АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  ХАРКІВСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

3
липня   2007 року.                                                                                    м.  Харків.

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Трішкової
І.Ю.,  Хребтова В.П.,  Кокоші В.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення збитку,

встановила:

У липні 2004
року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В
обґрунтування своїх вимог зазначав,  що 4
червня 1996 року він здав за договором житлового найму ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1,  що належить йому на праві
приватної власності.

ОСОБА_2
будучи засновником та генеральним директором компанії „ПІЛФ",  використовувала квартиру як службове
приміщення.

Відповідачка
несумлінно виконувала свої обов'язки за договором найму,  у зв'язку з чим до 15 травня 1998 року
допустила заборгованість по оплаті орендної плати,  комунальних послуг та телефонних переговорів
на суму 16 492 грн.

Для
погашення боргу за телефонні розмови,  він
4 вересня 1997 року надав ОСОБА_2 кредит у сумі 2 900 доларів США,
проте на час розірвання між ними договору найму у травні
1998 року,  ОСОБА_2 суму кредиту йому не
повернула.

Надалі
відповідачка частинами повертала борг,
але з 7 листопада 2002 року від подальшого повернення боргу відмовилася.

Посилаючись
на вказані обставини,  ОСОБА_1 просив суд
стягнути на його користь з ОСОБА_2 борг по орендній платі у сумі 7 086 доларів
США,  погашення кредиту у сумі 3 190
доларів США,  а всього 10 276 доларів США,  що складає 54 465 грн.

Крім
того,  позивач просив стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за комунальні послуги у сумі 5 495 грн. та моральну шкоду у сумі
2 000 грн.

Справа № 284 -
кс - 07 Категорія: стягнення збитків

Головуючий 1 ін ст. : Жуваковський О.Г.

Суддя доповідач: Кокоша В.В.

Рішенням
Київського районного суду м.  Одеси від
18 липня 2005 року,  залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2005 року,  у задоволенні позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1,  просять
скасувати ухвалені у справі судові рішення і справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції,  посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає,  виходячи з
наступного.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ІДПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Доводи
скарги не дають підстав для висновку,  що
судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права,  які
передбачені  ст.   ст.
338-341 ЦПК України,  як підстави
для скасування рішення.

Згідно
із ч. 1  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими,  а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Київського районного суду м.  Одеси від
18 липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня
2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді колегії:

І.Ю. Трішкова В.П. Хребтов В.В. Кокоша