Справа № 22-ц-2481/2007                                                      Головуючий у І
інстанції Маркова О.М.
Доповідач у II інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого:
Приходько К.П. суддів: Березовенко Р.В.,
Оношко Г.М.  при секретарі: Бобко
О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 07 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2,  ОСОБА_1про визнання втратившими право
користування жилим приміщенням, -

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
колегія суддів,

встановила:

У квітні 2007
року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом .

«Свої
позовні вимоги обгрунтував тим,  що
відповідач ОСОБА_2. з жовтня 2001 року ,
а відповідачка ОСОБА_1разом з неповнолітніми дітьми з травня 2002 року
не проживають в будинку АДРЕСА_1,  який
належить йому на праві приватної власності і тому він просив визнати їх
втратившими право користування жилим приміщенням у спірному будинку.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2007 року
позов було задоволено. Визнано втратившими право користування жилим приміщенням
у спірному будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_1,  ОСОБА_4та ОСОБА_5.

Непогодившись
з вказаним рішенням суду відповідач ОСОБА_5подала апеляційну скаргу,  в якій просить рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2007 року скасувати,  оскільки воно є незаконним,  постановленим з порушенням норм матеріального

та
процесуального права та
справу направити на новий розгляд в той же суд іншим суддею.

Колегія
суддів,  перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  заявлених позовних вимог,  відповідно до правил  ст.
303 ЦПК України,  вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
домоволодіння АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить позивачу по
справі. Крім цього в будинку також зареєстровані відповідачі по справі разом з
їх неповнолітнми дітьми,  однак не
проживають в ньому та не коритуються ним: відповідач ОСОБА_2 з 2001 року,  а відповідачка ОСОБА_1. разом з
неповнолітніми дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 2002 року. Відповідачі залишили
спрне житлове приміщення добровільно і протягом усього часу непроживання в
ньому спроб вселитися не мали.

Зазначені
обставини встановлені судом на підставі пояснень сторін,  письмових доказів,  яким суд дав належну правову оцінку.

Виходячи
з вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тоґо,  що відповідачі по справі,  разом з неповнолітніми дітьми,  добровільно залишили житловий будинок АДРЕСА_1
і понад шість місяців без поважних причин не проживають в ньому,  а тому втратили право на користування спірною
житловою площею,  тому колегія суддів
вважає,  даний висновок обґрунтованим і
таким,  що відповідає нормам чинного
законодавства,  зокрема  ст. 71 ЖК України.

Відповідно
до вимог  ст.  29 ЦК
України місцем проживання фізичної особи,
яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з
них,   з
ким  вона  проживає.

Пункт 9
Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 35 « Про затвердження Тимчасового порядку
реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» передбачено,  що діти які недосягли 15 річного віку та
проживають разом з батьками,
реєструються разом з батьками або з одним з батьків.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. Враховуючи
все вище викладене,  колегія суддів
вважає,  що рішення суду

першої інстанції
ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства на
підставі поданих сторонами та дослідженими судом першої інстанції доказів,  тому воно є обґрунтованим та повинно бути
залишено без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313,  314,
315,  317,  319
ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення   Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 07 червня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом
двох місяців.