Справа №
22-338 - 2007 p.                          Головуючий у
суді І інстанції Пасічник Д.І.
Категорія- 2, 5.                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007
року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді -Кіселик С. А. суддів - Франко В.А.,  Суржик М. М.
при секретарі - Салабай М. В. розглянула у відкритому судовому засіданні
в м.  Кіровограді цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  та третьої особи СФГ «Раїса» на рішення
Новгородківського районного суду Кіровоградської області  від 29 листопада 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2005
року позивач ОСОБА_14 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13,
третя особа СФГ «Раїса» про поділ спільного майна.

Позивач
зазначила,  що працювала в КСП «Дружба»
Новгородківського району Кіровоградської області з 1971 року по 2000 рік,  тобто по день реорганізації господарства.

В 2000 році
майно КСП «Дружба» було розпайоване і її частка в загальному майні становить
9350 грн.,  що підтверджується свідоцтвом
про право власності на майновий пай ( майновий сертифікат) від 07.02.2003 року.

Відповідно до
ухвали Новгородківського районного суду від 04 серпня 1999 року та акту
передачі майна від 04 листопада 1999 року їй та всім відповідачам із пайового
фонду КСП «Дружба» було виділено і передано майно,  яке складалося із цеху по переробці
соняшнику,  комбайну,  автомобіля,
сівалки,  свиноферми. Виділено
майна на загальну суму 131000 грн,  в
тому числі і її частка 9350 грн.

17 серпня 2000
року вона разом із відповідачами уклали договір про спільне володіння і
розпорядження майном,  що знаходиться у
спільній частковій власності. В той же день між співвласниками та СФГ «Раїса»
було укладено договір про довічне управління майном,  що знаходиться в спільній частковій
власності.

2

В вересні 2003
року договір про довірче управління майном було розірвано. СФГ «Раїса» з кожним
із відповідачів уклало договори оренди майна. Між позивачем та СФГ «Раїса»
договір оренди не укладався.

Вважаючи свої
права порушеними,  позивач просила
виділити належну їй частку майна на суму 9350 грн. із майна,  що є спільною частковою власністю її та
відповідачів,  в натурі.

Рішенням
Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2006
року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_14 право власності на частку в
спільному майні,  яке виділено з пайового
фонду КСП «Дружба» і складається з цеху переробки соняшника,  комбайна,
автомобіля,  сівалки та свиноферми
на суму 4108 грн.00 коп. 3обов'язано ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_15,
ОСОБА_16 виділити ОСОБА_14 її частку у спільному майні. Стягнуто із
відповідачів на користь ОСОБА_14  судові
витрати по сплаті державного мита.

Не погодившись
із рішенням суду першої інстанції представник відповідачів та третьої особи
просить його скасувати і ухвалити нове рішення,
яким відмовити в позові.

Апелянт
вважає,  що рішення суду є незаконним
оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права,  а саме,
судом безпідставно застосовано Закон України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 року та Указ Президента України
«Про заходи щодо забезпечення захисту прав селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки» від 29.01.2001 року.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку та діючи в межах встановлених ч.1 та 3  ст. 303 ЦПК України,  заслухавши доповідача представника позивача
та дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Згідно до
ч.1  ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь в справі.

В порушення
приписів вищезазначеної норми процесуального права суд першої інстанції вийшов
за межі позову та визнав за ОСОБА_14 право власності на частку в спільному
майні,  яке виділено з пайового фонду КСП
«Дружба» і складається з цеху переробки соняшника,  комбайна,
автомобіля,  сівалки та свиноферми
на суму 4108 грн.00 коп. хоча дане питання позивачкою перед судом не ставилось.
Крім того дане право позивачки підтверджено свідоцтвом про право власності (
а.с.  22) і його встановлення в судовому
порядку не вимагалося.

Відповідно до
позовної заяви позивач ставила перед судом питання про виділення належної їй
частки майна на суму 9350 грн. із майна,
що є спільною частковою власністю відповідачів в натурі.

Дане питання суд
фактично не вирішив прийнявши рішення лише про зобов'язання ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_15,
ОСОБА_16 виділити ОСОБА_14 її частку у спільному майні.

3

Крім того суд
першої інстанції зобов'язав і ФГ «Раїса»,
третю особу,  що виступає на
стороні відповідачів,  виділити ОСОБА_14
її частку у спільному майні. При цьому суд першої інстанції не звернув
увагу,  що ФГ «Раїса» не є співвласником
даного майна,  а являється лише його
орендарем.

Колегія
суддів,  на підставі наданих
доказів,  дійшла висновку,  що позивач є співвласницею і має частку у
спільному майні,  яке виділено з пайового
фонду КСП «Дружба» і складається з цеху по переробці соняшнику,  комбайна,
автомобіля,  сівалки,  свиноферми.

Згідно частини
1  ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із
майна,  що є у спільній частковій
власності.

Частиною 2 цієї
ж статті передбачено,  що якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або
неможливим ( частина друга статті 183 цього Кодексу),  співвласник,
який бажає виділу,  має право на
одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації
вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його
згодою.

Частиною другою
статті 183 визначено,  що неподільною є
річ,  яку не можна поділити без втрати її
цільового призначення.

Спільне
майно,  із якого позивачка просить
виділити її частку,  складається із
неподільних речей. Частка,  що виділена
позивачці та відповідачам виділялась відповідно до затвердженої структури
майнового паю.

В судовому
засіданні представник позивача не погодився на грошову компенсацію вартості
частки позивача.

Таким чином суд
першої інстанції,  при вирішенні
спору,  неправильно застосував норми
матеріального права та зробив висновки,
що не відповідають обставинам справи.

Ці підстави
відповідно до  ст. 309 ЦПК України є
підставами для скасування рішення суду першої інстанції та постановления нового рішення.

Враховуючи
вищенаведене,  на підставі  ст.
ст. 183,  364 ЦК України,  керуючись
ст.  ст. 303, 307, 309, 313, 314,
316 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,
ОСОБА_13,  та третьої особи СФГ
«Раїса» задовольнити.

Рішення
Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2006
року скасувати.

ОСОБА_14 в
позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,
ОСОБА_13 про виділ в натурі частки із майна,  що є спільною частковою власністю відмовити.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення,  але

може
бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу

набрання ним
чинності.