Справа
№ 33-ц-481/07                                           Головуючий
-19                                                              Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
вересня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Завидовської -
Марчук О.Г.,  Стрільчука В.А.,  Русинчука М. М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  бюро
технічної інвентаризації про визнання недійсним свідоцтва про право власності
на господарську будівлю,  визнання права
власності на частину будівлі та усунення перешкод в користуванні майном за
касаційною скаргою відповідача ОСОБА_3. на рішення Лановецького районного суду
Тернопільської області від 18 травня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 8 вересня 2005 року,

встановила:

В червні
2004 року ОСОБА_1та ОСОБА_2. звернулись в суд з зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що Лановецьким бюро технічної інвентаризації
на ім'я ОСОБА_4,  яка є неповнолітньою
дочкою ОСОБА_3,  незаконно видане
свідоцтво про право власності на 1/2 частину хліва у селі Лопушно,  яка на підставі попереднього рішення суду
належить позивачам.

Рішенням
Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2005
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 8 вересня 2005 року,  позов задоволено.

У
касаційній скарзі відповідачка ОСОБА_3. просить скасувати вказані судові
рішення з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи та порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
відповідно до рішення Лановецького районного суду від 27.06.2001 року у справі
за позовом ОСОБА_1.,  ОСОБА_5,

2

ОСОБА_1
до ОСОБА_6  про усунення перешкод в
користуванні господарськими спорудами весь спірний хлів за життя ОСОБА_7належав
їй і в порядку спадкування перейшов до ОСОБА_2.(а.с.  76).

Задовольняючи
позов,  місцевий суд правильно виходив з
того,  що спадкодавець ОСОБА_6  була власником лише 1/2 частини житлового будинку
у зазначеному населеному пункті,  а 1/4
частина спірного хліва ніколи їй не належала і тому не могла перейти від неї в
порядку спадкування до ОСОБА_4

Судом
апеляційної інстанції дане рішення обґрунтовано залишено без змін.

Та
обставина,  що до участі в апеляційному
розгляді даної справи не було залучена ОСОБА_4,
яка на той час досягла повноліття,
не може бути підставою для скасування ухвали апеляційного суду,  оскільки на час постановления рішення суду
першої інстанції вона була неповнолітньою і її інтереси в місцевому і
апеляційному судах представляла як законний представник її мати ОСОБА_3. До
того ж про набуття названою особою повноліття,
як вбачається з матеріалів справи,
апеляційному суду не було відомо. Відомості про дату її народження містяться
лише в доданому до касаційної скарги свідоцтві про право на спадщину.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно зі  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального і процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судових рішень.

Наведенні в
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 8 вересня 2005 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.