АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

19
червня 2007 року                                                                                м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Віхрова В.В.,   Гайдук В.І.,    Красвітної Т.П.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2,  на рішення Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 13 квітня 2004 року та на ухвалу колегії судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 01
жовтня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Авіалінії України» про стягнення заборгованості зі
сплати добових за час перебування у відрядженнях за кордоном,  компенсації за затримку їх виплати,  середнього заробітку за затримку розрахунку
при звільненні та моральної шкоди,  -

встановила:

У жовтні
2003 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом,  обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що,
перебуваючи в трудових стосунках з відповідачем,  був неодноразово направлений у відрядження за
кордон,  однак відповідачем невірно
нараховувалась сума добових,  крім
того,  позивач наказом від 08.05.2002
року був звільнений за власним бажанням,
тому,  згідно уточнених позовних
вимог,  просив стягнути з відповідача на
свою користь недоплачену суму добових витрат за час перебування у відрядженнях
за кордоном за період з квітня 1998 року по квітень 2002 року в розмірі 8244,
40 грн.,  компенсацію за затримку виплати
добових витрат в сумі 2571, 17 грн.,
середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі - 36237,
41 грн.,  а всього - 47052, 98 грн.

Ухвалою
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2004 року
прийнята відмова позивача від позовних вимог в частині стягнення моральної
шкоди в сумі 5000, 0 грн. та провадження по справі у даній частині закрито.

Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2004
року  в задоволенні позовних вимог
відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою
апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2004 року рішення місцевого
суду залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1  - представник
ОСОБА_2,  посилається на неправильне   застосування   судами
норм   матеріального   права
та   порушення   норм

Справа
№33ц-135кс/07       6-25№кс04 Головуючий
у першій інстанції Криворучко І.В. Доповідач
Красвітна Т.П.

процесуального
права,  в зв'язку з чим ставить питання
про скасування судових рішень й постановления
нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Вирішуючи
справу,  суди,  на підставі
ст.   ст.  1,  12
Закону України «Про оплату праці» від 24.03.95 року (з наступними змінами та
доповненнями),  глави VIII
КЗпП України,  пункту 4.2 Інструкції
зі статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Міністерства статистики України від 11.12.95 року
№323 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.95 року за №
4651001,  дійшли правильного висновку
про те,  що добові за час перебування у
відрядженні не входять до фонду оплати праці,
тому до даних трудових правовідносин застосовується передбачений ч.
1  ст.
233 КЗпП України трьохмісячний строк позовної давності,  який позивачем пропущений без поважних
причин.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
й це вбачається з матеріалів
справи,  що судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та процесуального права,  відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2004 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 01 жовтня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.