Справа № 22-1923                                              Головуючий
2007 р.                                                            Дубина
Суддя-доповідач: Калашнікова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
19" червня 2007 року                                                                       м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:    Калашнікової О.В.

Суддів :                Спас О.В.

Осоцького
І.І. При секретарі:   Вертелецькій І.В.

розглянувши   у   відкритому
судовому   засіданні   цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від
"20" березня

2007 року по справі за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, 3-тя особа: Горлівська державна нотаріальна
контора Донецької області про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним
свідоцтва про право власності в порядку спадкування .-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, 3-тя особа: Горлівська державна нотаріальна, контора Донецької області
про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право
власності в порядку спадкування.

В позові зазначав, що 03.02.3004 року ОСОБА_5, який був батьком

позивача - ОСОБА_4, склав заповіт на користь своїх онуків
та його синів,

відповідачів по справі, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
спадкодавець

після тривалої хвороби і знаходження в лікарні помер.
Після смерті ОСОБА_5

відкрилась спадщина на частину будинкуАДРЕСА_1 та на
квартиру. :АДРЕСА_2 та інше.

Посилаючись на те, що на день складання заповіту
спадкодавець не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просив
суд визнати заповіт ОСОБА_5, посвідчений 03.02.2004 року Бориспільською
державною нотаріальною конторою на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_2 недійсним,
визнати за ним - спадкоємцем першої черги, право власності, право власності на
квартиру АДРЕСА_2.

В ході судового розгляду справи, позивач доповнив свої позовні вимоги та
просив суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, посвідчений 03.02.2004 року
Бориспільською державною нотаріальною конторою на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_2;
визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане
24.09.2004 року Першою Горлівською державною нотаріальною конторою на {А
частину житлового будинкуАДРЕСА_1 та на акції ВАТ "ДОНБАСЕНЕРГО" в
кількості 75 штук, на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_1; визнати за позивачем -
спадкоємцем першої черги, право власності в порядку спадкування за законом на
квартиру АДРЕСА_2. !/г частину житлового будинкуАДРЕСА_1, а також акції ВАТ
"ДОНБАСЕНЕРГО" в кількості 75 штук.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20
березня 2007 року позов задоволено. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_5,
посвідчений 03.02.2004 року державним нотаріусом Бориспільської державної
нотаріальної контори Київської області Дідок В.В. у реєстрі під № 280 на
користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2. Визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, видані 24.09.2004 року державним нотаріусом першої Горлівської
державної нотаріальної контори Донецької області за № 3413 та № 3414, № 3415
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на майно, яке складається з Уі частки жилого будинку АДРЕСА_1
та акцій ВАТ "ДОНБАСЕНЕРГО" у кількості 75 штук. Визнано за ОСОБА_4
право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_2, на V* частку жилого
будинку АДРЕСА_1 та акції ВАТ "ДОНБАСЕНЕРГО" у кількості 75 штук.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в особі представника
ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просили рішення суду скасувати.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у
судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Згідно ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла керувати -ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права та інтереси порушені.

З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2004 року ОСОБА_5 склав заповіт,
посвідчений державним нотаріусом Бориспільської міської міської державної нотаріальної
контори Київської області за реєстровим № 280, відповідно до якого все його
майно, де б воно не було, і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що
буде належати йому на день його смерті, і на що він за законом матиме право він
заповів в рівних долях своїм онукам, відповідачам по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після померлого відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_2, на Vi частку жилого будинку АДРЕСА_1 та акції ВАТ
"ДОНБАСЕНЕРГО" у кількості 75 штук.

Згідно висновку первинної посмертної судово-психіатричної експертизи № 742
ОСОБА_5 в момент підписання заповіту 03.02.2004 року хронічним психічним
захворюванням не страждав, а виявляв онкологічне захворювання у формі раку
голівки підшлункової залози з метастазами у печінці, від чого наступила ракова
інтоксикація, ракова кахексія, механічна жовтуха, токсична енцефалопатія 3
ступеня, з вираженням астено - адинамічним синдромом. Ступінь наявних порушень
була виражена настільки значно виражена, що позбавляла його можливості розуміти
значення своїх дій та керувати ними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов
до правильного висновку що в момент підписання заповіту ОСОБА_5, в силу
викликаних хворобою функціональних розладів психіки, внаслідок порушення
фізіологічних процесів в організмі не розумів значення своїх дій та не міг
керувати ними, а заповіт укладений в такому стані не відповідав і не відображав
справжньої волі спадкодавця щодо встановлення, припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 1301 ЦК
України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням
суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мата права на
спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 4 ст.
1157 ЦК України
у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений
права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних
підставах

Судом встановлено, що 24.09.2004 року державним нотаріусом першої
Горлівської державної нотаріальної контори н.агїм'я відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Vz
частину жилого будинку АДРЕСА_1 та акції в кількості 75 штук ВАТ
"ДОНБАСЕНЕРГО".

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_5 є його син, позивач по
справі ОСОБА_1, який у встановленому законодавством порядку звернувся до
нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого, але був
позбавлений права на спадкування оскільки мав місце заповіт на користь ОСОБА_2
та ОСОБА_4

Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені по
справі обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в
частині визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та
визнання за ОСОБА_5 права власності на спадкове майно також є законним та
обґрунтованим.

При таких обставинах колегія суддів дійшла до висновку,
що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, висновки суду є обгрунтованими, доводи апеляційної скарги їх не
спростовують, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.
307, 308. 313, 314, 33 7 ЦГІК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
в   особі   представника   ОСОБА_3

відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 20 березня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги.