overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2- 1583/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року                                                                  Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області в складі: головуючого судді - Чередникова С.М.,

при секретарі - Ануфрієвій Н.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.Лубни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу. У позові вказала, що
06.06.1997 р. у Лубенському
міському відділі РАЦС вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають
сина ОСОБА_3   ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина
проживає з позивачкою.

Однією сім'єю
позивачка з відповідачем не проживають з серпня 2004р. Причиною розпаду сім'ї
стало постійні сварки і крім того відповідач уже три роки проживає з іншою жінкою.

Намірів зберегти сім'ю позивачка не має, прохає суд
розірвати шлюб з відповідачем.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні
наполягає, прохає розірвати шлюб з відповідачем.

Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог
не заперечує.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню

Встановлено, що
06.06.1997 року у Лубенському міському відділі РАЦС позивачка зареєструвала
шлюб з відповідачем, а/з №113

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає
з позивачкою.

Однією сім'єю позивачка з
відповідачем не проживають з серпня 2004р. Причиною розпаду сім'ї стало
постійні сварки , відповідач три роки проживає з іншою жінкою.

Намірів зберегти сім'ю позивачка не має, на розлученні
наполягає.

Дані обставини свідчать про розпад сім'ї і дають суду
підстави розірвати шлюб.

Керуючись ст.ст.
104, 105, ПО, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5-12, 60, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2  та ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_3    Лубенським міським відділом РАЦС , 06.06.1997
року, актовий запис №113 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати по
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС в сумі 25 грн., ОСОБА_1 від таких витрат
звільнити.

Сторони мають сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1, який залишається мешкати з матір'ю,
позивачкою по справі.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Справа №
Октябрський районний суд м.Полтави в складі:
судді: Андрієнко Г.В.
з участю позивача: ОСОБА_1,
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну
справу за
позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2
розміру часток у праві спільної сумісної власності,-
2007 р. звернулася до суду із вказаним позовом .
В  заяві вказала, що квартира АДРЕСА_1 на праві
спільної сумісної власності належить її померлим батькам, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та її
сестрі ОСОБА_2 Після
смерті матері, ОСОБА_4, вона та її батько прийняли спадщину в рівних частках.
Для оформлення права власності на спадкове майно необхідно визначити частки у
спільної сумісної власності.
визначити частки власників квартири АДРЕСА_1.
В судовому
засіданні   позивач позов повністю
в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою про день і час слухання
справи.
Суд вважає
можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без її участі.
Суд,
заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню із слідуючих підстав.
Судом
встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 27 січня
1993 р. квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на праві приватної
спільної сумісної власності. Таким чином, кожному із співвласників належало по
і3 частини квартири.
р. померла ОСОБА_4 Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом її частку
успадкували в рівних частинах (по 1/6 частці) чоловік ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2
ОСОБА_3. (свідоцтво про смерть НОМЕР_1). Спадкоємцями являються дочки
померлого: ОСОБА_1 та ОСОБА_2
до ст. 372 ЦК України
у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності , вважається, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Таким чином, частка кожного з співвласників
квартири АДРЕСА_1 складає по 1/2 частці.
підставі вишевикладеного, керуючись ст.
ст. 10, 30, 212-215 ,218 ЦПК України , ст. 372 ЦК України, суд, -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної
власності задовольнити повністю.
частки співвласників квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., - по
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Полтавської
області через Октябрський районний суд м. Полтави на протязі 10 діб шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження та на протязі 20 діб після подачі такої
заяви шляхом подачі апеляційної скарги.
Справа №22-ц-1137 2007 р.             Головуючий
у 1-й інстанції Очиргораєва О.М..
Категорія                                                        Суддя
- доповідач Рибалка В.Г.
УХВАЛА

28 серпня 2007 року колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду Сумської
області в складі :

головуючого
-  Рибалки В.Г.

суддів              -
Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.

з участю
секретаря - Кияненко Н.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Роменського міськрайонного суду
Сумської області від 18 липня 2007 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1
про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановила :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2007 року, якою
повернуто його позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

При цьому апелянт посилається на порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Зокрема, зазначає, що 10 квітня 2007 року відносно нього
СВ Роменського МРВ порушено кримінальну справу за ст.286 ч.1 КК України, тому
вважає, що цивільна справа також підсудна Романському міськрайонному суду.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 мешкає в м.Києві.

Відповідно до ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення
факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про
те, що дана справа не є підсудною Роменському міськрайонному суду Сумської
області.

Доводи апелянта про те, що його заяву для більшої зручності слід прийняти
до розгляду саме Роменським міськрайонним судом, не може бути прийнято до
уваги.

У зв'язку з наведеним ухвалу суду, як таку, що постановлена з дотриманням
норм процесуального права необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу -
відхилити.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської
області від 18 липня 2007 року   в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.
права   №2-1974/2007р.
РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ (ЗАОЧНЕ)

23   квітня
2007 року

Заводський        районний        суд        м. Миколаєва,                                    у        складі

головуючого
судді Павлової Ж.П.,  при секретарі
Іваненко Г.В.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні,  в приміщенні суду
цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства
"Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2про стягнення боргу за   спожиті
послуги  теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Обласне
комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" звернулося до суду з
позовом до відповідачів про стягнення з них боргу за спожиті послуги
теплопостачання в розмірі 2272, 05грн.

У
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачі    у
судове   засідання   не   заявилися,     про
день розгляду  справи  були повідомленні  наленжним
чином.  З   відома
представника   позивача    суд
постановляє   рішення   про заочний
розгляд    справи,     що
відповідає   положенням     ст. 224ЦПК України.

Вислухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали  справи,    суд приходить до наступного.

Судом
встановлено,  що між ОКП
"Миколаївоблтеплоенерго" та відповідачами був укладений догові про
надання послуг теплопостачання в опалювальних сезонах,  постачалась теплова енергія для опалення
їх  квартири.

На ім*я
відповідального квартиронаймача було відкрито особистий рахунок для розрахунків
за надання послуги теплопостачання,  та
було видано розрахунковий документ (розрахункову книжку).

Проте,
відповідачі    оплату     за спожиті   послуги теплопостачання не  оплачують,
борг  складає  2272, 05грн.

Згідно  ст.
ст.  67, 68 ЖК України мешканці зобов'язані щомісячно
вносити плату за  комунальні  послуги
своєчасно.

На день
розгляду справи в суді вказана сума заборгованості відповідачами не погашена.
Тому суд вважає,  що позов  слід задовольити в розмірі  2272, 05грн.

Відповідно  ст. 88 ЦПК Україну з відповідачів підлягає
стягненню  судові  витрати.

На     підставі     викладеного, керуючись    ст.
ст. 10, 11,  213, 214, 215  ЦПК України,    суд-

ВИРІШИВ:

Позов Обласного комунального підприємства
"Миколаївоблтеплоенерго"   -
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ОСОБА_2в солідарному порядку на користь
Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" суму
боргу за спожиті послуги топлопостачання у розмірі 2272, 05грн.,  а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30грн. та витрати пов*язані з
викликом відповідача до судового засідання в розмірі   30грн.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ОСОБА_2в солідарному порядку порядку на
користь держави держмито в   сумі   51грн.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача протягом десяти днів з дня отримання його  копії.

Рішення
набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути
оскаржено в Миколаївський апеляційний суд через Заводський районний суд м.
Миколаєва в порядку визначеної    ст. 294  ЦПК України.
Апеляційний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
травня 2007 року                                                                           м.
Харків

Колегія суддів з
касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Луспеника Д.Д.,
Ларенка В.І, Яцини В.Б.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 2
червня 2004 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 9 вересня
2004 року і за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської
області від 9 ве­ресня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_5 і ОСОБА_8 про відшкодування
матеріальної і мораль­ної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4. зверну­лися до Верховного Суду України із
касаційною скаргою на рішенням Кілійсь­кого районного суду Одеської області від
2 червня 2004 року та рішення апе­ляційного суду Одеської області від 9 вересня
2004 року. ОСОБА_5. зве­рнувся із касаційною скаргою на рішення апеляційного
суду Одеської області від 9 вересня 2004 року, яким скасовано рішення районного
суду та задоволене частково позовні вимоги позивачів про стягнення матеріальної
і моральної шкоди з ОСОБА_5. і ОСОБА_8.

Справа № 108-
кс-07

Головуючий у
першій інстанції: Тюмін О.Г.

Доповідач:
Ларенок В.І.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. просять скасувати ухвалені у справі судові рішення і
постановити нове рі­шення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуаль­ного права.

В
касаційній скарзі ОСОБА_5. просить скасувати рішення апеляцій­ного суду і
залишити в силі судове рішення суду першої інстанції, яке є законним і
обґрунтованим, посилаючись на те, що воно скасовано апеляційним судом по­милково.

Колегія
суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового роз­гляду, оскільки
наведені у скаргах доводи про наявність підстав для скасування судових рішень
потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись
ч.5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів з касаційного розгляду справ судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області,

УХВАЛИЛА:

Справу за
позовом    ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третім особам ОСОБА_5 і ОСОБА_8 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди при­значити до судового розгляду.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №2-148007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 р.    Орджонікідзевский районний суд м.Харкова у
складі: головуючого - судці
Єрмоленко В.Б., при секретарі -
Гапоненко В.О.,

за
участю позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за
позовом:

ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що проживали однією сім'єю
з відповідачкою зовсім недовгий час після реєстрації шлюбу, по суті на протязі 15 років з вини
обох не змогли скласти здорову родину, мешкаючи в одній квартирі, тривалий час
вели роздільний бюджет та існували як сторонні люди.

Відповідачка
в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій не заперечує
проти розірвання шлюбу та просить слухати справу за її відсутністю.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до
наступного.

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 1979 р., від шлюбу мають двох дітей, які на
момент розгляду справи досягли повноліття.

Сторони
з 1990 р. не
підтримують шлюбні відносини, наполягають на розірванні шлюбу, оскільки їх
сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя
подружжя, примирення і збереження сім'ї не можливі, шлюб існує формально, його
збереження суперечило б їх інтересам.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,15,60,208,212
ЦПК України, ст.ст. 110,112
Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_1і ОСОБА_208
вересня 1979 р. у
Відділі ЗАГС Орджонікідзевського району м.Харкова під актовим записом № 393, розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути судовий збір в доход держави з
ОСОБА_2 - 17 (сімнадцять)
грн., ОСОБА_1 від витрат звільнити на підставі Декрету Кабінету Міністрів
України „Про державне мито" №
7-93 від 21.01.1993 р.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до 11 червня 2007
р. через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа № 2-3030
Рішення

Іменем
України

15
травня 2007 року                                   Жовтневий
районний суд м. Харькова

у складі:
головуючого - судді Кириченко
О.Д. при секретарі - Корнієнко О.О., розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в м. Харькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

Встановив:

В квітні
2007 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання їх
шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я існує формально.

В судовому
засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Суд,
вислухавши доводи позивача, відповідачки та дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку що позов треба задоволити, виходячи зі слідуючих обставин:

Сторони по
справі уклали між собою шлюб 09 серпня 1978 року, зареєструвавши його у
Жовтневій селищній раді Качирського району Повлоградської області за реєстровим
записом № 22.

Від данного шлюбу мають двох
доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В зв'язку з різними поглядами на життя, подружжя на протязі шести років
разом не проживають, фактично не ведуть спільного господарства, взаємно не
спілкуються. Позивач має нову сім'ю.

На думку
суду викладене свідчить про те, що сім'я ОСОБА_1 дійсно перестала існувати та
носить в теперішній час формальний характер.

Яких-небудь
сподівань на її відновлення немає, а тому необхідність в прийнятті заходів щодо
примирення цього подружжя також відсутня.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст.5,8,10,60,61,208,213-215 ЦПК України,
ст.ст. 104, 105,112 Сімейного Кодексу України, суд-

Вирішив:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 09 серпня 1978 року у Жовтневій селищній раді Качирського району
Повлоградської області за реєстровим записом № 22.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
витрати в сумі  17 (сімнадцяти) гривен,
звільнивши від витрат ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі
через Жовтневий районний суд м. Харкова заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та відповідної апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання такої заяви.
Справа № 22-1451 2007 р.                                        Рішення
ухвалено під головуванням
Категорія  41                                                                Токар
Доповідач Мартьянова Л.І.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 26 червня 2007 року

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Мартьянової Л.І.

Суддів:
Міхасішина І.В. Щолокової О.В.

При секретарі
Пшеничній Л.В.

розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Ленінського районного
суду м.  Вінниці від 19.03.2007 року за
позовом ОСОБА_1до ТОВ підприємство « Авіс» про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ТОВ підприємство « Авіс» про стягнення
заробітної плати.

Ухвалою
судді Ленінського районного суду м.
Вінниці від 23.02.2007 року матеріали позовної заяви залишені без
руху,  оскільки позовна заява подана з
порушенням вимог  ст.  119 ЦПК України і надано строк для усунення
недоліків до 7.03.2007 року.

19.03.2007
року ухвалою суду позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу,  оскільки в призначений термін недоліки не
усунуті.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати зазначену ухвалу,  як таку,
що суперечить вимогам закону,  а
матеріали позовної заяви повернути до суду першої інстанції для розгляду по
суті.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення,  оскільки
ті підстави,  які зазначені в ухвалі
суду,  а саме: ненадання необхідних
доказів для розгляду справи по суті позивачем не могли бути виконані,  так як відповідач відмовився їх надати і тому
ОСОБА_1. звернулася до суду із клопотанням про витребування доказів ( а.с.  11),  з
чим суд погодився і постановив ухвалу 19.03.2007 р. про витребування доказів з
ТОВ « Авіс» ( а.с.  16).

Відповідно
до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 року така заява
не може бути визнана не поданою та повернута позивачу.

За таких
обставин ухвала суду підлягає до скасування з направленням матеріалів позовної
до суду першої інстанції для вирішення питання щодо її прийняття.

Керуючись  ст.
134,  135,  293 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задоволити.

Ухвалу
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 19.03.2007 року скасувати та направити матеріали позовної заяви до суду
першої інстанції для вирішення питання про їх прийняття для розгляду.
Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-774/2007                                               Головуючий у першій інстанції
Категорія  5                                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07 червня 2007
року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста  Севастополя в складі: головуючого   - Сімоненко В.М.,  суддів
- Колбіної Т.П.,  Клочка В.П.,
при секретарі  -
Баран М.Л.,  розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в м. Севастополі клопотання
ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого
суду Гагарінського  району м. Севастополя
від 07 вересня 2006р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3
до   ОСОБА_1,   Відділу
приватизації  Управління  майном
м. Севастополя,   Севастопольської міської  державної
адміністрації про визнання приватизації квартири частково
недійсною,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 07 вересня 2006р.
задоволений позов ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до
ОСОБА_1,  Відділу приватизації Управління
майном м. Севастополя,  Севастопольської
міської державної адміністрації про визнання приватизації квартири частково
недійсною.

18.04.2007р.
ОСОБА_1 без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження,  подав апеляційну скаргу на вказане рішення
суду,  з пропущенням строку встановленого
ч.1 ст.2 94 ЦПК України,  та просить
поновити строк на оскарження,  вказуючи,  що він пропущений з поважних причин,  оскільки знаходився на лікарняному.

У судове
засідання сторони не з'явилися,  про час
та місце вирішення питання про поновлення процесуального строку повідомлялися
належним чином,  причину неявки суду не
повідомили.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  вважає,  що строк на апеляційне оскарження підлягає
поновленню з таких підстав.

Відповідно
до ч.1 ст.7 3 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк,  встановлений відповідно законом або
судом,  у разі його пропущення з поважних
причин.

Як
вбачається з матеріалів справи,  рішення
суду першої інстанції постановлено та проголошено 07 вересня 2006р. у
відсутності сторін по справі. Копія вказаного рішення суду першої інстанції не
була направлена на адресу ОСОБА_1

Із
наданої ОСОБА_1 довідки вбачається,  що з
06 по 12 грудня 2006р. він знаходився на лікарняному (арк.с.51).

2

Зазначені
обставини свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на
апеляційне оскарження рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 07 вересня 2006р.

Керуючись
ст.ст.7 3 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_1
поновити строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду Гагарінського
району м. Севастополя від 07 вересня 2006р.

Ухвала
оскарженню не підлягає.