АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня
2007 року                                                                                        м.  Одеса

Судова колегія
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Плавич Н.Д.

суддів -
Кварталової A.M.,
Галушко Л.А.

при секретарі -
Котовій Д.Г. розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні   апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 на рішення  Ізмаїльського
міськрайонного  суду  Одеської області  від 21.11.2006р.   по
справі  за  позовом
ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про
витребування майна,  -

встановила:

В серпні
2006р. позивач ОСОБА_2  звернувся з
вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 В обгрунтування своїх вимог він
посилався на те,  що на чоловіка
відповідачки,  ОСОБА_3. він оформив
тимчасовий реєстраційний талон строком дії до 30.07.2023р. на користування
автомобілем ВАЗ 21011,  державний номер
НОМЕР_1,  який належить позивачу на праві
приватної власності. На підставі вказаного документу ОСОБА_3 користувався вказаним
автомобілем.

ІНФОРМАЦІЯ_1р.
ОСОБА_3 помер.

Позивач
посилався на те,  що він неодноразово
звертався до відповідача,  дружини
померлого,  з питанням про повернення
автомобілю,  але відповідач його
незаконно утримує і не повертає.

Посилаючись
на вказані обставини,  позивач просив
забов'язати відповідача повернути автомобіль,
що належить йому на праві приватної власності.

Відповідач позов
не визнала.

Рішенням
суду 1 інстанції від 21.11.2006р. позов задоволено. Суд забов'язав відповідача
не чинити позивачу перешкод в користуванні автомобілем та забов'язав
відповідача передати позивачу ОСОБА_2
автомобіль (а.с.  15-16).

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення,  постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позову,  посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин,  що
мають значення для справи.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши суддю -
доповідача,  доводи скарги,  заперечення на неї,  колегія дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольнив
позов ОСОБА_2  в повному обсязі,  суд 1 інстанції виходив з того,  що позивач є власником спірного
автомобілю,  відповідач незаконно утримує
вказаний автомобіль у себе. В обґрунтування висновку суд посилався на пояснення
самого позивача

Справа №
22ц -1192/07                                                                        Категорія
ЦПК: 19.

Головуючий у
першій інстанції - Швець В.М.  Доповідач
- Плавич Н.Д.

2

про те,  що
відповідач утримує його автомобіль і відмовний матеріал міліції.

Колегія з
вказаним висновком суду не погоджується.

Пунктом
1,  абзац 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України " Про судове рішення" від 29.12. 1976р. № 11 з змінами і
доповненнями передбачено,  що
обґрунтованим визнається рішення,  в
якому повно відображені обставини,  що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими в
судовому засіданні.

Таким
чином,  рішення суду не може вважатися
законним і обґрунтованим,  якщо воно
ґрунтується лише на поясненнях позивача.

Позивач
просив зобов'язати відповідачку повернути йому автомобіль,  посилаючись на те,  що він є власником автомобілю,  а відповідач його незаконно утримує після
смерті свого чоловіка.

Закон
України " Про власність",   ст.
48 передбачає захист права власності.
ст.  50 вказаного Закону
передбачено,  що власник має право
вимагати повернення свого майна з чужого незаконного володіння.

Перевіряючи
факти,  на які посилається позивач,  суд 1 інстанції повинен був з'ясувати,  чи дійсно відповідач порушує права позивача
як власника.

Оскільки
вказані факти не були перевірені судом 1 інстанції,  колегія при розгляді справи витребувала для
перевірки доводів позивача відмовний матеріал Ізмаїльського міського відділу У ВМС України в
Одеській області.

По
вказаному матеріалу в порушенні кримінальної справи відмовлено на підстав  ст.  6 п
2 КПК України. У матеріалі є пояснення відповідача ОСОБА_1,  які вона надавала 07.03.2006р.,  щодо спірного автомобіля. На вказаний час
вона пояснювала,  що автомобіль
знаходиться за адресою: м.  Ізмаїл,  вул.
Гоголя,  115/1.

В той же
час,  при розгляді справи в суді 1
інстанції,  в апеляційній скарзі,  в суді апеляційної інстанції відповідач
пояснювала,  що вона не утримує автомобіль
і взагалі не знає,  де він знаходиться.

Для
перевірки заперечень відповідачки ухвалою суду апеляційної інстанції від
27.02.2007р. був накладений арешт на спірний автомобіль. Копія ухвали
направлена в МРЕВ ДАІУМВС і в Державну виконавчу службу м.  Ізмаїл.

По
вказаній ухвалі було відкрито виконавче провадження,  по акту державного виконавця від 05.06.2007р.
спірний автомобіль за адресами проживання і знаходження відповідачки не
знайдено.

За
клопотанням позивача судом апеляційної інстанції допитані два свідки: ОСОБА_4.
іОСОБА_5.,  але вони також не підтвердили доводи позивача,  що саме відповідачка утримує його автомобіль.
Більш того,  свідок ОСОБА_4.
показав,  що після смерті ОСОБА_3.,  яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1р.,  позивачу були повернуті ключі від його
автомобілю. Вказаний факт не спростовує сам позивач.

Інших
доказів тому,  що відповідач утримує його
автомобіль,  чинить йому перешкоди як
власнику автомобілю,  позивач в суді
апеляційної інстанції не надав.

Оскільки
апеляційним судом не було зібрано доказів,
що саме відповідач ОСОБА_1. утримує автомобіль позивача,  колегія дійшла висновку,  що не має підстав для задоволення позову
ОСОБА_2

Колегія
вважає,  що по справі зібрано достатньо
доказів для прийняття нового рішення на підставі ч 2  ст. 314 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307ч1п2, 309ч1п1, 313,
314ч2, 316, 317, 319 ЦПК України,  судова
колегія ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_1  задовольнити,    рішення Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 21.11.2006р. по справі за позовом

2

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
витребування майна -скасувати,  постановити нове рішення.

В позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна - відмовити.

Рішення набирає
законної сили негайно після його проголошення.

Рішення може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох
місяців через суд касаційної інстанції.