Справа №22ц-1070,
2007р.                                      Головуючий
в 1-й інстанції Варняк С.О.
Категорія: 21                                                               Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 poxy
травня "29"
дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого -
Пузанової Л.В.

Суддів: Фурман
Т.Г.,  Орловської Д.В.

при секретарі -
Костеннікові Д.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 14
лютого 2007 року в справі за позовам ОСОБА_1 до акціонерного товариства Фірма
«Укргазбуд»,  управління  виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Києві (третя особа,  без самостійних вимог - головне управління
праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної
адміністрації)

про стягнення
заборгованості виплат,  компенсації
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати,  грошової суми на придбання автомобіля,  вартості санаторно-курортного лікування,  визначення розміру щомісячних платежів та
відшкодування моральної шкоди,  -

встановила:

В жовтні
2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом,  вказуючи на те,  що 30 листопада 2001 року рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона із акціонерного товариства «Укргазбуд» на його користь стягнута
щомісячна допомога в зв'язку із стійкою втратою працездатності в сумі 203грн.
36коп.,  починаючи з 01 грудня 2001 року.

Відповідно
до виданого судом виконавчого листа щомісячна допомога у вказаному розмірі
виплачується товариством до цього часу,
в той час,  як згідно діючого в
Україні законодавства передбачається перерахунок страхових платежів залежно від
коефіцієнта росту середньомісячної заробітної плати в галузях національної
економіки.

Крім
того,  позивач зазначав,  що відповідачі не виконують покладений на них
Законом України «Про обов'язкове державне соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань» обов'язок по забезпеченню
його автомобілем,  необхідність у якому
визначена висновками МСЕК,  та не
компенсують витрати на санаторно-курортне лікування.

Позивач просив суд стягнути солідарно з
відповідачів на його користь 4 797грн. 60коп.,
недоплачених страхових виплат,
вартість санаторно-курортного лікування в розмірі 1 488грн.,  З 000грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди та судові витрати в сумі 226, 90грн. Просив також стягнути з Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань вартість автомобіля ЗАЗ в розмірі 20 682грн.,  зобов'язати Фонд виплачувати йому щомісячну
страхову допомогу в сумі 408, 99грн. та щомісячно,  починаючи з 02 березня наступних років
довічно здійснювати виплату цих платежів відповідно до вимог законодавства.

В
процесі розгляду справи позивач змінював позовні вимоги і в кінцевому
результаті просив стягнути з відповідачів заборгованість щомісячної страхової
виплати з компенсацією втрати її частини через затримку виплати у розмірі 41
216, 78грн.; вартість використаної путівки до санаторію «Гопри» в сумі 1
488грн.; вартість автомобіля в розмірі 28 500грн. та судові витрати в сумі
226грн. 90коп. Крім того,  просив зобов'язати
відповідача виплачувати йому щомісячну страхову допомогу в сумі 1 068грн. 14
коп.3 01 березня 2007 року з врахуванням коефіцієнта росту заробітної плати.

Рішенням
суду від 14 лютого 2007 року постановлено стягнути з акціонерного товариства
фірма «Укргазбуд» на користь ОСОБА_1.3аборгованість по сплаті страхових
платежів 8 890грн. 32коп.,  компенсацію
втрати частки доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати - 1 630грн.
68коп.,  вартість використаної путівки у
санаторій «Гопри» - 1 488грн.

Суд
зобов'язав акціонерне товариство фірма «Укргазбуд» виплачувати ОСОБА_1 страхові
платежі у розмірі 288грн. 63коп. щомісячно,
починаючи з 15 лютого 2007 року до передачі його справи до управління
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Києві,
а також: зобов'язав товариство передати особову справу ОСОБА_1. до
управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Києві.

У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити,  взявши за основу перерахунок щомісячних
страхових виплат з 01.03.1998року,
замість перерахунку з 01.03.2002року,
стягнути з АТФ «Укргазбуд» на його користь заборгованість по сплаті
страхових платежів 33 664, 06грн.,
компенсацію втрати частки доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплат - 7 552, 72грн.,  вартість
використаної путівки у санаторій «Гопри» - 1 448грн.; зобов'язати АТФ «Укргазбуд»
виплачувати йому страхові платежі у розмірі 864грн. 78коп. додатково до
стягнутих судовим рішенням від 30.11.2001 року 203, 36грн. щомісячно,  починаючи з 15 лютого 2007 року та
перерахувати кошти 28 500грн. на придбання автомобіля на рахунок дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Києві,  а також; зобов'язати АТФ «Укргазбуд»
зформувати його особову справу та в установленому порядку передати до
відділення виконавчої дирекції Фонду в м.
Києві з 01 травня 2007 року.

В
обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив,  що висновки суду в спірних правовідносинах не
відповідають обставинам справи та вимогам діючого в Україні законодавства.

Письмові
заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах визначених
ст. 303 ЦПК України,  колегія
суддів приходить до висновку,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
а рішення суду підлягає частковій зміні з таких підстав.

Судом
встановлено,  що рішенням Комсомольського
районного суду м.  Херсона від 30
листопада 2001 року,  що набрало законної
сили,  за ОСОБА_1 визнано право на
відшкодування шкоди,  заподіяної йому
ушкодженням здоров'я від нещасного випадку
на    виробництві і визначена    до
відшкодування акціонерним товариством «Укргазбуд» щомісячна допомога у
зв'язку із стійкою втратою працездатності в сумі 203грн. Збкоп.3 01.12.2001р.
/а.с. 24-25/.

Оскільки АТФ «Укргазбуд» на час звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом
не передало до відповідного органу Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на

виробництві та професійних захворювань України особову справу
позивача,  а щомісячні виплати проводить
нерегулярно та всупереч вимог ч.2  ст. 29
Закону «Про загальнообов'язкове державне

соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які        спричинили
втрату працездатності» не провадить перерахунок сум щомісячних страхових виплат
у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у
галузях національної економіки,  колегія
суддів погоджується з висновком суду про те,
що сума страхової виплати,  що
підлягає стягненню на користь позивача,
підлягає перерахуванню і виплаті без обмеження строком та коригуванню у
зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку,  встановленому
ст. 34 Закону України «Про оплату праці» / ст. 40 Закону «Про
загальнообов'язкове державне

соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності»/.

При цьому суд
обґрунтовано початком відліку часу перерахунку взяв 01 березня 2002 року,  як це й передбачено  ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» та перерахував суму щомісячних
страхових виплат,  розмір якої визначений
судовим рішенням від 30.11.2001 року.

Разом з
тим,  правильно визначивши розмір
перерахованої суми щомісячної страхової виплати у 491, 99грн.,  суд помилково зазначив у резолютивній частині
рішення про те,  що стягненню підлягає
сума у розмірі 288грн. 63коп. як додаткова до раніше визначеної рішенням суду
від 30.11.2001 року у розмірі 203грон. 36 коп.

Таким
чином,  суд створив ситуацію стягнення на
користь позивача належних йому від відповідача виплат за двома виконавчими
листами,  в той час,  як стягненню за останнім судовим   рішенням
підлягає   сума   страхової
виплати   у   знову

Визначеному розмірі із відкликанням
раніше виданого виконавчого листа/а.с. 22.23/.

З
наведеної підстави рішення суду підлягає відповідній зміні.

Правильними
та обґрунтованими колегія суддів вважає також висновки суду першої інстанції
про те,  що не підлягають
задоволенню    вимоги         позивача    про
стягнення    коштів    на придбання автомобіля.

Так,  відповідно до п.6  ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове     державне     соціальне страхування     від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності» та Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня
2006 року №999 із змінами,  що внесені
постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2007 року №661),  в редакції,
що діяла на момент вирішення судом справи,  автомобілі для інвалідів унаслідок трудового
каліцтва придбаваються Фондом соціального страхування та виділяються головними
управліннями соціального захисту згідно з укладеними з управліннями виконавчої
дирекції договорами,  в порядку
черговості.

Оскільки
ОСОБА_1,  перебуваючи на обліку в
головному управлінні праці та соціального захисту населення Херсонської обласної
державної адміністрації на отримання автомобіля «Таврія»-ІНФОРМАЦІЯ_1 з ручним
керуванням з 23.06.2005 року як інвалід III групи
трудового каліцтва,  передбаченого п.25
Порядку забезпечення інвалідів автомобілями,
права на позачергове або першочергове отримання автомобіля не має,  а його черга на отримання транспортного
засобу на час вирішення справи не підійшла,
передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог у названій
частині відсутні.

Погоджуючись
із висновком суду першої інстанції по суті позову в цій частині,  колегія суддів вважає за необхідне виключити
із мотивувальної частини рішення суду посилання як на норму матеріального
права,  що регулює спірні правовідносини,  на затверджений постановою Кабінету Міністрів
України від 08 вересня 1997року №999 Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями,  т.я. вказана

постанова
втратила чинність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19
липня 2006 року №999.

В
неоскарженій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядається.

В
іншій,  оскарженій частині,  рішення суду першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його
скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Доводи
апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та,
як такі,  що висновки суду не
спростовують,  підлягають відхиленню.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України,
колегія судів,  -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну    скаргу        ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.  Херсона від 14 лютого 2007 року в частині
позову про стягнення щомісячних страхових платежів частково змінити,  збільшивши розмір щомісячних страхових
платежів з 288грн. 63коп. до 491, 99грн. /чотириста дев'яносто однієї гривні 99
коп./.

Виданий
Комсомольським районним судом м.  Херсона
16 січня 2002 року виконавчий лист у цивільній справі №2-1445/2001року про
стягнення з акціонерного товариства фірми «Укргазбуд» на користь ОСОБА_1
щомісячної допомоги в зв'язку із стійкою втратою працездатності в сумі 203грн.
36 коп.і відкликати із державної виконавчої служби з врахуванням необхідності
фактичного виконання до 15 лютого 2007 року.

В решті
частині це не рішення залишити без змін,
виключивши з його мотивувальної частини посилання на затверджений
постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1997 року №999 Порядок
забезпечення інвалідів автомобілями.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду
України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.