Справа № 2-344/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 грудня 2007 року                                                                                        смт.
Любешів

Любешівський районний суд Волинської області  під  головуванням

судді                                                                                                              Гапончука
В.В.                  за  участю
секретаря                                                                                  Літвинчук
І.М..

позивача
ОСОБА_1,

відповідачів
ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт.Любешів цивільну  справу
за  позовом ОСОБА_1  до
ОСОБА_2  та  ОСОБА_3
про  стягнення  боргу
за  надання  послуг,

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1
звернувся  в  Любешівський
районний  суд  з
позовною  заявою  до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3  про  стягнення
боргу  за  надання
послуг в  якій  вказує,
що   на початку  травня
2006 року  він та  ОСОБА_3 домовились  про
те,  що  він
буде  доглядати  її
коня  до  осені,
а  коли  приїде
її  чоловік - ОСОБА_2,  вони вирішать
питання  про  догляд
за  конем  зимою
та  розрахуються  з
ним.  В  жовтні
2006 року,  коли  ОСОБА_2
повернувся  з  сезонних
робіт, то  останній домовився  з
позивачем  про  догляд
коня  також  зимою
і  весною  та
повідомив,  що відшкодує  разом
з  дружиною  всі
витрати  після  закінчення
догляду. Вказує,  що догляд  за
конем  здійнював  до
сепня  2007 року. Перед  поверненням
коня  відповідачам,   неодноразово
нагадував,  що  необхідно
провести  розрахунок  за
догляд  за  конем,
однак  відповідачі  розрахунку
з  ним  не
провели,  тому  він
змушений  всі  витрати
по  догляду  за
конем  стягувати  в
судовому  порядку.  Просив
стягнути  з  відповідачів на  свою
користь  витрати  по
догляду та  утриманню   коня,
які  становлять 1090,50 гривень.

В  суді
позивач  позовні вимоги  змінив та просив стягнути  з
відповідачів  505,30 гривень  витрат
за  утримання  коня,
що  складаються  з
витрачених  1328 кг.  сіна,
вартістю  464,8 грн.,  150 кг. кормового буряка,  вартістю
30 грн.  та  500
кг.  кукурудзяної  маси,
вартістю  10,5 грн. Годування  коня
даними  кормами  здійснював
в  зимовий  період
протягом  166 днів.  Також
вказав,  що  письмово
угоди  про  догляд
коня  з  відповідачами
не укладав.  Зазначив,  що
на  протязі  усього
часу,  коли  він
здійснював  догляд  за
конем,  відповідач  забирав
коня  приблизно  на
два  місяці.

Відповідачі
позов  не
визнали  та  вказали,
що ні про винагороду,  ні  про відшкодування  витрат
по  догляду  за
конем  з  ОСОБА_1
не  домовлялись.  Крім
того  вказували,  що
надавали позивачу  корм  для
коня, а  також  ОСОБА_1 надавав  різні
види  послуг  з
обробки  землі  іншим
людям  їхнім  конем. Крім
того,  віддали  у
користування  ОСОБА_1 плуг,  рало
та  борони.

Суд,  заслухавши
сторін  по  справі
та  свідків  ОСОБА_4, ОСОБА_5  та
ОСОБА_6, дослідивши  письмові  докази,
приходить  до  висновку, що
позов підлягає  до     задоволення  з
наступних  міркувань.

Так, в  судовому
засіданні  свідок ОСОБА_4
показала,  що  її
брат  ОСОБА_2  віддав
коня  позивачу  для
того,  щоб  той
здійснював  догляд  за
конем  у  його
відсутність.  На  протязі
того  часу,  коли
позивач  догладав  за
конем,  постійно  бачила,
що  позивач  працював
конем  та  заробляв
гроші.

Свідок ОСОБА_6  в
судовому  засіданні  вказав,
що  коли  він
приїхав  з  відповідачем
до ОСОБА_1,  той  не
захотів  повертати  коня.

Свідок  ОСОБА_5
в  судовому  засіданні
вказав,  що ОСОБА_2  попросив його
знайти  людину,  яка
б  здійснювала  догляд
за  його  конем у
його  відсутність.  Він
порекомендував  відповідачу  звернутись
до ОСОБА_1  Коли  вони
приїхали  до  позивача,
той  розповів  їм,
що  за  догляд
за  його  конем
він  платив  50
гривень  в  місяць,
також  сказав,  що
якщо  буде  лоша, то він
його  забере  собі
і  це  буде
розрахунок  за  догляд. Вказав,  що
домовились  за  догляд
розрахуватись  лошам  або
грошима,  однак  конкретної
суми  не  називали. Зазначив,  що
ОСОБА_2  нічого  не
відповів  на  те,
чи  згідний  він  на  запропоновані
позивачем  умови.

В суді  встановлено,
що  сторонами  було
укладено  усний  договір
про  надання  послуг
у  виді  договору
зберігання,  що  не
оспорюється  сторонами.

Відповідно  до  ст.
901 ЦК України за  договором  про
надання  послуг  одна
сторона  (виконавець)  зобов”язується  за
завданням  другої  сторони
(замовника)  надати  послугу,
яка  споживається  в
процесі  вчинення  певної
дії  або  здійснення
певної  діяльності,  а
замовник  зобов”язується  оплатити
виконавцеві  зазначену  послугу,
якщо  інше  не
встановлено  договором.

Згідно  ст. 904 ЦК України  за
договором  про  безоплатне
надання  послуг  замовник
зобов”язаний  відшкодувати  виконавцеві
усі  фактичні  витрати,
необхідні  для  виконання
договору.

Як  зазначено
в  ст.  936 ЦК України  за
договором  зберігання  одна
сторона  (зберігач)  зобов”язується зберігати  річ,
яка  передана  їй
другою  стороною (поклажодавцем),
і  повернути  її
поклажодавцеві  у  схоронності.

Ч.3 ст. 947 ЦК
України  передбачено,  що
при  безоплатному  зберіганні
поклажодавець  зобов”язаний  відшкодувати
зберігачеві  здійснені  ним
витрати  на  зберігання
речі,  якщо  інше
не  встановлено  договором
або  законом.

Відповідно  до
вимог  ст. 527 ЦК України  зобов”язання  має
виконуватись  належним  чином
відповідно  до  умов
договору  та  вимог
Цивільного  кодексу  України, інших  актів
цивільного  законодавства,  а
за  відсутності  таких
умов  та  вимог - відповідно  до
звичаїв  ділового  обороту
або інших  вимог,  що
звичайно  ставляться.

Як  вбачається
з  довідки  № 356 від 17.09.2007 року  Управління
агропромислового  розвитку  Любешівської
РДА раціон  годівлі  робочого
коня  (віком  старше
4-х  років)  на
добу  складається  з
наступних  складових:  сіно - 8 кг., концентрати (овес) - 4,5
кг.,  силос  кукурудзяний - 20 кг.,  кормовий
буряк - 15 кг.,  меляса - 2 кг.
Вартість  вказаної  сільськогосподарської  продукції
за  2006 рік  становив: сіно - 35 грн./цнт.,  кормовий
буряк - 20 грн./цнт.,  кукурудза  на
зелену  масу - 2,1 грн./цнт.

На  підставі
досліджених  в  судовому
засіданні  доказів  було
встановлено,  що  в
результаті  виконання  ОСОБА_1
договору  зберігання  коня,
укладеного  в  усній
формі  між  ним
та  ОСОБА_3  і
ОСОБА_2, позивачем  були  здійснені в
зимовий  період  протягом
166 днів  наступні  витрати
для  зберігання  коня:
1328 кг.  сіна,  вартістю
464,8 грн.,  150 кг. кормового
буряка,  вартістю  30 грн.
та  500  кг.
кукурудзяної  маси,  вартістю
10,5 грн.,  всього  на
суму  505,30 грн.

Як  вбачається
з матеріалів  справи,  позивач
виконав  свій обов”язок  щодо
надання  послуг,  а
відповідачі   порушили  зобов”язання,
оскільки  не  відшкодували
позивачу  понесені  ним
витрати  за  зберігання
коня.

В  зв”язку
з  вказаним,  суд
вважає,  що  позов
слід  задоволити  повністю
та  стягнути  з
ОСОБА_2  та  ОСОБА_3
солідарно  на  користь ОСОБА_1  витрати
за  зберігання  в
розмірі  505  (п”ятсот п”ять )  гривень
30 копійок.

Керуючись ст.
ст. 10, 60, 212  ЦПК  України ст.ст. 527,901,904, 936, 947ЦК  України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1  задовольнити  повністю.

Стягнути  з
ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 солідарно  на
користь  ОСОБА_1  витрати
за  зберігання  в
розмірі  505  (п”ятсот п”ять )  гривень
30 копійок   та  судові
витрати  в  розмірі
30  (тридцять)  гривень, сплачені  позивачем
при  подачі позову.

ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 звільнити  від
сплати  державного  мита
як  таких,  що
постраждали  внаслідок  Чорнобильської катастрофи.

Рішення
може  бути  оскаржене
до  Апеляційного  суду
Волинської  області  через
Любешівський  районний  суд
шляхом  подання  заяви
про  апеляційне  оскарження
рішення  суду  протягом
десяти  днів  з  дня
проголошення.  Апеляційна  скарга
на  рішення  суду
подається  протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження.

Рішення
набирає  законної  сили після
закінчення  строку  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження,  якщо  заяву
про  апеляційне оскарження не  було
подано.  Якщо  було
подано  заяву  про
апеляційне оскарження,  але
апеляційна  скарга  не була
подана  у  строк,
встановлений  ст. 294  ЦПК України,
рішення  суду  набирає
законної  сили  після
закінчення  цього  строку.

Головуючий:       /підпис/   В.В. Гапончук

З  оригіналом
вірно.

СУДДЯ  ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО  СУДУ
В.В. ГАПОНЧУК