Справа № 22 - 8790
інстанції: Оксюта Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 p. Апеляційний суд
м.Києва в складі:

головуючого:  Шиманського В.Й.

судів:    Заришняк Г.М., Осипенка М.І.

при секретарі:
Калініченко Т.В.

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Солом»янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1 -
ОСОБА_2 про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної
плати.

Заслухавши
доповідь судді, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить про скасування
наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Посилається
на те, що працював на посаді заступника головного лікаря з надзвичайних
ситуацій Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1, на яку був
прийнятий згідно наказу № 15 від 17.01.2001 року. Протягом 2001-2006 року
постійно нагороджувався грамотами, подяками, грошовими преміями.

Зазначає,
що 13.06.2006 року був виданий наказ № 180 «Про застосування дисциплінарного
стягнення», згідно якого його було притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани, з чим він категорично не погоджується.
Зазначає, що його змушували виконувати невластиві його професії функції, що
суперечать «Положенню про посаду заступника головного лікаря з надзвичайних
ситуацій», «Посадовій інструкції заступника головного лікаря з надзвичайних
ситуацій». В тексті наказу відсутні докази його вини, які призвели до
невиконання ним своїх посадових обов»язків.

Крім
того зазначає, що наказом по Київській міській клінічній психоневрологічній
лікарні № 1 від 06.07.2006 року його звільнили з займаної посади, за статтею 40
пункт З КЗПП України, з чим він не може погодитись оскільки його було звільнено
в день, коли він перебував на лікарняному, з наказом про звільнення його не було
ознайомлено, трудова книжка не була вручена, про своє звільнення позивач
дізнався 07.07.2006 року коли прочитав статтю в газеті «Сегодня», він був
звільнений без погодження з ГУОЗ та МЗ Київської держадміністрації, а також не
вчиняв інкременованих йому проступків.

Просив
зобов»язати головного лікаря Київської міської клінічної психоневрологічної
лікарні № 1 ОСОБА_2 скасувати накази, які були видані протягом червня 2006 року
про накладення на позивача дисциплінарних стягнень, зобов»язати головного
лікаря Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1 поновити
позивача на посаді заступника головного лікаря з надзвичайних ситуацій
Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1 з 06.07.2006 року.
Виплатити позивачу заробітну плату згідно штатного розпису за весь час з
06.07.2006 року до поновлення на посаді.

Рішенням
Солом»янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1 -
ОСОБА_2 про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної
плати - відмовлено.

В
апеляційній скарзі з посиланням на порушення судом норм матеріального та
процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду та постановления нового рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
в повному обсязі.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно
до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи
оскаржене у справі рішення, суд виходив із вимог даної норми закону, зібраних у
справі та наданих сторонами доказів, яким дав повну, всебічну та об»єктивну
оцінку.

Твердження
апеляційної скарги про незаконність та упередженність судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

Таким
чином, ухвалене судом рішення відповідає нормам матеріального та процесуального
права і це рішення не може бути скасоване з підстав що наведені в апеляційній
скарзі.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Солом»янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.