Справа № 22- 5051                                 Головуючий
у 1-й інстанції - Усатова
Доповідач - Кабанченко О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста
Києва в складі:

головуючого
-      Кабанченко О.А.

суддів
-                 Коротуна В. М. Пікуль
А.А.

при
секретарі -      Слюзко Ю.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва
від 15 березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до гаражно-будівельного
кооперативу «Березняки-3» про визнання не чинними окремих положень статуту та
рішення ГБК.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника позивача, які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,

встановила;

Рішенням
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 15 березня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_2. до гаражно-будівельного
кооперативу «Березняки-3» про визнання не чинними окремих положень статуту та
рішення ГБК відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати в
частині вирішення позову про визнання нечинним рішення ГБК від 7 грудня 2006
року про виключення позивача з членів ГБК. Посилається на те,  що висновок суду про те,  що позивач не був мешканцем м.  Києва,
не відповідає матеріалам справи та закону,  оскільки в 2003 році позивач одружився з
ОСОБА_3,  і після одруження проживає у
дружини в м.  Києві. Зазначає,  що виключення проведене з підстав,  що не передбачені статутом.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено,  що 26 березня 2004 року
ОСОБА_2 придбав
за договором купівлі-продажу металевий розбірний гараж,  що був розташований на території ГБК
«Березняки-3».

8 квітня
2004 року на підставі заяви від 26 березня 2004 року позивач був прийнятий в
члени вказаного ГБК.

7 грудня
2006 року правлінням ГБК прийнято рішення про виключення позивача з членів ГБК
з тих підстав,  що позивач був прийнятий
до кооперативу в порушення Статуту ГБК,
оскільки позивач не є мешканцем м.
Києва.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог щодо визнання зазначеного рішення ГБК
неправомірним,  суд виходив з того,  що оскаржуване рішення ГБК відповідає
обставинам справи та положенням Закону України «Про кооперацію»,  п.7.1 Статуту ГБК «Березняки-3».

Такий
висновок суду є правильним,  оскільки
Законом України «Про кооперацію» передбачено,
що Статут кооперативу регулює діяльність кооперативу,  Статут повинен містити відомості про умови і
порядок вступу до кооперативу та виходу з нього,  може містити інші положенням щодо
особливостей діяльності кооперативу,  які
не суперечать законодавству.

2

Статутом ГБК «Березняки-3» передбачено,  що членом
кооперативу можуть бути громадяни України,  які є власниками транспортних засобів,  досягли 16-річного віку,  постійно проживають у м.  Києві. Членство в кооперативі припиняється в
разі виїзду до постійного місця проживання до іншого населеного пункту.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що після
одруження в 2003 році позивач постійно проживає не за місцем реєстрації в
м.  Вишневому Київської області,  а у дружини в м.  Києві,
не можуть бути взяті до уваги,
оскільки факт реєстрації шлюбу з мешканкою Києва не свідчить про
те,  що позивач постійно проживає за
місцем реєстрації дружини.

До того
ж,  доказів про те,  що позивачем і ОСОБА_1.,  який продав позивачу металевий розбірний
гараж,  був сплачений вступний та пайовий
внесок за цей гараж у розмірах,
визначених статутом ГБК,  як це
передбачено Законом «Про кооперацію» та Статутом ГБК,  позивач не надав,  що свідчить про те,  що позивач був прийнятий до ГБК з порушенням
положень Статуту.

З огляду
на наведене,  судова колегія вважає,  що підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування рішення суду немає.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 15 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного
Суду України.