УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„22"
червня 2007 року                                                                      м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої                 Пнівчук О.В.,

суддів:                         Вакарук В.М.,
Горблянського Я.Д.,

секретаря                   Хімей М.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2. на рішення Тисменицького районного суду від 24 квітня 2007
року, -

встановила:

Рішенням Тисменицького районного суду від 24 квітня 2007 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1. до ОСОБА_3. про визнання свідоцтв про право на
спадщину за законом та за заповітом недійсними та усунення перешкод в
користуванні житловим будинком АДРЕСА_1

На дане рішення ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на
те, що судом порушено норми процесуального права, не повно з'ясовано обставини
справи, не досліджено письмові докази, що є в справі.

Поза увагою суду залишилась та обставина, що вона
фактично володіє і проживає у спірному будинковолодінні з 1932 року по даний
час.

Судом не з'ясовано причину незаконного переходу права власності на її
будинковолодіння на підставі рішення виконкому Радчанської сільської рад від
23.11.1989 року до ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Суд не перевірив чи вона будь-яким чином відчужувала належний їй будинок,
так як після смерті чоловіка вона була єдиним власником будинку.

З наведених підстав апелянт просила рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_1., суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивачка не представила
суду доказів того, що будинковолодіння по АДРЕСА_1належить їй на праві
власності.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Радчанської
сільської ради від 23.11.1989 року „Про затвердження списків для оформлення
права власності на житлові будинки, які належать окремим громадянам або
колгоспним дворам по с.
Радча та с Чукалівка
будинковолодіння АДРЕСА_1 був затверджений як

Справа
№22-ц-74872007р.                                  Головуючий
у І інстанції Струтинський P.P.

Категорія 5                                                             Доповідач
Пнівчук О.В.

такий, що
належить окремим громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 частині (а.с. 63).

Рішенням виконавчого комітету Тисменицької районної ради
народних депутатів від 19 грудня 1989 року постановлено оформити право
власності на житлові будинки, що належать членам колгоспних дворів та окремим
громадянам в с Чукалівка,
де згідно додатку №2 житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4. та ОСОБА_5. по
1/2 частині як колгоспні двори (а.с. 64).

На підставі зазначеного рішення виконкомом Радчанської сільської ради від
15 червня 1990 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на
житловий будинок по 1/2 його частині кожному, як головам колгоспних дворів
(а.с. 38, 39).

Позивачкою ОСОБА_1. не представлено суду жодних доказів того, що на час
ухвалення вище перелічених рішень вона являлась єдиним власником цілого
будинковолодіння чи була членом колгоспних дворів, головами яких являлись
ОСОБА_4. чи
ОСОБА_5

Натомість, згідно записів в погосподарських книгах за 1983-1985р.р. поданих
представником позивачки, ОСОБА_1. приживала в господарстві, що належить до
суспільної групи колгоспний двір.

Дані записи не містять вулиці та номеру будинковолодіння, однак зазначено,
що це будинок 1975 року забудови загальною площею 90 м2,тобто будинковолодіння
НОМЕР_1, а не АДРЕСА_1.

Таким чином, при видачі свідоцтв про право власності на будинковолодіння
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4
та ОСОБА_5 законних прав ОСОБА_1. як власника будинковолодіння не порушено.

За наведених обставин, підстав для визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину за законом та заповітом виданих після смерті ОСОБА_4.,
ОСОБА_5,ОСОБА_6. колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків рішення
суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст.
307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2. відхилити.

Рішення
Тисменицького районного суду від 24 квітня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання законної сили.