Справа
№ 22-1209 2007р.     Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія:  3                                      Доповідач: Белінська І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 вересня 2007
року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Полежая В.Д. (головучий),

Белінської І.М.,

Чорнобривець О.С., при секретарі -
Шевченко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бобринецького
районного суду від 14 березня 2007 року в цивільній справі за її позовом до
Бобринецької районної державної адміністрації про визнання права на земельну
частку (пай),

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до Бобринецької
райдержадміністрації про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що її чоловік, ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, за життя, як член колгоспу ім.. 22-го з"їзду
КПРС, який було реформовано у КСП ім..22-го з"їзду КПРС у Бобринецькому
районі, незаконно не був включений до списку осіб, що мали право на земельну
частку (пай), що додавався до Державного акту на право колективної власності на
землю. В зв"язку із тяжкою хворобою чоловік не міг вирішити питання про
визнання за ним права на земельну частку (пай).

Оскільки вона є
спадкоємицею прав та обов'язків (спадщини) померлого чоловіка, просила суд
визнати за ним право на земельну частку (пай).

Рішенням Бобринецького районного суду від 14 березня 2007 року ОСОБА_1.в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду 1-ї інстанції через
порушення ним норм матеріального та цивільно-процесуального
права. Зазначається про те, що висновки суду про відсутність законних
підстав для задоволення її позовних вимог ґрунтуються на неповно
з"ясованих обставинах справи та на неправильній оцінці наданих нею
доказів.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1., яка просила задовільнити її апеляційну
скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в порядку та
межах, встановлених ст.ст.303-304 ЦПК України, колегія суддів вирішила, що
апеляційна скарга

2. підлягає відхиленню, а рішення суду 1-ї інстанції -
залишенню без змін з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд 1-ї інстанції встановив, що на час розпаювання землі,
яка перебувала у колективній власності КСП ім. 22-го з"їзду КПРС, чоловік
позивачки не був членом цього підприємства, а тому не був включений до списку
осіб, що мають право на земельну частку (пай), що додавався до Державного акту
на право колективної власності цього КСП. За свого життя ОСОБА_2питання про
визнання за ним права на земельну частку (пай) не порушував, на час своєї
смерті такого права не мав, отже спадкові
права позивачки не порушені.

Такий висновок
ґрунтується на правильному визначенні предмету спірних правовідносин, належному
з"ясуванні обставин, що мають значення для
справи, правильному застосуванні норм матеріального права.

Достовірно
встановлено, що на час своєї смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1року, чоловік позивачки ОСОБА_2 не мав права на
земельну частку (пай), в судовому порядку справа про визнання за ним такого
права не розглядалась.

За таких
обставин, позивачка, яка є спадкоємицею ОСОБА_2., не може
успадкувати право, якого спадкодавець на момент своєї смерті не мав, що
визначено ст. 524 ЦК України
( 1963р), Аналогічно це питання вирішено і ст. 1218 ЦК України (2003р.)

Згідно із
ч.іст.2 ЦК України
учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Відповідно до
ч.4 ст.25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної особи ( здатність мати цивільні права та
обов"язки) припиняється у момент її смерті, тому звернення до суду з позовом в інтересах фізичної особи, яка померла,
з вимогами про визнання за такою особою цивільного права ( в даному
випадку права на земельну частку (пай)) суперечить нормам ЦК та ЦПК України.

Доводи позивачки
щодо неповного з"ясування судом обставин справи та щодо неналежної оцінки
наданих доказів стосовно членства ОСОБА_2. в КСП ім..22-го з"їзду КПРС на
час видачі Державного акту на право колективної власності мали б юридичний сенс
лише у разі, якби за життя він звернувся до суду з позовом про визнання за ним
права на земельну частку (пай), а позивачка вступила б у справу після його
смерті на умовах правонаступництва.

Наведене свідчить про те, що суд 1-ї інстанції ухвалив рішення про відмову
в позові з додержанням норм цивільно-процесуального та матеріального права, що, відповідно до ст.308 ЦПК України, є підставою
для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

3.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. відхилити, а рішення Бобринецького районного суду від 14 березня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Рішення суду
1-ї інстанції та (або) ця ухвала можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня
набрання законної сили ухвали апеляційного суду.