Справа
№ 22ц-633                                                    Головуючий
23                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області у складі :

головуючого                                                                          Колісниченка
А.Г.,

суддів                                                                                      Кузнецової
О.А.,

Капітан І.А.,

при
секретарі                                                                         Портновій
І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні            у
м.  Херсоні   справу за

апеляційною   скаргою
ОСОБА_2   на           рішення

Комсомольського  районного
суду  м.   Херсона       від  11.12.2006           року  по

цивільній справі
за позовом   ОСОБА_1         до ОСОБА_2   про
відшкодування            матеріальної
та            моральної

шкоди , -

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 11.12.2006 року ОСОБА_3. частково задоволено позов ОСОБА_4.  Зі ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто 33
992, 06 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. на відшкодування
моральної. Також 484, 82 грн. стягнуто в рахунок судових витрат.

В
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої
інстанції,  просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову позивачу у задоволенні його вимог.

У
судовому засіданні ОСОБА_2 та його представниця наполягали на задоволенні
апеляції,  посилаючись на те,  що вина відповідача судом встановлена не
була,  а окрім того,  будь-яких доказів того,  що саме позивачу було заподіяно шкоди не
надано,  чого суд не врахував та виніс
незаконне рішення.

Представник
позивача,  просив про відхилення
апеляції,  вважаючи рішення суду законним
та обґрунтованим.

Заслухавши
доповідача,  учасників процесу,  що з'явились до судового засідання,  перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду у визначених законом межах,
колегія суддів вважає,  що скарга
задоволенню не підлягає.

З
матеріалів справи вбачається,  що
03.09.2003 року ОСОБА_2.,  керуючи
автомобілем ВАЗ-2105 та рухаючись по вул.
Нафтовиків у м.  Херсоні вчинив
зіткнення з автомобілем Тойота-Камрі,
яка була припаркована на стоянці біля заводу «Дельта». У цьому автомобілі
перебував ОСОБА_4.  та пасажир його авто
ОСОБА_5.,  яким внаслідок зіткнення було
заподіяно тілесних ушкоджень. Також було пошкоджено автомобіль Тойота-Камрі .
Розмір заподіяної матеріальної шкоди становить 33992, 06 грн. Даний  автомобіль
на  праві  власності
належить  Везродній  О.М. ,
а  у

свідоцтві про реєстрацію авто зазначено,
що право керувати ним має ОСОБА_4.

Справу
про адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 було закрито постановою судді
Комсомольського районного суду м.
Херсона у листопаді 2003 року із нереабілітуючих підстав - у зв'язку із
закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Зважаючи
на обставини,  за яких сталась ДТП,  а саме те,
що відповідач вчинив зіткнення із транспортним засобом,  що стояв у встановленому для цього місці та
на інші обставини,  колегія суддів
вважає,  що вина відповідача у вчиненні
ДТП є очевидною.

Крім
того,  відповідно до  ст. 440 ЦК України ( в редакції 1963
року,  що був чинним на час виникнення
спірних правовідносин) обов'язок із доведення відсутності своєї вини у
заподіянні шкоди покладається на відповідача. ОСОБА_2 не надав суду будь-яких
доказів,  що спростовували б його вину у
заподіянні шкоди.

За таких
обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду про обґрунтованість
вимог позивача про .відшкодування матеріальної шкоди. Правильним також є
висновок суду про необхідність відшкодування моральної шкоди на користь
позивача,  оскільки внаслідок винних дій
відповідача йому було заподіяно тілесних ушкоджень,  він змушений був витрачати час та кошти на
відновлення свого здоров'я та автомобіля. Названі обставини є підставою,  передбаченою
ст. 440-1 ЦК України
(в редакції 1963 року) для відшкодування моральної шкоди. Розмір відшкодування
визначено судом з урахуванням всіх обставин,
що мали значення для справи.

Доводи
апелянта щодо відсутності у позивача права на відшкодування з причини
неналежності йому пошкодженого транспортного засобу,  колегія до уваги не приймає,  оскільки ОСОБА_4.  на час ДТП
був його володільцем у смислі роз'яснень,
що містяться у п.4 постанови Пленуму ВСУ № б від 27.03.1992року «Про
практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди». А окрім
того,  у матеріалах справи маються
докази,  що свідчать ,  що витрати із відновлення автомобіля поніс
саме він(а.с. 9-11, 16).

Враховуючи
все наведене,  підстав для задоволення
апеляції не вбачається.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів ,  -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - відхилити,  а рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 11.12.2006 року -залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення і з наступного дня вона може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців шляхом
подання касаційне скарги.