справа №2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

3 травня 2007 року                                                                       м.
Харків

Орджонікідзевский
районний суд м Харькова у складі:

головуючого-
судді Лігус С.М.

при
секретарі - Міняйло
В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - приватний
нотаріус ХМНО ОСОБА_5, Біржа "Автотранс"
про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля, про визнання
недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, про визнання права власності на 1/2 частини
автомобіля,

встановив:

Позивач  звернулася з позовом до суду, де зазначила,
що з відповідачем ОСОБА_2   знаходиться в
зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини сторони не підтримують, тому вона
бажає розділити спільне майно, яке було набуте у шлюбі. До цього майна
відноситься й автомобіль АЗЛК
2140 державний номер НОМЕР_1, який
вона з відповідачем купили у гр. ОСОБА_4 за спільні кошти - 1262 гривні 50
копійок. Під час шлюбу зазначений автомобіль позивач та відповідач ОСОБА_2
ремонтували за спільні кошти та в теперішній час вартість спірного автомобілю
складає 6060 гривен. Але угода купівлі-продажу спільного автомобілю була
оформлена через генеральне доручення. Тому позивач просить суд визнати дійсним
договір купівлі-продажу автомобілю АЗЛК 2140 державний номер НОМЕР_1 від 15
травня 2001 року між ОСОБА_2та ОСОБА_4. Визнати недійсним договір
купівлі-продажу автомобілю АЗЛК 2140 державний номер НОМЕР_1 від 15 травня 2001
року між ОСОБА_2та ОСОБА_3та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину
спірного автомобілю.

В
судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов.

Відповідач
ОСОБА_2, який
представляє інтереси відповідача ОСОБА_3. з позовом не згоден та дав пояснення,
що автомобіль у шлюбі з позивачем не купувався, що цей автомобіль був куплений
його матір'ю ОСОБА_3. у ОСОБА_4 який оформив на нього доручення на продаж
спірного автомобілю.

Відповідач ОСОБА_4 з позовом не згоден та дав пояснення, що спірний

автомобіль він продав ОСОБА_3. відповідно договору
купівлі-продажу, за

дорученням на ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом
м. Харкова ОСОБА_5

Третя
особа - приватний
нотаріус ХМНО ОСОБА_5 з позовом не згоден та в заяві на адресу суду підтвердив,
що 15 травня 2001 року ним було
посвідчено генеральне доручення від гр. ОСОБА_4 на гр.. ОСОБА_2 відносно
автомобілю АЗЛК 2140 державний
номер НОМЕР_1.

Третя
особа - Біржа "Автотранс", представник
якої в судове засідання не з'явився без поважних причин та судом ухвалено
слухати справу в його відсутності.

Суд,
заслухав сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає  задоволенню з наступних
підстав.

2

Відповідно до ст.11
Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного законодавства .Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно
до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач
не довела суду свої позовні вимоги, а саме,, що автомобіль АЗЛК
2140 державний номер НОМЕР_1 вона з
відповідачем ОСОБА_2 купили у гр. ОСОБА_4 за спільні кошти, та що доручення на
купівлю-продаж спірного автомобілю здійснено з метою прикрити угоду
купівлі-продажу зазначеного автомобілю.

Суд не
може прийняти до уваги пояснення у підтвердження позовних вимог позивача
ОСОБА_1 - свідка
ОСОБА_6, тому, що вона є матір'ю позивача ОСОБА_1 та є зацікавленою особою.

З тих же
підстав суд не приймає до уваги пояснення свідка з боку позивача -ОСОБА_7., тому що вона є
подружкою позивача ОСОБА_1 та знає про обставини справи зі слів позивача.

Відповідачі
ОСОБА_2та ОСОБА_4 заперечували проти ствердження позивача ОСОБА_1, що спірний
автомобіль був куплений ОСОБА_2 у ОСОБА_4

Ці
заперечення підтверджуються договором від 23
березня 2004 року
купівлі-продажу автомобілю АЗЛК 2140 державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого
на біржі «Автотранс» на підставі біржової угоди № А-1232, відповідно до якого
продавець ОСОБА_4продав через ОСОБА_2 на підставі доручення автомобіль АЗЛК
2140 державний номер НОМЕР_1 покупцю ОСОБА_3. (а.с. 16) Та копією доручення від
15 травня 2001 року від гр. ОСОБА_4,
який    уповноважує гр. ОСОБА_2
здійснити купівлю-продаж автомобілю АЗЛК
2140 державний номер НОМЕР_1.( а.с. 17).

Оскільки,
судом не встановлено, що спірний автомобіль було куплено під час шлюбу між
позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд не може задовольнити позов ОСОБА_1 про
визнання права власності на 1/2
частини спірного автомобіля

Враховуючи
наведене та керуючись ст.11, 13
ЦК України ст.ст. 10,
11,60, 209,212,214,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, Біржа "Автотранс", про визнання
дійсним договору купівлі-продажу автомобіля, про визнання недійсним договору
купівлі-продажу автомобіля, про визнання права власності на 1/2 частини
автомобіля відмовити.

Відмінити заборону відчуження автомобіля марки АЗЛК 2140 рік випуску 1986, двигун № НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3 державний
номерний знак НОМЕР_1
зареєстрований 06.04.1999
року, МРЕВ УДАІ УМВС
Харківської області, свідоцтво про реєстрацію автомобіля ХАС№ НОМЕР_4, видане тим же
ДАІ 6.04.1999 року,
накладену ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2006 року.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів
з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК
України.