Справа № 22-Ц-4084 2007р.                                                 Головуючий
Жигилій С.П. Категорія:
Доповідач: Макаров Г.О.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2007р.
судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Макарова Г.О.

суддів               - Кокоші В.В., Хорошевського О.М.

при секретарі - Круговій І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника
Державного казначейства України Бункевич Тетяни Анатоліївни на ухвалу
Красноградського районного суду Харківської області від 5 червня 2007р. по
справі за заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок незаконного
притягнення до кримінальної відповідальності, -

встановила:

27 лютого 2007р.
ОСОБА_1. звернулася до суду з заявою про відшкодування 23 123,23 грн.
матеріальної шкоди та 100 000 моральної шкоди завданої незаконним притягненням
до кримінальної відповідальності по кримінальній справі № 3204 104 за ч.1
ст.310 КК України, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

9 вересня 2004р.
слідчий ЛУ на Південній залізниці УМВС України на транспорті виніс постанову
відносно неї про притягнення її в якості обвинуваченої за вчинення злочину
передбаченого ст.310 ч.1 КК України по кримінальній справі, яка була порушена
13 липня 2004р.

13 жовтня 2006р.
провадження по цій кримінальній справі було закрито на підставі ст.6 п.2, 213
п.21 КПК України. Слідство по кримінальній справі тривало 2 роки та 3 місяці і
неодноразово справа направлялася для проведення додаткового розслідування і в
решті решт постановою від 10.10.2006р. провадження по справі було закрите на
підставі ст.6 п.2 КПК України.

З метою захисту
своїх прав і свобод між нею, та захисником ОСОБА_2 був складений договір про
надання юридичних послуг, загальна сума надання яких склала 3 500 грн.

Вона, ОСОБА_2 та свідки, які
мешкають в с. Жовтневе неодноразово виїжджали до м.Харкова, м. Краснограда, м.
Лозова на судові засідання та виклики посадових осіб ЛУ на ПЗ УМВСУ на
транспорті на автомобілях «Ніва» та ВАЗ-2110 які належать чоловіку -ОСОБА_3

Витрати на
придбання палива, згідно товарних чеків склали у 2005р. - 1508,46 грн., у
2006р. - 1074, 65 грн. А за 2003 та 2004р. товарні чеки не збереглися, але
витрати на придбання палива склали у 2003р. - 1 600 грн., а у 2004р. - 1 700
грн. Сума коштів, витрачених на придбання палива впродовж 2003-2006р.р. склала
5 883. 11 грн.

Постанові
витрати на відправку поштової кореспонденції - заяв, клопотань, скарг на адресу
органів влади та управління у тому числі ЛУ та ПЗ УМВСУ на транспорті склали

2

490,81 грн.
на придбання конвертів витрачено 100 грн., на папір, файли та папки витрачено
70 грн. За надання юридичних послуг на підставі договору № П-26-10/05 від
26.10.2005р. та складання висновку за результатами оцінки правомірності дій та
рішень державних органів і посадових осіб від 04.11.2005р. Правового Центру
«Східноукраїнська юридична компанія» згідно квитанції прибуткового касового
ордеру № 42 від 28.10.2005р. сплачено 10 000 грн.

Сума грошей, витрачених на опублікування в пресі статей
склала 3 570 грн.

Внаслідок
незаконного притягнення до кримінальної відповідальності їй була завдана
моральна шкода.

Бо вона не могла
підшукати роботу за фахом за межами с
Жовтневе. Суттєво погіршились нормальні життєві зв'язки, ускладнились родинні
відносини, втрачена перспектива ділової активності і реалізація особистих
планів. Постійні переживання, негативні емоції, вплинули на спокій і стан
здоров'я, спричинили постійне вживання лікувальних препаратів.

Чинним
законодавством передбачений мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди
під час знаходження під слідством або судом - один мінімальний розмір
заробітної плати за кожен місяць знаходження під слідством, але вона вважає, що
моральну шкоду треба оцінити в 100 000 грн.

Ухвалою
Красноградського районного суду від 5 червня 2007р. ОСОБА_1 відшкодовано за
рахунок Державного бюджету України в відшкодування матеріальної шкоди 409,54
грн. та в відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

В апеляційній
скарзі представник Державного казначейства України просить скасувати цю ухвалу
суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні її вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права, оскільки суд не узяв до уваги, що в матеріалах
справи відсутні докази, які б підтверджували факт незаконності дій органів
дізнання, досудового слідства прокуратури та суду, та наявність у ОСОБА_1.
відповідного дозволу на культивування, використання чи реалізацію маку
снотворного вилученого під час огляду.

У даному випадку
відносно ОСОБА_1. всі дії правоохоронними органами були виконані з додержанням
вимог матеріального і процесуального права, а проведення дій, передбачених
чинним законодавством не може бути підставою для відшкодування шкоди на
підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду».

Розмір
відшкодування моральної шкоди значно завищений і суперечить п.3 ст.13 вказаного
Закону.

При вирішенні
питання про відшкодування моральної шкоди суд не узяв до уваги те, що ОСОБА_1. не надала
відповідних доказів про спричинення цієї шкоди.

Судова колегія
перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції
відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах позовних вимог, заявлених в суді
першої інстанції, та доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи
частково вимоги ОСОБА_1. суд першої інстанції виходив із наявності у неї права
на відшкодування матеріальної і моральної шкоди за рахунок коштів державного
бюджету.

Такий висновок є
обгрунтованим оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка.

Суд першої
інстанції правильно встановив юридичну природу виникших правовідносин і
застосував закон, який їх регулює.

Згідно ст.1176 ЦК України шкода
завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як
запобіжного заходу підписки про невиїзд відшкодовується державою в

3

повному обсязі незалежно від вини
посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду.

Відповідно
ст.ст.1-4, 13 Закону України від 1 грудня 1994р. № 266/94-ВР «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодуванню підлягає шкода, завдана
громадянинові внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного
проведення в ході розслідування обшуку, виїмки, незаконного накладання арешту
на майно, та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, незалежно
від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства.

Право на
відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим Законом виникає у
випадках закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутність
у діянні складу злочину, або недоведеністю участі обвинуваченого в вчиненні
злочину. У наведених в ст.1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовують
заробіток та ніші грошові доходи, які він витратив внаслідок незаконних дій,
моральна шкода.

Відшкодування
моральної шкоди проводиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання,
досудового слідства завдали моральної втрати громадянинові, призвели до
порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

Розмір моральної
шкоди визначається з урахуванням обставин справи, в межах, встановлених
цивільним законодавством виходячи з розміру не менше одного мінімального
розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Законом не
передбачено обмежень застосування вказаних норм щодо осіб, які притягнуті
незаконно як обвинувачені, а тому закриття провадження по справі відносно
ОСОБА_1. є підставою для відшкодування останній матеріальної і моральної шкоди,
а тому апеляційна скарга, в тій частині, що ОСОБА_1 шкода не підлягає
відшкодуванню відповідно вказаних вище Законів задоволенню не підлягає.

Підстави та
розмір спричиненої матеріальної шкоди в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Разом з тим при
визначенні розміру моральної шкоди суд в недостатньому ступені врахував вимоги
розумності і справедливості та роз'яснення які Пленум Верховного Суду України
дав в п.п.9, 14 постанови № 4 від 31 березня 1995р. «Про судову практику про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами) навівши в
обґрунтування збільшення від мінімального розміру лише час перебування під
слідством, що є підставою для визначення мінімального розміру відшкодування, та
обрання запобіжного заходу - підписки про невиїзд, що призвело до певних
обмежень щодо пересування. А тому, за таких обставин, враховуючи, що при
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом повинні враховуватися
характер та обсяг страждань, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених
змін у життєвих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення
попереднього стану тощо, судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір
відшкодування моральної шкоди до 10 400 грн.

Керуючись
ст.ст.303-305, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 321, 322, 324, 325 ЦПК
України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника Державного казначейства України Бункевич Тетяни Анатоліївни
задовольнити частково.

Ухвалу
Красноградського районного суду Харківської області від 5 червня 2007 року
змінити.

4

Зменшити ОСОБА_1
розмір відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди
до 10 400 грн.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без
змін.

Рішення набуває
законної сили негайно, та може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.