Справа № 22-2218                                                   Головуючий
2007р.                                                                               Парій
Суддя-доповідач Савченко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
червня 2007р.                                                                           м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого:
Стрелець Л.Г.

суддів: Спас
О.В., Савченко О.В.

при секретарі:
Вертелецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 23 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до Бердянського комунального підприємства з технічної інвентаризації про
усунення помилок, спонукання до виготовлення нового технічного паспорту на
домоволодіння, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2003 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до
Бердянського комунального підприємства технічної інвентаризації про захист його
прав, як власника домоволодіння АДРЕСА_1, шляхом виправлення помилок у виданому
йому відповідачем восени 1989 року технічному паспорті на вказане
домоволодіння, оскільки зафіксовані у паспорті дані щодо розмірів земельної
ділянки не відповідали даним генерального плану забудови'від 22 вересня 1970
року про розміри цієї ділянки, яка була виділена попереднім власникам будинку
на підставі рішення виконавчого комітету від 11.09.1953 року. Ці обставини
призвели до фактичного зменшення ділянки на 20 кв. м.

У позові зазначав, на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.1989 року
він придбав ХА частину будинку АДРЕСА_1, розташованому, як зазначено у
договорі, на земельній ділянці розміром 443,1 кв.м.

Посилаючись на те, що дані технічного обстеження щодо
розташування межі між земельними ділянками № 29 та № 31, проведеного у
зв"язку із зазначеною купівлею - продажем частини домоволодіння, і які
були внесені до технічного паспорту у 1989 році, суттєво відрізнялися від даних
генерального плану від 22 вересня 1970 року, а саме: довжина ділянки замість
20,40 м була зазначена 19,80 м, а довжина цієї ділянки з тильної сторони
замість 22,30 м була зазначена 21,93 м, отже заміри проводилися відповідачем
невірно і порушили його права щодо користування первісно

виділеною земельною ділянкою, просив усунути перешкоди у здійсненні
вказаного права шляхом видачі йому відповідачем нового технічного паспорту без
помилок, припущених при визначенні розміру ділянки у 1989 році, а також
зобов'язати Бердянське КПТІ відшкодувати йому спричинену вказаними діями
моральну шкоду у розмірі 4000 гр.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня
2007 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою - відмовлено

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, а справу
направити на новий розгляд.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1. на підставі договору купівлі -
продажу від 26.09.1989 року придбав право власності на будинок АДРЕСА_1, який,
як зазначено у договорі, розташований на земельній ділянці розміром 443,1 кв.м.

Як встановлено судом з матеріалів інвентаризаційної справи, поточні
інвентаризаційно - оцінювальні роботи щодо вказаного домоволодіння проводилися
Бердянським КПТІ в 1970,1980, 1989, 1997, 2001 та 2003 роках.

Поточні зміни на плані земельної ділянки зазначеного домоволодіння були
внесені 3.03.1980 року і станом на 13.09.1989 року за результатом обмірювальних
робіт, які були проведені до укладання 29.09.1989 року попереднім власником
будинку договору купівлі-продажу з Єськовим М.Г., інші зміни зафіксовані не
були.

В заявленому до Бердянського КПТІ позові ОСОБА_1. ставив питання про захист
його права, як власника будинку, щодо користування присадибною земельною
ділянкою, на якій цей будинок розташований, шляхом заміни виданого у 1989 році
технічного паспорту на новий, в якому розміри плану земельної ділянки будуть
відповідати даним, які були зазначені у плані від 22.09.1970 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про власність", власник може
вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч
і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання,
оперативного управління, довічного успадкованого володіння або на іншій
підставі, передбаченій законом чи договором.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1. щодо захисту права шляхом видачі
нового технічного паспорту, суд виходив з того, що ;! дані про план присадибної
ділянки у технічному паспорті будинку, який був складений відповідачем на
підставі матеріалів інвентаризаційної справи станом на 13.09.1989 року, були
відомі позивачу з моменту укладання договору купівлі-продажу від 29.09.1989
року, отже строк позовної давності за захистом порушеного права користування
земельною ділянкою сплинув ще до 1.01.2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003
року. Застосувавши з цих підстав до спірних правовідносин правила позовної
давності, що були встановлені ЦК
України 1963 року, суд виходив з того, що з позовом про захист права ОСОБА_1.
звернувся лише у квітні 2003 року, доказів того, що до цього часу він звертався
до суду з відповідними позовами, а тому строк позовної давності переривався, не
надав, а відповідно до ст. 80 ЦК
України (1963 року), закінчення строку позовної давності до
пред"явлення позову є підставою для відмови у позові.

З вказаним підставами відмови у задоволенні вимог
ОСОБА_1. про захист порушеного права погодитися не можна, оскільки вони
суперечать змісту ст. 76

ЦК України (1963
року), відповідно до якої право на позов виникає з дня, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Про те, що на момент укладання договору купівлі-продажу від 26.09.1989 року
ОСОБА_1 були відомі матеріали технічної інвентаризації будинкуАДРЕСА_1станом на
1970 рік, з матеріалів справи не вбачається і на вказані обставини позивач не
посилався.

Між тим, не зважаючи на невірне застосування судом норм матеріального
права, які регулюють питання позовної давності, висновок суду про відсутність
підстав для задоволення вимог ОСОБА_1. про захист порушеного права шляхом
видачі Бердянським КПТІ нового технічного паспорту та про стягнення з
відповідача моральної шкоди є по суті правильним з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії,
яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Останнє,
зокрема, має місце лише у випадку, коли недостатньо визнання факту порушення
суб"єктивного права та притягнення винного до відповідальності, а
необхідно ще поновлення порушеного права шляхом застосування реституції.

Припинення ж дії, яка порушує право, як спосіб захисту, полягає у
припиненні триваючого правопорушення, яке продовжує тривати і впливати на
суб"єктивні права, свободи та законні інтереси особи.

Способи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки
встановлені також ст. 152 ЗК України.

Обраний же Єськовим М.Г. спосіб захисту права на земельну ділянку нормами
цивільного та земельного законодавства не передбачений, враховуючи, що
відповідач по справі Бердянське КПТІ виконує лише інвентаризаційно-оцінювальні
роботи, до складу яких включаються, зокрема, складання абрису та плану
земельної ділянки, і для проведення яких з фізичними особами укладаються
замовлення -зобов'язання.

Оскільки Бердянське КПТІ не є органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування, яким приймалось рішення щодо присадибної ділянки
будинку АДРЕСА_1, не відноситься воно і до кола осіб, які, за думкою позивача,
без належних підстав займають спірну ділянку, то обраний позивачем спосіб
захисту права користування присадибною ділянкою шляхом покладання на
відповідача обов'язку видати йому новий технічний паспорт з даними, які були
зафіксовані у 1970 році, не може бути застосованим, а тому відмова суду у
задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1. є правомірною.

За вказаних обставин обґрунтованим є і висновок суду щодо відсутності підстав
для задоволення вимог ОСОБА_1. щодо компенсації йому модальної шкоди.

Наведені в
апеляційній скарзі ОСОБА_1. доводи підстав для скасування

правильного по суті рішення суду першої інстанції не
містять.

Керуючись ст.ст.
307,308,314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 23 квітня 2007 року по даній справі - залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте" може бути  оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею

законної сили.