справа № 2-956/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

20 грудня 2007 року                                                                                           м.
Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого
судді Березовського О.Д., при секретарі Швачко О.В., за участю представника
відповідача Луданик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області щодо стягнення заборгованості по
заробітній платі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета
спору на боці відповідача - Головне управління Державного казначейства України
у Чернігівській області, -

В С Т
А Н О В И В :

ОСОБА_109 листопада 2007 року звернулась до суду з позовною заявою до
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 995, 57 грн..

Позивач в позовній заяві зазначила, що вона працювала вчителем математики у
Невклянській ЗОШ І-ІІ ступенів з 26.04.1998 року по 01.09.2002 року. З займаної
посади вона звільнилась в зв'язку з обранням сільським головою.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по заробітній платі в сумі 995, 57 грн..

Ухвалою судді від 19 листопада 2007 року провадження у зазначеній справі
відкрито.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву від
20.12.2007 року та уточнила заявлені нею позовні вимоги. Просить суд стягнути з
відділу освіти Городнянської райдержадміністрації на її користь надбавку за
вислугу років за період з січня 1997 року по серпень 2002 року в сумі 739,26
грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням
термінів її виплати за період з 01.01.1998 року по 28.02.1999 року в сумі 256,
31 грн.. Підтримала уточнені нею позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.
Відповідно до письмової заяви від 04.12.2007 рокуОСОБА_1просить суд розглянути
справу за її відсутності.

Представник відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації в
Чернігівській області в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав
частково і пояснив, що у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат
передбачених ст. 57 Закону України  „Про
освіту”, відсутністю відповідних бюджетних асигнувань працівникам районного
відділу освіти не проводилось нарахування надбавки за вислугу років та допомоги
на оздоровлення при наданні щорічної відпустки педагогічним працівникам. Ці
виплати не були нараховані, не вівся їх облік, вони не відносились до
кредиторської заборгованості. Згідно Закону України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів” від 09.09.2004 року №1994-IV
врегульовано правовідносини з цього питання. Цим законом встановлено порядок
погашення заборгованості протягом 5 років рівними частинами. В 2005 році позивач
отримав частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги
на оздоровлення. Тому вважає, що позивач має право вимагати та отримати тільки
частину вказаної заборгованості, яку він повинен був отримати в 2006-2007
роках. Щодо вимог позивача про стягнення компенсації вказав, що в цій частині
заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зазначив, що відповідним
Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених
статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” та
Постановою КМУ № 934 від 19.09.2005 року не передбачено нарахування та виплата
компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.
Крім того, спільним листом Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України
за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним
казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 роз'яснено, що виплата
згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” від
09.09.2004 року №1994-IV є разовою виплатою державного бюджету,
яка здійснюватиметься протягом п'яти років. Відповідно до нормативних
документів, які регулюють нарахування компенсації, визначено, що компенсація не
нараховується на разові виплати, тому компенсація позивачу і не нараховувалась.

Представник третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог у
судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином. Надав суду письмові пояснення на позовну заяву за
№ 14-13/779/8838 від 26.11.2007 року, які оголошено у судовому засіданні.
Згідно письмових пояснень третьої особи встановлено, що ГУ ДКУ у Чернігівській
області просить суд відмовити в повному обсязі позивачу у задоволенні позову в
частині нарахування та виплати грошової компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, в частині погашення
заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення
позов задовольнити частково з урахуванням вимог Закону України „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України
„Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів” та справу слухати за відсутністю представника ГУ ДКУ в
Чернігівській області. Приведені в поясненні заперечення на позов аналогічні
запереченням представника відповідача по справі, окрім того, Головне управління
пояснює, що воно не може брати участь у розгляд даної справи як третя особа,
оскільки  відповідно до ст.ст. 48, 51
Бюджетного кодексу України та Положення про ДКУ, затвердженого ПКМУ від 21.12.2005
р. №1232, казначейство відповідно до покладених на нього завдань здійснює
розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів
та здійснює контроль за відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів
розпису Державного бюджету України. (а.с. 11 - 12).

Суд, заслухавши пояснення
представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З дослідженої в судовому засіданні копії трудової книжки ОСОБА_1
встановлено, що остання 26.04.1988 року була призначена на посаду старшої
піонервожатої Невклянської восьмирічної школи, а з 01.09.1994 року переведена
на посаду вчителя математики та фізики Невклянської неповної середньої школи (
а.с. 3-4 ).

З довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації за
№ 224 від 19.10.2007 року встановлено, що нарахована ОСОБА_1 надбавка за
вислугу років та допомога на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по
31.08.2002 року включно становить 973, 26 грн.. В грудні 2005 року позивач
отримала частину заборгованості в сумі 234 грн.. Станом на 01.10.2007 року
заборгованість з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення
складає 739, 26 грн. (а.с. 5).

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення
законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів
або  внесенні  змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Стаття
43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право
на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону України „Про
освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним
працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що
держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу
років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати)
залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у
розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні
щорічної відпустки.

Відповідно до
ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір
заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської
діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.  Відповідно до частини 2 статті 2 Закону
України „Про оплату праці”, додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю
понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі
умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні
виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не
виплачувались в період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року надбавка за вислугу
років та допомога на оздоровлення, які є частиною його заробітної плати, чим
порушено його конституційне право на своєчасне одержання винагороди за працю.

З 01.01.1997 року введена в дію стаття 34 Закону України „Про оплату праці”,
якою передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати, яка проводиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Нарахування суми компенсації
грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться
відповідно до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів
у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III
та Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою КМУ
№ 1427 від 20.12.1997 року, а також Порядку проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати,
затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року.

Згідно довідки відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області встановлено, що сума компенсації ОСОБА_1
втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати з
01.01.1998 року по 28.02.1999 року складає 256, 31 грн.  ( а.с. 6 ).

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що надбавка за
вислугу років та допомога на оздоровлення не виплачувались у зв'язку з тим, що
дію ст. 57 Закону України „Про освіту” було призупинено, були відсутні
відповідні бюджетні асигнування на реалізацію цією норми, а Законом України
„Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів”, зазначену заборгованість було
визначено як кредиторську заборгованість Державного бюджету України, вона
погашається протягом 5 років рівними частинами та в 2005 році позивач отримав
частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років і цим Законом не
передбачено виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати, оскільки вони не відповідають дійсності і суперечать
Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Зазначений Закон
встановлює та регулює правовідносини, що склалися у зв'язку з не фінансуванням
з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту", а не порядок компенсації громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених
статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”
визнано заборгованістю держави перед педпрацівниками суми невиплати надбавки за
вислугу років та допомоги на оздоровлення, тобто підтверджено право позивача на
отримання цих виплат в період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року.

Вказаний закон було прийнято 09.09.2004 року, в той час як правовідносини,
що склалися між позивачем та відділом освіти, і які досліджуються судом,
відбувались в період з 1997 року по 2002 рік, і, таким чином, зазначений Закон
не може якимсь чином обмежувати права позивача, оскільки відповідно до ст. 58
Конституції України він не має зворотної дії у часі і не може обмежувати
закріплене Конституцією України право позивача на своєчасне одержання
винагороди за працю.

Роз'яснення Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за
погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством
України від 30.11.2005 року №1/9-681, на яке посилається представник
відповідача, у тій частині, що виплата по ст. 57 ЗУ „Про освіту” є разовою
виплатою державного бюджету, суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 ЗУ „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів”, оскільки  кредиторська заборгованість погашається
працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти
Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області нарахована
позивачу сума заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги
на оздоровлення, а також сума компенсації втрати частини заробітної плати у
зв”язку з порушенням термінів її виплати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати
по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції України, ст. 57 Закону
України „Про освіту”, ст.2, ст. 34 Закону України „Про оплату праці”, ст.ст.
94, 233 КЗпП України,  Законом України „Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати”
від 19 жовтня 2000 року N 2050-III,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427  „Про затвердження Положення про порядок
компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати”,  Постановою КМУ від
21 лютого 2001 р. N 159  „Про
затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1- задовольнити повністю.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області на користь ОСОБА_1739 грн. 26 коп. заборгованості по
виплаті надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення за
період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року, 256 грн. 31 коп. грошової
компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати з 01.01.1998 року по 28.02.1999 року, а всього стягнути 995 грн. 57
коп. заборгованості, без врахування податків та обов'язкових платежів, що
підлягають утриманню.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації 51
грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.
для зарахування на рахунок № 0101 держбюджету Городнянського району,
код одержувача 21406290, ГУ ДКУ в Чернігівській області, МФО 853592.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя:
О.Д.Березовський