Справа №33-ц-207
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року                                                                              м.  Рівне

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської

області в
складі: Собіни І.М. ,  Шимківа С. С. ,
Демянчук С. В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання частково незаконним державного акта на право приватної
власності на землю,  повернення земельної
ділянки,  усунення перешкод у її
користуванні за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Косівського районного
суду Івано-Франківської області від 9 грудня 2005 року та на ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2006 року,

встановила:

У травні
2005 року
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
частково незаконним державного акта на право приватної власності на землю,  повернення земельної ділянки,  усунення перешкод у її користуанні.

Рішенням
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 9 грудня 2005 року позов
задоволено.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2006року рішення Косівського районного суду
Івано-Франківської області частково скасовано,
і ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1. і ОСОБА_2 в позові до
ОСОБА_3 про вилучення із користування самовільно захопленої земельної ділянки
площею 0, 0143 га.,  в решті рішення
апеляційного суду залишено без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Косівського районного суду
від 9 грудня 2005 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської областіі
від 14 березня 2006 року та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1. і
ОСОБА_2 в позові за безпідставністю.

В
обґрунтування своїх вимог вказує на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія судців
вважає,  що касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335
ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над

іншими.
Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу,  якщо визнає,
що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права,  і доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  331,
332,  335-337 ЦПК
України,  Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697-V колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 9 грудня 2005 року та
рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.