Справа 22-3827/2007 р.                                                                 Головуючий
21                                                                         Доповідач
УХВАЛА

Іменем    України

16
травня 2007 р.                                                                       м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Краснощокової Н.С.

Суддів Прокопчук
Л.М., Кіянової С.В.

При секретарі
Таранець В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у
Центрально-Міському районі м. Горлівка на рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівка від 08 грудня 2006 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівка про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м. Горлівка від 08 грудня 2006 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. На його користь з відповідача стягнуто на
відшкодування моральної шкоди 12500 грн. В решті позову відмовлено.

Відповідач
не погодився з рішенням суду, в апеляційній скарзі ставить питання про його
скасування, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те,
що рішення суду не відповідає нормам матеріального права, оскільки факт
заподіяння моральної шкоди не підтверджений висновком МСЕК, крім того, судом не
враховано, що п.27 ст. 77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006
рік" дію статей Закону „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон), що регулюють право
на відшкодування моральної шкоди, призупинено. Позивач пропустив строк позовної
давності, передбачений ст. 233 КЗпП України Відповідачем по справі повинен бути
власник підприємства, на якому позивач отримав ушкодження здоров'я.

Представник
відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Позивач
в судовому засідання просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити
без змін.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника відповідача, позивача, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення
суду залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно
до ч.1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно
до ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Задовольняючи
позов, суд правильно встановив обставини справи, прийшов до висновку про те, що
позивач має право на відшкодування моральної шкоди. При цьому виходив з того,
що факт нещасного випадку підтверджено актом розслідування форми Н-1 від
11.05.2001 р. (а.с. 7), висновком МСЕК від 03.09.2001 p., яким
вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв'язку з нещасним
випадком та 3 група інвалідності (а.с.35). Відсоток втрати працездатності не
змінився на час розгляду справи. Позивачу протипоказана важка фізична праця,
його переведено на роботу вахтером (а.с. 17), він тривалий час лікувався,
переносив фізичний біль (а.с.13-14). Зазначеними доказами спростовується довід
апеляційної скарги відповідача про те, що суду не було надано даних, які
підтверджують факт заподіяння моральної шкоди.

В п. 4.1
рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-9/2004 р. зазначено,
що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових
обов'язків незалежно від ступеня страти професійної працездатності спричиняють
йому моральні і фізичні страждання. Довід апеляційної скарги про те, що факт
отримання моральної шкоди не підтверджений висновком МСЕК не заслуговує на
увагу, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 34 Закону (в редакції до змін,
внесених Законом України від 23.02.2007 р. №717-У) такий висновок необхідний у
випадках, коли не настала втрата професійної працездатності.

Відшкодування
моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам незалежно від відшкодування
майнової втрати передбачено ст. 1 Закону і є одним із засобів захисту особистих
немайнових прав працівника. Обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди
застрахованим, як це передбачено підпунктом „е" пункту 1 частини першої
статті 21, частиною третьою статті 28 Закону (в редакції до змін, внесених
Законом України від 23.02.2007 р. №717-У), покладена на відповідача.

Доводи
скарги про те, що позивач не має права на відшкодування моральної шкоди, у
зв'язку з тим, що дія статей Закону, що передбачають право на відшкодування
моральної шкоди, призупинена Законом України „Про Державний бюджет України на
2006 рік", не заслуговують на увагу, оскільки право позивача на
відшкодування моральної шкоди виникло до 1.01.2006 р. Відповідно до ст. 5 ЦК
України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Визначений
судом розмір суми на відшкодування моральної шкоди відповідає характеру та
обсягу страждань, яких зазнав і зазнає позивач, засадам розумності, виваженості
та справедливості.

З огляду на
зазначене апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його
скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний
суд, -

УХВАЛИВ   :

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у
Центрально-Міському районі м. Горлівка відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м. Горлівка від 08 грудня 2006 р. залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга на неї може бути
подана до Верховного Суду України протягом ,двох місяців з дня набрання
законної сили.