Справа № 33ц-595                                             Головуючий
в 1 інстанції: Островський Л.Є.
2                                                         Доповідач:
УХВАЛА

іменем України

10
вересня 2007 року                                                                                             м.
Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської

області
в складі:               Василевича B.C.

Мельника
Ю.М. Хилевича С.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Івано-Франківської обласної філармонії про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 6 березня 2006 року та ухвалу судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 червня
2006 року,

встановила:

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 6 березня 2006 року в позові ОСОБА_1 до
Івано-Франківської обласної філармонії про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2006 року рішення
Івано-Франківського міського суду від 6 березня 2006 року залишено без змін.

В
касаційній скарзі на рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної
інстанції ОСОБА_1, вважаючи ці судові рішення незаконними та необгрунтованими,
вказувала на істотні порушення судом першої інстанції та апеляційним судом норм
процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.
Зокрема, покликалася на помилковість висновку суду щодо факту скорочення
посади, оскільки вона працювала штампувальницею квитків, натомість скорочено
посаду розписувача квитків та організатора глядача, в зв'язку з чим її
звільнено з роботи. За її переконанням, судом порушено вимоги ст.ст. 5, 212,
213 ЦПК України й невірно витлумачено положення ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Просила скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

В
поданих на касаційну скаргу запереченнях відповідач, вважаючи зазначені судові
рішення законними й обґрунтованими, просив залишити їх без зміни, а скаргу -
без задоволення.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з
такого.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення
є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, і доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду. Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року, ст.ст. 331, 332, 335-337, 343, 344 ЦПК України, колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 6 березня 2006
року та ухвалу судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20 червня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.