Справа №22ц-1208/2007 рік.                          Головуючий у першій інстанції
Доповідач - Заболотний В.М.
УХВАЛА

іменем      України

07
вересня 2007 року                                                                                          місто
Чернігів

Апеляційний   суд
Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Заболотного В.М.

суддів -
Миронцова В.М. ,  Скрипки А.А.

при секретарі -
Мехед Т.О.,  Івановій Н.Б.

з участю -
сторін та їх представників

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 14 червня 2007 року по справі за скаргою ОСОБА_1на
дії державного виконавця відділу ДВС Ніжинського міськрайонного управління
юстиції,  -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною
ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 14.06.2007 року у задоволенні
скарги ОСОБА_1  відмовлено. Суд прийшов
до висновку,  що державним виконавцем не
були порушені положення Закону України „Про виконавче провадження",  адже стосовно зобов'язання ОСОБА_2
забезпечити можливість ОСОБА_1  завести в
квартиру меблі суд рішення не виносив,  а
тому державний виконавець не повинен був приймати участь у цьому. Заявниця повинна
була не оскаржувати дії державного виконавця через цей конфлікт,  а звернутись до суду в позовному порядку.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати зазначену ухвалу і постановити нову,
якою зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження і
виконати рішення суду про вселення в квартиру. Вказує,  що державним виконавцем при вселенні її в
квартиру не виконані вимоги  ст.80 ЗУ „Про виконавче
провадження". Згідно з Законом і Інструкцією про проведення виконавчих
дій,  вселення в квартиру полягає в
забезпеченні людині можливості проживання в житловому приміщенні. Всупереч
зазначеної норми,  державний виконавець
лише вручив їй ключі,  вселивши в
квартиру,  не забезпечивши можливості там
проживати. Суд,  постановивши таку
ухвалу,  не вжив заходів для захисту
порушеного права на користування житловим приміщенням,  захищеного судовим рішенням від 31.01.2007
року.

2

Заслухавши
суддю-доповідача,  учасників судового
розгляду,  перевіривши доводи скарги та
дослідивши матеріали справи,  апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ст, 80 Закону України „Про виконавче провадження",  примусове вселення полягає у забезпеченні
державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення,  вказане у виконавчому документі,  та його проживання (перебування) в ньому.

В даному
випадку,  рішення суду від 31.07.2007
року про вселення ОСОБА_1  було виконано
15 травня 2007 року боржником ОСОБА_2 в добровільному порядку,  про що державним виконавцем був складений акт
і на цій підставі винесено постанову про закінчення виконавчого провадження
(а.с. 6-7). Дана постанова ніким не оскаржувалась.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
зазначає,  що державним виконавцем
не повністю виконане рішення про її вселення,
адже останній не забезпечив належні умови проживання в квартирі. Такі
доводи не можуть бути підставою для визнання незаконними дій державного
виконавця,  оскільки статтею 80 ЗУ „Про виконавче
провадження" передбачено,  що у разі
подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача в
приміщенні,  в яке його вселено,  стягувач має право звернутися до державного
виконавця з заявою про відновлення виконавчого провадження. У цьому випадку
державний виконавець має право повторно провести примусове вселення стягувача з
застосуванням до боржника штрафних санкцій.

Таким
чином,  державний виконавець не порушив
вимог ЗУ „Про виконавче
провадження" при виконанні рішення суду,
діяв у відповідності та в межах Закону,
а тому підстав для визнання його дій незаконними не вбачається.

За таких
обставин,  рішення суду першої інстанції
є законним і обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального
права,  а доводи апеляційної скарги не
дають підстав для його скасування.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст. ст.303,
307-308,  312-315,  317,  319 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 14 червня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.