Справа
№22ц-1092/07                                                 Суддя
першої інстанції Тихоненко Г.А.
29                                                Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого                                                                           Козаченка
В.І.,

судців:                                                                          Довжук
Т.С.  ,
Лівійського І.В.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,  без
участі сторін,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на
рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 березня 2007 року за позовом
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зміну договору найму жилого
приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

18 грудня 2006 р. ОСОБА_3   та ОСОБА_4 звернулись до
суду позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зміну договору найму жилого приміщення.

Позивачі
зазначали,  що за рішенням Арбузинського
райвиконкому Миколаївської об­ласті від 04
жовтня 1984 р.
відповідачці та членам її сімї виділено для проживання трикі­мнатна квартира АДРЕСА_1.

Указана
квартира має 66, 9 кв. м загальної площі та складається з трьох ізольованих
житлових кімнат,  площею 17, 5,  9, 9 та 7 кв. м кожна,  а також
коридору,  2-х шаф,  кухні,  лоджії,
туалету та ванної кімнати.

Станом
на грудень 2006 р. в спірній
квартирі зареєстровані 5
осіб: сторони по справі та ОСОБА_5,  1969 року народження.

Посилаючись
на сварки з приводу користування приміщеннями спірної квартири,  по­зивачі просили суд виділити їм жилу
кімнату,  площею 17, 5 кв. м та шафу,  а відповідачам -кімнати площею 9, 9 та 7 кв.
м і меншу шафу. Коридор,  туалет,  ванну кімнату і кухню -залишити в їх
спільному користуванні.

Рішенням
Южноукраїнського міського суду від 13
березня 2007 р.
позовні вимоги ОСОБА_3   та ОСОБА_4
повністю задоволені.

В своїх
апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посилаючись на пору­шення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права,  просили рі­шення
суду першої інстанції скасувати.

Вислухавши
суддю - доповідача,  дослідивши надані докази та перевіривши закон­ність
і обгрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційних скарги та
ви­мог,  заявлених в суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційні скарги підля­гають частковому
задоволенню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що крім
сторін в спірній квартирі ще зареєстрована ОСОБА_5,  1969
року народження,  яка,  відповідно до   ст.     ст.
64,  104 ЖК України,  має такі ж житлові права як і сторони.

Проте,  13
березня 2007 р. суд першої
інстанції розглянув вказану справу та ухвалив рішення про задоволення позову у
відсутності ОСОБА_5,  яка взагалі,  всупереч вимо­гам  ст.  33 та п. 2 ч. 6  ст.  130 ЦПК
України,  не була залучена судом до
участі у справі. Тоб­то,  спір був
вирішений з порушенням вимог п. 1
ч. 1  ст.  169 ЦПК України.

Згідно
п. 4  ст.  311 ЦПК
України,  рішення суду підлягає
безумовному скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі.

Розглянувши
справу у відсутності вказаних осіб,  суд
неповно вияснив обставини,  які мають
значення для справи. Зокрема:

·
кому належить спірна квартира;

·
яким державним органом,
коли,  з ким та я якому порядку
був укладений договір житлового найму спірної квартири;

·
хто повинен бути відповідачем за позовом про зміну
договору найму жилого при­міщення та які наслідки задоволення такого позову.

Вказані
обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Крім
того,  незважаючи на те,  що позов був заявлений про зміну договору
найму жи­лого приміщення,  місцевий
суд,  всупереч вимогам  ст.  216 ЦПК
України,  такий позов не вирішив.

Усунути
такий недоліки шляхом ухвалення додаткового рішення теж неможливо,  оскільки під час розгляду справи такі вимоги
не розглядалися.

Така
обставина,  відповідно до вимог п. 5  ст.  311 ЦПК України є
самостійною підста­вою для скасування рішення з направленням справи на новий
розгляд.

Оскільки
суд першої інстанції допустив такі порушення норм процесуального права,  які привели до неправильного вирішення
справи,  то рішення місцевого суду від 13 березня 2007 р. підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  311, 313-315 ЦПК
України,  колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 березня 2007 р. - скасувати,  а справу направити для нового розгляду до
того ж суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного суду України протягом двох місяців.