АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем   України

22
травня 2007 року                                                                                                 м.
Суми

Колегія суддів з розгляду цивільних справ в касаційному
провадженні Апеляційного суду Сумської області в складі:

Білецького О
.М.,        Маслова В. О.,        Шевченка В. А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.Суми
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків і моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання сплаченої суми завдатком

за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду
м. Полтави від 26 березня 2004 року та на ухвалу Апеляційного суду Полтавської
області від 08 липня 2004 року,

встановила:

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26 березня 2004 року, залишеним
без зміни ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08 липня 2004 року,
позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто із ОСОБА_3. на його користь 1770 грн. та на повернення
державного мита 51 грн., всього -1821 грн.

У задоволенні
інших позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Відмовлено в повному обсязі у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. про визнання завдатком 1770 грн., сплачених в рахунок майбутньої
купівлі гаража.

Вирішено питання
щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. і ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами
норм матеріального і процесуального права, просять скасувати вказані рішення
суду першої і апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог ОСОБА_1
та про задоволення їх зустрічного позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи первісний позов та відмовляючи в задоволенні
зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні кошти були
передані ОСОБА_1.

Справа №
33-ц-114     Категорія -26

Головуючий у 1-й
інстанції - Пікуль В.П. Суддя-доповідач - Біленький О.М.

іншій
стороні за усною домовленістю у рахунок укладення у майбутньому договору
купівлі-продажу гаражу і через недотримання встановленої законом форми не
можуть вважатися завдатком та бути способом забезпечення виконання
зобов'язання. Оскільки договір не укладався, вони підлягають поверненню ОСОБА_1., як безпідставно
утримувані.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з такими висновками місцевого суду
та залишив його рішення без зміни.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення ухвалені з додержанням судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права, а також відсутні передбачені ч.І
ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.332, 336 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного суду
Сумської області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26
березня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08 липня
2004 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.