Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №
22-1830    2007   р.                                              Головуючий
у 1-й інстанції- Бурко Р.В.
-   19, 21                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02
жовтня 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючої
судді: Авраменко Т.М.  суддів : Гайсюка
О.В., Суровицької Л.В. при секретарі: Слюсаренко Н.Л. за участю позивача та
представника відповідача розглянула у
відкритому  судовому
засіданні  в м.   Кіровограді
цивільну  справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам*янського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 16 червня 2007 року.

Заслухавши доповідача,  пояснення
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія судців,  -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні
2004 року ОСОБА_1 звернувсь в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у Знам*янському районі (далі-Фонд) про стягнення
моральної шкоди.

Зазначав,
що він працював трактористом в колгоспі ім. Ульянова с. Макариха Знам*янського
району і 05 червня 1993 року при виконанні трудових обов*язків з ним трапився
нещасний випадок, що підтверджується актом від 28 лютого 1995 року.

07         серпня 1995 року МСЕК
вперше встановила йому 50% втрати професійної

працездатності внаслідок виробничої травми, він є інвалідом другої групи.
Просив

стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, заподіяну
ушкодженням

здоров*я в сумі 41000 грн.

8          ході розгляду справи
позовні вимоги доповнив в березні 2006 року (а.с. 121-

123), просив також зобов*язати відповідача зробити перерахунок щомісячного

відшкодування шкоди здоров*ю за 2003-2006 роки із розрахунку сплати
щомісячно 50

відсотків мінімальної заробітної плати, оскільки сума відшкодування йому
виплачується

в розмірі 86 грн.34 коп., що значно нижче 50 відсотків мінімальної
заробітної плати та

виплатити належну йому заборгованість за ці роки. Суму моральної шкоди
збільшив до

75000 грн. (а.с. 153-155).

Справа
розглядалась судами неодноразово.

2

Останнім
рішенням Знам*янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16
червня 2007 року в задоволенні позову відмовлено. Суд встановив, що рішенням
Знам*янського районного суду від 31 березня 2003 року на користь позивача із
СТОВ "Нива", правонаступника колгоспу ім. Ульянова стягнуто на
користь позивача на відшкодування моральної шкоди 6000 грн. і за таких обставин
дійшов висновку, що Фонд не повинен відшкодовувати позивачу моральну шкоду.

Суд також
дійшов висновку, що порушень при перерахуванні щомісячного розміру страхових
виплат в період з 2003-2006 років не було.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення районного суду та
направити справу на новий судовий розгляд. Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В засіданні апеляційного суду позивач просив задовольнити апеляційну
скаргу, а представник Фонду просив її відхилити, оскільки рішення суду
відповідає обставинам справи та вимогам закону, а Фонд виконує свої зобов* язання по
виплаті позивачу передбачених Законом страхових виплат, а також безкоштовно
забезпечив позивача автомобілем.

Колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки ухвалене судом
першої інстанції рішення є законним і обгрунтованим, вимоги матеріального і
процесуального права при розгляді справи додержано, а доводи апеляційної скарги
не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Судом
встановленого спір про відшкодування моральної шкоди до роботодавця судом вже
вирішувався. Оскільки травма була 05 червня 1993 року, а висновком МСЕК вперше
втрата працездатності була встановлена позивачу 04 травня 1994 року, то
рішенням суду від 31 березня 2003 року, яке набрало законної сили,  із СТОВ "Нива" на користь позивача
було стягнуто на відшкодування моральної шкоди 6000 грн. (а.с. 42, 50-51).

Суд
правильно зазначив, що факт невиконання рішення суду не є підставою для
задоволення нового позову про відшкодування моральної шкоди іншим відповідачем
Фондом по нещасному випадку, який стався з позивачем до набрання чинності
Законом України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Запис
про реєстрацію припинення юридичної особи боржника по рішенню суду СТОВ
"Нива'" на час розгляду справи судом відсутній (а.с. 229).

Суд дійшов
правильного і обгрунтованого висновку про відмову в позові про перерахунок
щомісячного відшкодування шкоди здоров*ю за 2003-2006 роки в зв*язку з
підвищенням розміру мінімальної заробітної плати, оскільки відповідно до п.3
ч.2  ст. 29 Закону України "Про
загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" перерахування щомісячного страхового відшкодування не
залежить від підвищення розміру мінімальної заробітної плати, а проводиться в
разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати в
галузі

національної
економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики
станом на 01 березня.

Такий
перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу проводився щорічно на
визначені відповідними постановами коефіцієнти :в 2003 р на коефіцієнт 1.182, в
2004р.   - на 1.152, в 2005 р. - на
1.238, в 2006 р. - на 1.203 (а.с. 224-225).

Суд
повно і всебічно з*ясував обставини справи, перевірив доводи сторін, зібраним
доказам дав належну оцінку.

Рішення
суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону. В межах доводів
апеляційної скарги підстав для зміни або скасування рішення суду не
встановлено.

Керуючись  ст. 307 ч.1 п.1,  ст. 308,
ст. 314 ч.1 п.1,  ст. 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Знам*янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 16 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного
Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.