Справа № 22Ц -873/2007                                    Головуючий
у І інстанції Тітов М.Б.
Категорія 39                                                         Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 березня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого : Яворського М.А.,

суддів : Олійника В.І.,
Оношко Г.М.,

при секретарі
Зозулі Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської
області від 12 січня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Богуславський
райагротехсервіс", третя особа -
управління Пенсійного фонду у Богуславському районі Київської області, про
зобов'язання провести перерахунок заробітної плати на виконання робіт у зоні
відчуження Чорнобильської АЕС у період від 12 до 19
липня 1986 року та
видачу нової довідки про повний заробіток для перерахунку пенсії, -

встановила:

ПозивачОСОБА_1. звернувся до суду з вказаною позовною
заявою до ВДТ "Богуславський райагротехсервіс", в якій просив суд
зобов'язати відповідача провести перерахунок заробітної плати та видати йому
нову довідку про заробіток в зоні відчуження за виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період від 12 липня 1986 року до 19 липня 1986 року для надання
цієї довідки в управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі з
метою перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до наказу
адміністрації Богуславського об'єднання "Сільгоспхімія", правонаступником
якого є відповідач, з 12
липня 1986 року
його було відкомандировано з основної роботи на виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За виконану роботу йому Богуславське об'єднання
"Сільгоспхімія" виплатило заробітну плату, але не в тих розмірах, що
передбачалось діючими на той час законодавчими актами. Зокрема не враховано, що
відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР від 8.05.1986 року №168-5 необхідно
розрахунок заробітної плати робити за підвищеною на 100% тарифної ставки та з
урахуванням кратності 3 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та
Укрпрофради від 10 червня 1986 року за №207-7 за виконання робіт в н.п.
Розсоха,  Стечанка,  які відносяться до   11
зони

2

радіаційної
небезпеки. Також за виконання робіт в зоні відчуження не нараховано та не
виплачено премію в розмірі 60%
тарифної ставки (окладу) в місяць. Крім того, відповідачем неправильно
зроблено розрахунок заробітної плати за роботу в надурочний час, а саме, за
роботу в надурочний час потрібно визначити подвійний розмір оплати праці, а не
з коефіцієнтом 1,375 за перші
дві години та 1.75 за
послідуючий надурочний час.

Також позивач просив стягнути з відповідача різницю між отриманою та
нарахованою заробітною платою ним за виконання робіт в зоні відчуження ЧАЕС.

Рішенням Богуславського районного суду від 12 січня 2007
року позов задоволено частково.

Зобов'язано ВАТ "Богуславський
райагротехсервіс" зробити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за
виконання робіт в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в період від 12 липня 1986 року до 19 липня 1986 року в частині
врахування заробітної плати за роботу в надурочний час, згідно якого за 14 годин оплату
визначити в полуторному розмірі і за 28
годин в подвійному розмірі.

Решту позовних
вимог залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм
матеріального і

процесуального права ставиться питання про скасування
рішення і

направлення справи на новий розгляд.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити, виходячи з наступних підстав.

Копією довідки' ВАТ "Богуславський райагротехсервіс" від 18.06.2001 року
підтверджено, що позивачОСОБА_1. від 12
липня 1986 року до 19 липня 1986 року виконував
роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження в с. Стечанка. Кількість
відпрацьованих годин не зазначено.

Із копії рішення Богуславського районного суду від 23 травня 2002 року вбачається,
що ВАТ "Богуславський райагротехсервіс" зобов'язано зробити
перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС від 12 до 19 липня 1986 року з
врахуванням кратності оплати праці в населеному пункті Розсоха (подвійний
розмір), доплати за щоденну надурочну роботу по 6 годин, подвійної оплати праці за роботу у вихідні дні.
Вказане рішення суду набрало законної сили та відповідно до цього рішення суду
видано позивачу довідку відповідачем 3.07.2002
року.

Відповідач в довідці про заробіток позивача в зоні
відчуження, яка надана до управління Пенсійного Фонду України у Богуславському
районі, відповідно до рішення суду правильно зазначив кількість відпрацьованих
позивачем годин, виходячи із встановленого в зоні відчуження 6-ти годинного
робочого дня та вказав 42
години роботи в надурочний час,

3

вказавши   кратність
2   і
правильно   визначив   розмір
заробітку   за виключенням доплати
за роботу в надурочний час.

Робота в надурочний час оплачувалась відповідно до ст.106 Кодексу законів
про працю УРСР і на час виконання позивачем робіт в зоні відчуження редакція
даної статті визначала, що за перші дві години роботи в надурочний час оплата
проводилась в полуторному розмірі, за наступні - в подвійному розмірі. Тому вимоги позивача про оплату
надурочної роботи в зоні відчуження в підвищеному розмірі підлягають
задоволенню.

Згідно довідки ВАТ "Богуславський
райагротехсірвіс" в архівних документах положення про преміювання за 1986 рік відсутнє.

Відповідно до діючого на час
виконання робіт по ліквідації

наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році питання
щодо оплати праці

працівників підприємств, організацій
і установ, зайнятих на роботах,

пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС

регулювались: постановою Ради
Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5

„Про порядок оплати праці та
матеріального забезпечення працівників

підприємств і організацій зони
Чорнобильської атомної електростанці",

якою було доведено до відома
міністерств, відомств УРСР,

облвиконкомів, Київського та
Севастопольського міськвиконкомів

постанову ЦК КПРС, Президії
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів

СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року
№ 524-156; постановою Ради

Міністрів      УРСР,                 Української                 республіканської        ради

професійних
спілок від 10 червня 1986 року №207-7 "Про умови оплати праці та
матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ,
зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища",
якою було доведено до відома міністерств, відомств УРСР, облвиконкомів.
Київського та Севастопольського міськвиконкомів, республіканських комітетів,
обласних та Київської міської ради професійних спілок постанову Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195.

У відповідності до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7
травня 1986 року №153/10-43, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у
відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання.

Зміни до положення про преміювання могли бути внесені у відповідності з
підпунктом 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УПСП І Укрпрофради від 10 червня
1986 року №207-7 щодо підвищення граничного розміру премій до 60% тарифної
ставки (окладу) на місяць.

Оскільки положення про преміювання працівників
Богуславського об'єднання "Сільгоспхімія", які виконували роботи по
ліквідації наслідків аварії-на ЧАЕС в 1986 році, відсутнє та відсутні
відомості, щодо діючого на підприємстві положення про преміювання були внесенні
зміни в частині преміювання працівників, зайнятих на ліквідації, наслідків
аварії на ЧАЕС в розмірі до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, то в такому
випадку суд

4

розмірі
до 60% тарифної
ставки (окладу) на місяць, то в такому випадку суд першої інстанції вірно
вважав відсутніми підстави для задоволення позову в цій частині.

Згідно з
абзацом четвертим підпункту 1
пункту 1 постанови
Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986
року №207-7 оплата
праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону
відчуження для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на
ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища,
провадилась і Ш, 11, І зонах
небезпеки у 4-, 3-, 2- кратному
розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно
до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи. В зазначеній
Постанові не вказано, що кратність необхідно застосовувати до підвищеної на 100% тарифної ставки,
а тому вимоги позивача в цій частині є необгрунтованими.

Правильно в довідці застосовано кратність 2 для розрахунку
заробітку в зоні відчуження відповідно до рішення Богуславського районного суду
від 23 травня 2002 року.

Відповідно до пункту 18
Тимчасового порядку оплати праці працівників підприємств, організацій і
установ Міненерго СРСР, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС і запобіганні забрудненню навколишнього середовища, відрядженому
працівнику надавалась в руки довідка встановленого зразку про участь в роботах
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для надання йому пільг по пенсійному
забезпеченню і додатковій відпустці.

Сума нарахованої заробітної плати перераховувалась на розрахунковий рахунок
підприємств, які командирували зазначених працівників. Середньомісячна
заробітна плата, що зберігалась за працівником за період службового відрядження
за його основним місцем роботи, нараховувалась і виплачувалась відповідно до
чинного законодавства за рахунок коштів підприємства.

Оскільки позивачу заробітна плата за роботу в зоні
відчуження не була нарахована підприємством, де він працював у відрядженні та
відсутні відомості про перерахунок будь-яких коштів на рахунок Богуславського
об'єднання "Сільгоспхімія", то відповідно не було підстав стягувати з
відповідача різницю між отриманою та нарахованою заробітною платою ОСОБА_1 за
виконання робіт в зоні відчуження ЧАЕС.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов правомірного
висновку щодо часткового задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення
судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують
висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія  судців приходить до
висновку,  що

5

рішення суду
постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 12 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.