Категорія № 21                                                                     інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                                                                        м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді БАРИЛЬСЬКОЇ А.П.,

суддів - ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є., СОКОЛАН И.О.,

при секретарі - Куреденко О.П.,

за участю - представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Бершадської Людмили Станіславівни,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 28 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 вересня 2006
року частково задоволено позов ОСОБА_1. до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі (надалі - Відділення Фонду) про
відшкодування моральної шкоди, отриманої позивачем внаслідок трудового
каліцтва, та на користь позивача стягнуто 15 000грн.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування
зазначеного рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позову через неповноту встановлення обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що

2

апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач ОСОБА_1 тривалий
час працював у шкідливих умовах праці на шахтах міста, де отримав професійне
захворювання радикулопатія шийна і попереково-крижова.

Згідно висновку МСЄК від 06.07.2005року позивачеві встановлено 3-тю групу
інвалідності по профзахворюванню та стійку втрату професійної працездатності в
розмірі 45%, при повторному переогляді у МСЄК 17.08.2006року ступінь втрати
прпцездатності підтверджена на строк до 01 серпня 2008 року.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відшкодування позивачеві моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я.

Цей висновок суду відповідає також Рішенню Конституційного Суду України від
27 січня 2004 року № 1-рп/2004 (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом
соціального страхування).

Проте, висновок суду щодо розміру моральної шкоди, на думку колегії суддів,
не відповідає обставинам справи, оскільки вирішуючи спір, суд першої інстанції
дещо завищив розмір моральної шкоди.

Беручи до уваги п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) «Про судову практику по справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та враховуючи, що Законом
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку та виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не встановлено обмежень щодо розміру моральної шкоди в разі
встановлення потерпілому стійкої втрати професійної працездатності внаслідок
професійного захворювання або трудового каліцтва, а також враховуючи характер
професійного захворювання, на яке страждає позивач, колегія суддів вважає, що
відповідною компенсацією моральних шкоди позивача є сума 10000 грн.

Доводи відповідача про відсутність правових підстав для задоволення
позовних вимог через призупинення дії окремих норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку та
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
на 2006 рік є безпідставними, оскільки правовідносини сторін виникли в 2004
році, за чинності зазначених норм цього Закону.

Також необгрунтовані доводи апеляційної скарги щодо висновку МСЕК, оскільки
п. З ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку та виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» встановлено, що такий

3

висновок  є
обов'язковим  для  осіб,
яким  не  встановлено
стійку   втрату професійної
працездатності.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та
наданими судові доказами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно змінити,
зменшивши суму відшкодування моральної шкоди до 10000 грн.

Керуючись статтями 303, 307, 309 ч. 1 п. 3, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 вересня 2006
року змінити, зменшивши суму моральної шкоди, стягнутої на користь ОСОБА_1, до
10000грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.