Справа №22-ц-1140 2007р.                                Головуючий у 1-й
інстанції Шершав М.І.
Категорія 36                                                         Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем України

25
вересня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів -
Ільченко О.Ю.,  Сибільової Л.О.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м.  Суми від 12 липня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2.
звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що вона перебувала з ОСОБА_1. в шлюбі з 2002
по 2006 роки,  від шлюбу мають доньку
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Оскільки дитина перебуває на утриманні у матері,  а батько не надає достатньої допомоги,  позивачка просила стягнути з відповідача
аліменти у розмірі ¼ частини
від усіх видів заробітку.

Рішенням
Зарічного районного суду м.  Суми від 12
липня 2007 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1. аліменти на утримання
дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  в розмірі ¼ частини його заробітку,  але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дітей відповідного віку щомісячно,
до її повноліття.

При
постановленні рішення суд першої інстанції виходив з того, за нормами сімейного
законодавства батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а з
урахуванням матеріального стану сторін та того,
що відповідач повністю визнав позов,
суд стягнув аліменти у розмірі ¼ частини заробітку відповідача.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення,  яким позовні
вимоги ОСОБА_2. задовольнити частково.

Апелянт
просить стягнути з нього на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/12
від 1/7 сукупного чистого оподаткованого доходу від підприємницької діяльності
відповідача, за відрахуванням прибуткового податку та збору на обов'язкове
пенсійне страхування.

Як інший
варіант,  апелянт пропонує стягнути з
нього аліменти у твердій грошовій сумі 250 грн. щомісячно.

Свої
доводи апелянт обґрунтовує тим,  що,
по-перше, він не визнавав позов про стягнення з нього аліментів у розмірі ¼ частини від
заробітку.

По-друге,  на його утриманні знаходяться,  крім дочки ОСОБА_3,  ще п'ять осіб.

Це син
апелянта від першого шлюбу ОСОБА_4,  1987
року народження,  студент 5 курсу,  рідна сестра апелянта - ОСОБА_5.,  1952 року народження,  які проживають з апелянтом однією сім'єю.

Крім
того,  це друга дружина ОСОБА_6,  яка є інвалідом другої групи,  та їх неповнолітня дочка ОСОБА_7,  1995 року народження,  які проживають окремо від апелянта.

А також
апелянт виплачує аліменти і самій позивачі ОСОБА_2. до досягнення дочкою
ОСОБА_3 трьох років.

2

Апелянт
не згоден з висновком суду про стягнення з нього ¼ частини заробітку, оскільки
вважає, що він як підприємець не має заробітку,
а має дохід, при цьому апелянт вважає,
що аліменти необхідно стягувати не з чистого сукупного доходу,  а за відрахуванням усіх податків та зборів, і
не ¼
частину,  а 1/7 частину, з урахуванням
кількості осіб,  які знаходяться на його
утриманні.

До
розгляду справи в апеляційній інстанції сторони подали апеляційному суду заяву
про закриття провадження у справі в зв'язку з мирним врегулюванням спору між
ними,  та подали письмову мирову
угоду,  укладену ними (а.с. 64-65). Про
наслідки укладення мирової угоди сторонам відомо,  просили справу розглянути у їх відсутність.

Колегія
суддів вважає за можливе визнати мирову угоду,
оскільки такі дії сторін направлені на врегулювання спору на основі
взаємних поступок. Умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують
права та інтереси сторін,  їх
неповнолітньої дитини та інших осіб,  а
укладення мирової угоди є процесуальним правом сторін у справі.

У
зв'язку з визнанням мирової угоди рішення суду підлягає скасуванню,  а провадження у справі - закриттю.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. ст. 175,
306,  310 ч.1,  314 ч.1 п.3,
315 ЦПК України,  колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Скасувати
рішення Зарічного районного суду м.  Суми
від 12 липня 2007 року в даній справі.

Визнати
мирову угоду укладеною між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони
на слідуючих умовах.

ОСОБА_1
зобов'язується в добровільному порядку сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти
на утримання дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  в розмірі 350 (триста
п'ятдесят) гривень щомісячно,  до
досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_7
згодна отримувати аліменти на дитину ОСОБА_3 на зазначених умовах.

Провадження
у даній справі закрити.

Ухвала
апеляційного суду набрала законної сили,
проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.