АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22ц -2522/2007                                    Головуючий
у 1 й інстанції -Грищенко В.М.
-11/17                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Глущенко Н.Г.

суддів -   Григорченка Е.І.,  Максюта Ж.І.

при секретарі -
Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

ЗАТ Українська
страхова компанія „ВЕСКО"
на ухвалу Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 29 січня 2007 року про закриття провадження по
справі за позовом ЗАТ Українська страхова компанія "ВЕСКО" до ОСОБА_1,   ЗАТ Українська  страхова
компанія  „ВУСО"  про стягнення суми,  -

встановила:

Ухвалою
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 29 січня 2007 року провадження по зазначеній
цивільній справі було закрито.

ЗАТ
Українська страхова компанія „ВЕСКО",  не погодившись з даною ухвалою,  звернулося з апеляційною скаргою,  де ставлять питання про скасування ухвали
суду про закриття провадження по справі,
посилаючись на те,  що зазначена
ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши
законність і обгрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а ухвала
суду-скасуванню,  з наступних підстав.

Закриваючи
провадження по справі на підставі п.1 ч. 1
ст.  205 ЦПК України,  суд першої інстанції прийшов до
висновку,  що належним відповідачем по
справі є юридична особа ЗАТ Українська страхова компанія "ВУСО",  а тому зазначений спір між юридичними особами
не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте,  з такими висновками суду 1-ї інстанції
погодитися не можна,  з наступних
підстав.

Як
вбачається з позовної заяви,  відповідач
ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху і скоїв зіткнення з автомобілем,  яким керувала ОСОБА_2,  та якій позивач відшкодував завдану шкоду.

Відповідно
до  ст.  993 ЦК України,  до страховика,  що виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування,  у межах
фактичних витрат переходить право вимоги,
що страхувальники інша особа,  що
одержала страхове відшкодування) має до особи,
відповідальної за заподіяні збитки.

В суді
апеляційної інстанції позивач пояснив,
що відповідач ЗАТ Українська страхова компанія „ВУСО" заперечує
відшкодувати витрат,  які були понесені
на проведення експертизи та інші. Зазначені обставини підтвердив представник
ЗАТ Українська страхова компанія „ВУСО".

В даному
випадку позивач має право,  згідно
зазначеного закону,  вимагати від
особи,  яка заподіяла збитки,  відшкодування їх у повному обсязі.

Однак,  районний суд не звернув уваги на зазначені
обставини та закрив провадження по справі.

Таким
чином,  районний суд не мав підстав для
закриття провадження у справі,  а тому
ухвала,  яка постановлена в порушення
норм процесуального права,  підлягає
скасуванню з направленням справи в суд першої інстанції для розгляду по суті.
Керуючись  ст.   ст.
303,  307,  312 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ЗАТ Українська страхова компанія „ВЕСКО"
-задовольнити.

Ухвалу
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 29 січня 2007 року скасувати,  справу направити в той же суд для розгляду по
суті в іншому складі.

Ухвала
оскарженню не підлягає,  оскільки не
перешкоджає подальшому провадженню у справі