Справа № 2-1302/ 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 серпня 2007 року                                                      смт.
Красногвардійське

Красногвардійський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі головуючого судді - Проскурні С.М.

при
секретарі - Алексєєвій Я.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про
відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. 10 травня 2007 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10000 грн., заподіяної відповідачем внаслідок вчинення ним злочину.

В судовому засіданні ОСОБА_1.
підтримав позов. Відповідно до пояснень позивача під час керування ОСОБА_2 21
листопада 2001 року своїм автомобілем, пасажиром якого він був, з вини
останнього сталася дорожньо-транспортна подія (далі ДТП), внаслідок якої йому
було заподіяно тяжких тілесних ушкоджень. Вироком Красногвардійського районного
суду АР Крим від 27 травня 2002 року ОСОБА_2 було засуджено за ст.286 ч.2 КК
України до чотирьох років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК
України від його відбування з випробуванням. За вироком суду з ОСОБА_2 на його
користь було стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 2972,89 грн. Під час
слухання кримінальної справи він не ставив питання про стягнення з відповідача
заподіяної йому моральної шкоди, пов'язаної з ушкодженням здоров'я та
хвилюваннями за його подальший стан, оскільки ставився з розумінням до ОСОБА_2
Однак у зв'язку з тим, що відповідач фактично не відшкодував йому матеріальної
шкоди, та ухиляється від цього, просив стягнути на свою користь 10000 грн.
моральної шкоди. Отримавши тяжкі тілесні ушкодження, він відчуває душевні
страждання, заподіяні фізичною біллю, й досі не може вести повноцінне життя та
виконувати просту домашню роботу, оскільки дуже болять травмовані частини тіла.
Поведінка відповідача, який не бажає йому допомогти, теж спричиняє йому
моральних страждань.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов
не визнав. Заперечення відповідач обґрунтовував тим, що за домовленістю з позивачем
строком на три роки він передавав ОСОБА_1. належну йому земельну ділянку,
використовуючи яку, останній мав можливість повністю відшкодувати заподіяну
йому шкоду. Вважав вимоги ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди повністю
ним задоволеними. Просив в позові відмовити.

Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши
письмові докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1. такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними
правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і
розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.1167 ч.1
ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї статті.

Вироком Красногвардійського
районного суду АР Крим від 27 травня 2002 року ОСОБА_2 було визнано винним у
скоєнні злочину та засуджено за ст.286 ч.2 КК України до покарання. Внаслідок
злочинних дій відповідача сталася ДТП, в якій ОСОБА_1. зазнав тяжких тілесних
ушкоджень.

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини другої вказаної статті моральна шкода полягає,
зокрема, у  фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
душевних стражданнях,  яких фізична особа
зазнала у зв'язку з  протиправною
поведінкою щодо неї.

Суд вважає, що позивачу неправомірними діями відповідача, з вини якого було
заподіяно ушкодження здоров'я, була спричинена моральна шкода. ОСОБА_1. зазнав
фізичного болю та душевних страждань за стан свого здоров'я.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує
характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого
виходячи з засад розумності і справедливості.

Відповідно до висновку експерта № 27 МД від 06.02.02 у громадянина ОСОБА_1.
при надходженні його до стаціонару 22.11.01 були виявлені тілесні ушкодження, в
тому числі у вигляді ушибу головного мозку тяжкого ступеня, що є тяжким
тілесним ушкодженням, як таке, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.
ОСОБА_1. провів в стаціонарі медичного закладу 43 дні.

Відповідно до довідки ЛКК Красногвардійської ЦРЛ від 30.04.02 № 36 ОСОБА_1.
протягом року, з 30.04.02 по 30.05.03 потребував легкої фізичної праці
внаслідок отриманої  черепно-мозкової
травми.

Оцінивши в сукупності надані і досліджені докази, з врахуванням всіх
обставин справи, суд дійшов висновку щодо можливості часткового задоволення
вимог позивача про відшкодування моральної шкоди та стягненні на його користь
3000 грн. Вказаний розмір грошового відшкодування моральної шкоди буде
відповідати моральним стражданням, яких зазнав ОСОБА_1. у зв'язку з ушкодженням
свого здоров'я. Заявлена ж сума моральної шкоди в 10000 грн. явно не відповідає
ступеню душевних страждань потерпілого і не є співмірною.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила
Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів,
строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло
раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1. були заподіяні тілесні ушкодження 21
листопада 2001 року, саме з цього дня починається перебіг позовної давності,
строк якої на 01 січня 2004 року не сплив.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Про застосування позовної давності під час розгляду справи стороною у спорі
заявлено не було, відтак порушене цивільне право підлягає захисту.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь

позивача
понесені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 07,50 грн., а також в доход держави 08,50 грн. судового збору

Керуючись статтями 23, 267, 1167, п.6 Прикінцевих та перехідних
положень  ЦК України, статтями 10, 11,
60, 61, 81, 88, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1  у відшкодування заподіяної
злочином моральної шкоди 3000 грн., понесені судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 07,50 грн., всього 3007 грн.
50 коп.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2
в доход держави судовий збір в розмірі
08 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР
Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з
дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя