УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

07 травня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді    Курської А.Г.

суддів    Горбань В.В., Шаповалової О.А.

при
секретарі Галіч Ю.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про перегляд рішення Євпаторійського міського суду АР Крим від
13.05.2005 року по справі №2-1436/05 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Євпаторійського міського суду АР Крим від 20.12.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

31.10.2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення Євпаторійського міського суду АР Крим від
13.05.2005 року по справі №2-1436/05 року, яким відмовлено в задоволенні її
позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, спричиненої відключенням садового будинку від електромереж
та пошкодженням електрокабелю.

Заявниця
посилається на те, що її позов про відшкодування шкоди залишено без задоволення
з тих підстав, що нею не було доведено спричинення їй шкоди саме відповідачами.
На даний час відкрились нові докази, а саме виявився свідок ОСОБА_4, який
повідомив їй, що відключення будинку шляхом відрізання кабелю було вчинено ним
на прохання відповідача ОСОБА_3, за що він отримав від нього гроші. Оскільки
вона не знала про ці обставини і не довела їх суду під час розгляду справи, але
вони мали суттєве значення для її вирішення, просила на підставі п.1 ч.2 ст.361
ЦПК України переглянути за нововиявленими обставинами рішення Євпаторійського
міського суду АР Крим від 13.05.2005 року.

Ухвалою суду у
задоволенні заяви відмовлено.

В
апеляційній скарзі на ухвалу суду ОСОБА_1 просить її скасувати та ухвалити
нову, якою її вимоги про перегляд рішення суду від 13.05.2005 року
задовольнити. Апелянт вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що її
заява за своєю суттю зводиться до надання нових доказів - показань свідка, а не
до викладення нових обставин.

Колегія
суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників заявниці,
розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає
їх необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд першої
інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв'язку
з нововиявленими обставинами, виходив з того, що зазначені заявницею обставини
за своєю суттю не є нововиявленими, оскільки питання зводиться до надання нових
доказів - показань свідка, який не був заявлений стороною як свідок та не був
допитаний.

Справа
№22-ц-1853/2007                                                          Головуючий
у першії

інстанції     Захарова
І.О,

Доповідач  Курська А.Г.

Колегія  суддів
погоджується  з  такими
висновками   суду   і
вважає,   що  ухвала постановлена з додержанням вимог
закону.

Згідно з
п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою,
на час розгляду справи. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.5 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1981 року №1 „Про практику перегляду
судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у
цивільних справах, що набрали законної сили", не можуть бути визнані
нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановления рішення
обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у
справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені
при виконанні судом вимог ст.15 ЦПК України в ред. 1963 року ( ст.60 нині діючого ЦПК України).

За змістом
вказаних вище положень процесуального закону під істотними для справи
обставинами слід розуміти саме факти, а не нові докази.

Колегія
суддів вважає, що посилання заявниці на показання свідка за своєю правовою
природою є доказом у справі, а не фактом, який відповідно до вимог ст.361 ЦПК
України є підставою для перегляду рішення суду.

З матеріалів
справи вбачається, що обставини, на які посилається заявниця, існували на час постановления рішення і ці
обставини могли бути встановлені при виконанні заявником та судом ст.ст.15, 30
ЦПК України 1963 року, який діяв під час розгляду справи.

За таких
обставин суд першої інстанції обґрунтовано відхилив відповідно до вимог глави 4
ЦПК України ( в ред.2004 року) заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення
Євпаторійського міського суду АР Крим від 13.05.2005 року.

Доводи,
наведені в апеляційній скарзі, грунтуються на неправильному розумінні
нововиявлених обставин, у зв'язку з чим колегія визнає їх безпідставними.

Згідно з
п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись
ст.303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Євпаторійського міського суду АР Крим від
20.12.2006 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.