більш
того,  представник апелянта визнавав у
суді першої інстанції необхідність врахування амортизації,  сам надав розрахунки амортизації.

Одними
із загальних засад цивільного судочинства є справедливість та розумність у
цивільно-правових відносинах,  що
стосується також застосування правових наслідків цих відносин.

Аналізуючи
усі обставини по справі,  колегія суддів
вважає,  що відповідач,  на якого як на правонаступника частини майна
колишнього КСП,  були покладені обов'язки
по забезпеченню збереження майна КСП у належному стані для передачі його у
рахунок майнових паїв,  свої обов'язки у
повному обсязі не виконав. Це підтверджується тим,  що представник позивача не зміг у суді першої
інстанції довести ні повний склад майна,
яке підлягало паюванню; ні перелік всього остаточного майна після
часткового паювання,  за виключенням
спірного майна; ні склад майна,  яким СФГ
не користувалося з 2001 року. Разом з тим,
обставини використовування СФГ майна,
яке підлягало паюванню,  наявність
у СФГ спірного майна,  вартість якого
зменшилася з 2001 року з урахуванням амортизації,  визнавалися представником апелянта і можуть
розглядатися як відповідні докази.

Наступне
надання суду апеляційної інстанції письмових доказів,  які не були надані суду першої інстанції без
поважних причин,  не може вплинути на
розгляд справи,  оскільки представник
апелянта користувався своїми процесуальними правами у суді першої інстанції у
повному обсязі і згідно із  ст. 11 ЦПК
України і принципу диспозитивності
надавав суду докази,  які бажав
надати.

Таким
чином,  колегія суддів дійшла висновку
про те,  що апеляційна скарга необгрунтована,  рішення суду відповідає вимогам матеріального
і процесуального права. Керуючись
ст.  ст. 303, 307, 308 Цивільного
процесуального кодексу України,  колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу селянського (фермерського) господарства «Широкий лан» відхилити.

Рішення
Красногвардійського районного суду
від  17 листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.