УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                                                       м.
Ужгород

Колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Куштана Б.П.,

суддів - Дроботі
В.В. та Фазикош Г.В.,

при секретарі Байзат С.Ю., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного
сільськогосподарського товариства закритого типу «Прогрес» (надалі - АСГТ
«Прогрес») на рішення Іршавського районного суду від 17 січня 2007 р. за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 до акціонерного сільськогосподарського товариства закритого
типу «Прогрес» та селянського фермерського господарства «Ізай» (надалі - СФГ
«Ізай») про визнання недійсним договору оренди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі
звернулися з указаним позовом до суду в листопаді 2006 р.

Просили визнати договір оренди від 27.01.99 р. між АСГТ
«Прогрес» та СФГ «Ізай» недійсним.

На обґрунтування зазначали, що є акціонерами АСГТ
«Прогрес». Рішенням Іршавського районного суду від 03.05.06 р. їм виділено та
передано в натурі як майновий пай корівник-ізолятор вартістю 9500 грн., яким
дотепер за договором оренди від 27.01.99 р. продовжує користуватися СФГ «Ізай».

Договір оренди вважають недійсним, оскільки такий суперечить ст.ст. 1, 10,
11, Закону «Про оренду державного та комунального майна». Попри це, на момент
укладення договору корівник-ізолятор належав акціонерам, а не АСГТ «Прогрес».

Рішенням суду
від 17.01.07 р. позов задоволено та застосовано двосторонню реституцію.

У апеляційній скарзі представник АСГТ «Прогрес» Стадник М.С. просить
скасувати рішення, а провадження в справі закрити. Доводить про невідповідність
висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального й
процесуального права. Зокрема вказує, що справа підсудна господарському суду,
рішенням якого від 30.10.06 р. спірний договір було розірвано.

Письмових
заперечень позивачі та СФГ «Ізай» не подали.

Суд першої інстанції встановив, що спірний договір в порушення вимог ст. 8
Статуту АСГТ «Прогрес» не був затверджений загальними зборами акціонерів як
власників майна та суперечить ст. 10 Закону «Про оренду державного та
комунального майна» через відсутність істотних умов. Згідно зі ст. 48 ЦК
України (1963 р.) угода, що не відповідає вимогам закону, є недійсною. При
цьому кожна сторона зобов'язана повернути другій все одержане за угодою.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню із закриттям
провадження в справі, з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. З ЦПК України усяка заінтересована особа (яка є
такою за наявності підстав, передбачених ст. 11 ЦК України) може звернутись до суду за захистом порушеного,
невизнаного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу в порядку,
встановленому законом.

Позивачі
звернулися до суду з позовом як акціонери АСГТ «Прогрес».

Справа №
22ц - 812/07                                              Номер
рядка статистичного звіту: 15

Головуючий у першій інстанції:
Даруда І.А.

Доповідач:
Куштан Б.П..

Однак, з матеріалів справи
вбачається, що вони не належать до кола суб'єктів, між якими

виникли
спірні правовідносини щодо укладення договору оренди, а повноважень на
представництво інтересів АСГТ «Прогрес», яке було учасником цих правовідносин,
не мають.

АСГТ «Прогрес» є юридичною особою, діє на підставі
статуту, а тому саме йому як учаснику вказаних правовідносин належить право
оскаржувати в установленому законом порядку зазначену в позовній заяві угоду.

Окрім того, позовні вимоги фактично пред'являлися в інтересах однієї
юридичної особи до іншої юридичної особи, а справи за такими позовами
відповідно до ст. 15 ЦПК України та ст. 12 Господарського процесуального
кодексу підвідомчі не місцевим судам загальної юрисдикції, а господарським
судам.

Також всупереч вимогам ст. 213 ЦПК України судом не було встановлено, у
чому саме полягає порушення відповідачами на момент укладення договору оренди
прав позивачів як акціонерів, а посилання на рішення суду від 03.05.06 p., яким позивачам
виділено та передано в натурі корівник-ізолятор, спірних правовідносин не стосується.

У контексті наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як
таке, що постановлене з порушенням норм процесуального права, а провадження в
справі - закриттю згідно з п. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Розгляд таких справ
віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст.ст. 205 п.1, 206, 303, 307 ч.1 п.4, 310 ч.1,
313, 314 ч.1 п.3, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1.
Апеляційну скаргу акціонерного сільськогосподарського
товариства закритого типу «Прогрес» задовольнити.

2.
Рішення Іршавського районного суду від 17 січня 2007 р.
скасувати, а провадження в справі закрити.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.