УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця серпня дня 08 колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді:   Іващенко В.В. Суддів:   Осоченко A.M. Летягіної О.В.
При секретарі:   Галіч Ю.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Ялти про поновлення на рішення Ялтинського міського суду АР Крим
від 10.10.2006р. в справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Гурзуфської селищної ради, третя особа: КП БТІ м. Ялти, - про визнання права
власності на самочинне збудоване нерухоме майно,

встановила:

у серпні 2006р. ОСОБА_1 звернулась з позовом до
виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради, третя особа: КП БТІ м. Ялти, -
про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно.

Позов мотивовано тим, що нею був самочинно збудований гараж на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети. Але рішенням Гурзуфської
селищної ради № 47 від 30.08.2005р. їй у власність передана земельна ділянка
площею 0, 0038 га. АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування індивідуального
гаража.

За таких обставин вона вважає, що за нею може бути визнано право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно з підставі ч.3 ст. 376 ЦК України.

Рішенням Ялтинського міського суду АР Крим від 10.10.2006р. позов ОСОБА_1
задоволено.

За ОСОБА_1 визнане право власності на самочинне збудоване нерухоме майно -
двоповерховий гараж, розташований АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Ялти ставить питання про
скасування зазначеного рішення з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Зокрема, прокурор вказує на те, що земельна ділянка надавалась позивачці
для будівництва і обслуговування гаража, однак, вона використовує надбудову як
житлове приміщення.

Суд не врахував, що ОСОБА_1 при будівництві гаража
порушені норми ст. 22 Закону України „Про містобудівництво", ст. ст. 24,
29 Закону України „Про планування та забудову територій".

Справа №
22-ц-4088/2007р.                       Головуючий
в суді першої інстанції:

Слізко Т.В.
Доповідач: В.В. Іващенко

Крім того, позивачка порушила вимоги ст.118 Земельного Кодексу України, яка
передбачає порядок передачі земельних ділянок у власність громадянам.

Розв'язуючи спір, суд на думку апелянта, вирішив питання про права і
обов'язки особи, яка не брала участь у справі, а саме ОСОБА_2 -користувача
сусідньої земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга заступника прокурора м. Ялти на рішення Ялтинського міського
суду АР Крим від 10.10.2006р.підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд виходив із того, що право власності на
самочинно збудований гараж на земельній ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, може бути визнано за рішенням суду за умови надання їй земельної
ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно.

Проте, таких висновків суд дійшов на неповно з'ясованих обставинах справи,
з порушенням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у 2002р. позивачка отримала у порядку,
встановленому законом, земельну ділянку площею 0, 01 га. для будівництва та
обслуговування одноповерхового гаража, у 2005р. розмір наданої їй земельної
ділянки був збільшений до 0, 0038 га.

Але суд не перевірив, чи розташовані збудовані позивачкою двоповерховий
гараж та інша споруда у межах відведеного їй для цієї мети земельної ділянки,
чи розташовані з порушенням встановлених будівельних норм і правил, чи був
належний дозвіл на будівництво двоповерхового гаражу та належно затверджений
проект.

Суд також не перевірив, чи відповідає вимогам Закону України „Про
містобудівництво" та Закону України „Про планування та забудову
територій" самочинно збудовані споруди.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК
України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Розв'язуючи спір, суд вирішив питання про права і
обов'язки особи, яка не брала участь у справі, а саме ОСОБА_2 - користувача
сусідньої земельної ділянки -, не з'ясувавши чи не порушує самочинне
будівництво його прав та охоронюваних законом інтересів, що згідно з п.4 ч.І
ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 311 ч.І п.4, 314, 315
Цивільного процесуального Кодексу України, судова колегія,

у х в а л и л а:

апеляційну
скаргу заступника прокурора м. Ялти задовольнити.

Рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 10.10.2006р. скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстаїАгії.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.