Справа 2-2058-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

12 червня
2007 року                м.Мелітополь

Запорізька обл Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області в складі: Головуючого судді Колодіної
Л.В., При секретарі Арифовій Л.А., За участю представника позивача - ОСОБА_2
Представників відповідачів Марущенко, ОСОБА_3Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1

До

ТОВ «Торгово-Виробничий універсальний магазин
„Міраж",

Директору ТОВ «Торгово-Виробничий універсальний магазин
„Міраж"

ОСОБА_3,

Про визнання
протоколу № 2   від 01 липня   2006 року
загальних зборів

учасників „Міраж" в частині звільнення з посади
директора, незаконним

та скасування, про поновлення  на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач  звернувся
до суду  з позовом до відповідачів
про поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач вказує, що
з 13 травня 1993 року він був прийнятий на посаду комерційного директора до ТОВ
"Мираж". 10 квітня 1995 року був переведений на
посаду директора.

01 жовтня 2006 року до позивача прийшов відповідач
ОСОБА_3, який повідомив, що директором ТОВ "Міраж" є він, тому
позивача звільнено з займаної посади.

Позивач зазначає, що без всяких пояснень його практично
викинули на вулицю та перестали допускати
до роботи, причину звільнення йому не повідомили.

Після цього позивач звернувся до Мелітопольського
міськвідділу міліції. Після проведення перевірки, позивача ознайомили з
Протоколом № 2 загальних зборів учасників ТОВ від 01 липня 2006 року, у пункті
3 якого вказано, що ОСОБА_1 звільнено від виконання обов'язків директора ТОВ, і
ОСОБА_3 дійсно є директором ТОВ.

Позивач вказує, що з протоколом загальних зборів
учасників його ознайомили в день звільнення, на збори не запрошували, в
протоколі не вказані обставини, на підставі яких звільнено позивача. Позивач
вважає, що протокол загальних зборів не може замінити наказ про звільнення. З
наказом про звільнення позивача також ніхто не познайомив, трудову книжку
видали без проведення запису про звільнення. Позивач вказує, що його позбавили права ознайомитися з матеріалами, які
послужили підставою для звільнення.

Позивач звертався до відповідача ОСОБА_3, щоб він пояснив
причини звільнення, але останній в грубій
формі відповідав позивачу, що пояснювати йому нічого не буде.

Позивач
вказує, що 10 жовтня 2006 року він у письмовій формі звернувся до відповідача
з проханням дати відповідь щодо його звільнення, але до теперішнього часу
відповіді не отримав.

2

Позивач вважає, що діями відповідача
грубо порушені його права, передбачені Конституцією України та
трудовим законодавством, а саме: відсутність законних підстав для
звільнення, не ознайомлення з наказом про звільнення, тому позивач просить суд визнати протокол № 2 від 01 липня 2006
року, поновити його на роботі в якості директора. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та
пояснив, що в листопаді 2006 року трудову книжку отримав від відповідача ОСОБА_3 без запису про звільнення.
Копія трудової книжки (а.с.3) з одним
записом № 23 була зроблена в 1994-1995 році. Як були зроблені записи №
24 та № 25 - позивач не пам'ятає. Представник
позивача також просить суд задовольнити позов. Представник відповідача ТОВ „Торгово-виробничий універсальний
магазин" адвокат ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив суду, що
позивач у 1993 році не приймався директором
до ТОВ „Міраж" та не знаходився в трудових
відносинах з ТОВ „Міраж". В зв язку з чим, відповідач не мав підстав для звільнення з посади директора, оскільки
неможливо звільнити особу, яка не перебуває в трудових відношеннях з підприємством.
Тому, в протоколі № 2 від 01 липня 2006
року вказано звільнити від виконання обов язків.
Крім того, з 1993 року директором ТОВ була мати позивача ОСОБА_5, на ім я якої
надходили усі заяви від працівників. На підтвердження
цього факту адвокат ОСОБА_4 надав суду копії заяв на ім я ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_3 позов також не
визнав та пояснив, що підтримує думку представника ТОВ „Міраж"
адвоката ОСОБА_4 в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 суду показала, що позивач з 1995 року працював
директором. Всі заяви були на його ім я. Позивач
отримував заробітну платню директора. Записи в трудову книжки робили ОСОБА_7 та її донька ОСОБА_8 ОСОБА_7 звільнилася у 1996 році, а ОСОБА_8 звільнилася у 1998 році. Крім того, свідок суду показав, що запис у трудовій книжки позивача № 23 була зроблена ОСОБА_8, а записи №
24, 25 були зроблені ОСОБА_7.

Суд, заслухав    пояснення
сторін, їх представників,
показання свідків,

вивчивши   та
дослідивши   матеріали   справи,
вважає   необхідним   в

задоволенні позовних вимог відмовити
в повному обсязі.

Як було встановлено в судовому
засіданні 01 липня 2006 року проходили

загальні    збори
учасників    ТОВ
„Торгово-виробничий    універсальний

магазин   „Міраж". Згідно протоколу зборів   ОСОБА_9

був виключений як учасник із складу
товариства.

Крім того, суду в якості доказів
були представлені копія трудової книжки

позивач, де є тільки запис № 23 від 13 травня   1993 року згідно з якою

позивач був прийнятий   в ТОВ „Міраж" на посаду директора (
наказ № 12-к

від 13 травня 1993 року) (а.с.3).

Крім того, суду була надана копія
трудової книжки, де крім запису № 23 від

13 травня 1993 року є записи № 24
від 23 травня 1993 року та запис № 25

від 10 квітня 1995 року.

Суд критично відноситься до
останньої копії, т.я. в ній запис № 23 та № 24

зроблені в
один день, однак різними особами.

3

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що записи № 24 та № 25 зроблені

були ні 13 травня 1993 року та ні 10
квітня 1995 року, а пізніше.

Крім того, в судовому засіданні
представником    відповідача адвокатом

ОСОБА_4   для огляду   була надана   трудова книжка ОСОБА_10. В цій книжці є запис № 34 від 27 травня
1993 року

про то, що останній був звільнений з
ТОВ „Міраж" на підставі наказу № 5-к

від 27 травня 1993 року.

На підставі вищевикладеного суд
відноситься критично до записів № 23 та

№ 24     позивач, т.я. наказ № 12-к та 13-к від 13
травня 1993 року не може

бути зроблений раніше наказу № 5-к
від 27 травня 1993 року.

На аркуші справи № 46 знаходиться
копія наказу від 29 червня  1993 року

під номером 6, що також вступає в
противоріччя з нумерацією     наказів №

12-к та № 13-к від    13 травня 1993 року, зазначених у трудовій
книжці

позивача (а.с.46).

Крім того,   25 червня
1994 року на   ім я   позивач, як директора, була

зроблена заява  ОСОБА_11 (а.с.35). Однак, виходячи   зі змісту трудової

книжки позивач в цей час (
25.06.1994 року) він ще не був директором ТОВ

„Міраж".

Позивач посилаючись на наказ від 13
травня 1993 року № 12-к, стверджував що він
працював директором ТОВ „Міраж". Позивач як доказ його роботи на
вказаній посаді, надав суду копії своїх наказів про прийом та звільнення з
роботи працівників.

Поряд з цим позивач не надав
доказів, які б свідчили про правомірність

його призначення на роботу.

У відповідності
до  вимог п.п.10.12.,   10.14.
Статуту директор - це

виконавчий орган відповідача.

На цю посаду особа  призначається
шляхом:

-    укладення трудового контракту чи обирається з
числа учасників.

Позивач не надав суду ні трудового
контракту, ні протоколу загальних

зборів  учасників, які б стверджували   правомірність  його призначення

на посаду директора, а також його
права, обов язки, відповідальність  і

підстави для звільнення з роботи.

Позивач також не надав наказ від 13
травня 1993 року № 12-к, за яким

його було призначено директором.

Позивач не надав   пояснень хто видавав  такий
наказ та правомірність

видання такого наказу.

Крім того, позивач звернувся до суду
з позовними вимогами, а саме:

-  визнання
протоколу № 2 від 01 липня 2006 року загальних зборів

учасників ТОВ „Міраж" в частині звільнення з посади директора,

незаконним та
скасувати його.

Згідно з
вимогами ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення - в
місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

4

Згідно з вимогами ст.235 КЗпП
України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на
іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом,
який розглядає трудовий спір.

Таким чином, в судовому засіданні
було встановлено, що позивач ніколи не приймався на посаду директора у порядку,
встановленому Законом „Про господарські товариства" та статутом
підприємства, а тому підстав для його поновлення на посаді директора не має.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 221,
232,233, 235 КЗпП України,   Законом
України „Про господарські товариства", ст..ст.3, 8, 10, 45, 60, 74, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 До

ТОВ «Торгово-Виробничий універсальний магазин
„Міраж", Директору ТОВ «Торгово-Виробничий універсальний магазин
„Міраж" ОСОБА_3,

Про визнання протоколу № 2 від 01 липня 2006 року
загальних зборів учасників „Міраж" в частині звільнення з посади
директора, незаконним та скасування, про поновлення  на роботі, - ВІДМОВИТИ.

На рішення
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.