Справа № 22ц-4457/2007 р.                                               Головуючий
21                                                                         суддя
Доповідач суддя Повєткін В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27
червня 2007 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
судді:                                       Костюченко
Н.Є.

Суддів:                                    Васуєвої
Т.П., Повєткіна В.В.

При
секретарі:                                               Чергенець
С.О.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну спра­ву за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страху­вання
від нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань України в
М.Павлограді

на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13
березня 2007 року

за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Павлограді про перерахунок щомісячних страхових виплат, -

Встановив :

У лютому
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про перерахунок щомісячних
страхових виплат, посилаючись на недоплату цих страхових виплат у зв'я­зку з
неправильним застосуванням Фондом соціального страхування коефіцієнтів
зростання реальної заробітної плати, встановлених постановами Фонду, всупереч
ви­могам ст.29 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату праце­здатності" про застосування коефіцієнтів зростання середньої
заробітної плати по даним Держкомстату України. У зв'язку з цим просив стягнути
з Відділення виконав­чої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на підприємстві та професійних захворювань України в м.Павлограді
недоплату по страховим виплатам з 01 березня 2002 року по 01 лютого 2007 року у
сумі 13142,65 грн. та зобов'язати відповідача провадити щомісячні страхові
виплати з 01 лютого 2007 року у розмірі 1178,76 грн. (а.с.2-4).

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня
2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, на його ко­ристь з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на підприємстві та професійних захворювань України в м.Павлограді
стягну­та недоплата по страховим виплатам з 01 березня 2002 року по 31 січня
2007 року у сумі 10106,82 грн., Фонд зобов'язаний проводити щомісячні страхові
виплати з 01 лютого 2007 року у сумі 1178,75 грн. (а.с.53-57).

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального стра­хування
від нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань України в
М.Павлограді просить рішення суду скасувати та справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на вимоги ст.17 Закону України
"Про загально-обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" щодо компетенції Правління Фонду і обов'язковість
виконання його постанов щодо за­стосування коефіцієнту зросту реальної
заробітної плати у галузях національної економики для перерахування щомісячних
страхових виплат, у зв'язку з чим рішення

суду не відповідає вимогам норм матеріального права щодо визначення
та застосуван­ня при перерахунку сум щомісячної страхової виплати коефіцієнту
зростання серед­ньої заробітної плати в галузях національної економіки, а також
порушення строку позовної давності (а.с.35-36).

В
частині незадоволення позовних вимог рішення суду першої інстанції сторо­нами
не оскаржується.

Перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, коле­гія суддів
вважає, що скарга є необгрунтованною і не підлягає задоволенню з насту­пних
підстав.

Постановлюючи
рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що
відповідачем при щорічном перерахуванні сум щомісячних страхових ви­плат у
зв'язку зі зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної
плати у галузях національної економіки відповідно до вимог ст.29 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у зв'язку із застосуванням коефіцієнтів, незаконно
встановлених правлінням Фонду за­мість данних центрального органу виконавчої
влади з питань статистики на протязі 2002-2006 років недоплачено позивачу
9627,87 грн.

Колегія
суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Як
вбачається зі справи, у зв'язку з втратою позивачем 60% професійної пра­цездатності
на підставі МСЕК від 29 травня 2000 року постановою відповідача № 44/1 від 01
червня 2001 року позивачу встановлені щомісячні страхові платежі у сумі 393,12
грн. (а.с.8,11,15,18,27,28).

В
подальшому щороку постановами відповідача розмір щомісячних страхових пла­тежів
був збільшений на коефіцієнти, які були встановлені правлінням Фонду соціа­льного
страхування (а.с.6-7,9-11,13-14,16-17), які нижче коефіцієнтів зростання
середньої заробітної плати, встановлених Держкомстатом України по відношенню до
відповідного періоду попереднього року у 2001-2005 роках.

Згідно
зі ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" передбачено, що перерахування сум
щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки
за даними центра­льного органу виконавчої влади з питань статистики і таке
перерахування провадить­ся з 1-го березня наступного року.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 08 червня 2004 року та
постановою від 14 червня 2005 року, залишеною без зміни ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 06 вересня 2006 року, визнані недійсними п.4
Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним страхуванням, затвердженого постановою Фонду
соціа­льного страхування від нещасних випадків на підприємстві та професійних
захворю­вань України від 01 листопада 2001 року № 43, постанова правління Фонду
від 14 бе­резня 2002 року № 15 "Про перерахування сум щомісячних страхових
платежів потерпі­лим (членам їх сімей)" з 01 березня 2002 року, постанова
правління Фонду від 04 березня 2003 року № 3 "Про перерахування сум
щомісячних страхових платежів потер­пілим (членам їх сімей)" з 01 березня
2003 року.

Те, що
при цьому апеляційний господарський суд не зобов'язав Фонд провести
перерахування уже виплачених щомісячних страхових сум не є підставою для
скасуван­ня законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції по даній
справі.

Відповідно
до Закону України від 23 лютого 2007 року № 717-V статтю 17 Зако­ну України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату праце­здатності"
доповнено частиною тринадцятою, згідно з якою визнано, що рішення прав­ління
Фонду, які мають нормативний характер і стосуються прав та обов'язків стра­хувальників
і застрахованих осіб, підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку,
встановленому для реєстрації нормативно-правових актів органів виконавчої
влади.

Постанови
правління Фонду "Про перерахування сум щомісячних страхових плате­жів
потерпілим (членам їх сімей)" з 01 березня кожного року з врахуванням
коефіці-

єнтів зростання
реальної заробітної плати не пройшли державну реєстрацію в поряд­ку,
встановленому для реєстрації нормативно-правових актів органів виконавчої вла­ди.

Тому
посилання відповідача на повноваження правління Фонду при встановленні
коефіцієнта перерахунку не відповідають вимогам законодавства і не можуть бути
прийняті до уваги.

Щодо
строку позовної давності, то суд першої інстанції правильно виходив із вимог
ст.40 вищеназваного закону про те, що в разі, якщо потерпілому або особам, які
мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страху­вання
від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суму страхової виплати,
ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку.

З огляду
на вищевикладене доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості рішення суду
першої інстанції є безпідставними.

Суд
першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав нале­жну
оцінку доказам по справі і постановив законне і обгрунтоване рішення про пере­рахунок
щомісячних страхових виплат.

Порушень
матеріального та процесуального права при ухваленні рішення в цій частині судом
не допущено.

Тому
підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в цій частині
немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу­ального кодексу України, апеляційний
суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страху­вання від
нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань України в
М.Павлограді - відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня
2007 року в оскаржуємій частині - залишити без зміни.

Ухвала
Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.