Справа № 22ц-40/
2007року      Головуючий по
С.Г. Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                 УКРАЇНИ

11 січня
2007р.                                       м.
Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого -
судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Дряниці
Ю.В., Абрамова П.С.

При секретарі
Лимар О.М.

З участю

Представника
позивача ОСОБА_1

Відповідача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах
ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області
від 19 жовтня 2006 року

по справі за позовом ВАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу за надані комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ВАТ «Полтаваобленерго», НВФ «ВАС», КГЖЕП «Автозаводське», виконавчого комітету
Кременчуцької міської Ради, Державної інспекції по контролю за цінами в
Полтавській області про стягнення матеріальної і моральної шкоди та захист прав
споживачів

судова
колегія, заслухавши  доповідь
судді-доповідача апеляційного суду Прядкіної О.В., -

ВСТАНОВИЛА:

В червні
2004р. Кременчуцька філія ВАТ «Полтаваобленерго» за дорученням ВАТ
«Полтаваобленерго» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за спожите тепло та гарячу воду в сумі 661,14 грн, а також
витрат по сплаті держмита.

В липні
2005р. ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом про захист прав споживача та
стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Вказувала, що
між нею та ВАТ «Полтаваобленерго» договір про надання послуг з теплопостачання
відсутній, а тому відповідач повинен щомісяця надавати їй рахунок, в якому
зазначати найменування послуг, їх обсяг, вартість та загальну суму, що підлягає
оплаті. Однак вона таких рахунків не отримує, а відповідач виставляє в єдину
автоматизовану систему в банках суми, розраховані по тарифу,   визначеному
для споживачів, з якими укладені договора.
Крім того, їй послуги по теплопостачанню за період з 15 квітня по 15 жовтня
кожного року не надаються.

Просила
зобов»язати відповідача виключити з автоматизованої системи відомості про
наявність у неї заборгованості по оплаті за теплопостачання за період з 1998р.
по липень 2001р., зобов»язати надсилати
на її домашню адресу рахунки про надання послуг із зазначенням
відомостей про кількість, якість та ціну та загальну вартість фактично наданих
послуг та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 500 грн. (а.с.59-60)

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області
від 01 лютого 2006 року до участі в справі залучено ОСОБА_3 третіми особами НПФ
«ВАС», КГ ЖЕП «Автозаводське», Полтавську обласну державну адміністрацію та
полтавське регіональне представництво Антимонопольного комітету (а.с.88), а
ухвалою цього ж суду від 22 серпня 2006р. третіми особами по первісному позову
- виконавчий комітет Кременчуцької міської ради та Державну інспекцію з
контролю за цінами та їх же співвідповідачами за зустрічним позовом (а.с.184).

Рішенням
Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня
2006 року позов ВАТ «Полтаваобленерго» задоволено та на його користь з ОСОБА_2
таОСОБА_3 в солідарному порядку стягнуто заборгованість по оплаті вартості
наданих комунальних послуг -теплопостачання та постачання   гарячої води за період з 01 серпня 2001р. до
31 липня 2004р. в сумі 661,14 грн, а також витрат по сплаті держмита -51 грн.
та на користь держави 30 грн.витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду
оскаржене ОСОБА_2., яка в апеляційній скарзі просить його скасувати, ухваливши
нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ВАТ «Полтаваобленерго» та
задовольнити її зустрічний позов. Вважає, що місцевим судом порушені норми  матеріального права.

Кременчуцька філія ВАТ «Полтаваобленерго» подала заперечення на апеляційну
скаргу, в яких вважає рішення місцевого суду вірним та обґрунтованим.

Колегія суддів,
перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить
до висновку про часткове  задоволення
апеляційної скарги з таких підстав:

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що відповідачі зареєстровані у кв.АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_2

Стягуючи з
відповідачів заборгованість в сумі 661,14 грн. за комунальні послуги за
опалення та гарячу воду за період з 01 серпня 2001р. до 31 липня 2004р., суд
виходив з того, що між сторонами склались фактичні договірні відносини.

Між тим, на
думку колегії суддів, до такого висновку місцевий суд прийшов передчасно, не
давши належної оцінки цьому факту з огляду на вимоги ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» про те, що відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних
засадах. В протилежному випадку стягнення відбувається за фактично надані
послуги.

Відповідно до
ст.311 п.5 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не
міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 фактично залишились не розглянутими судом першої
інстанції.

Так, згідно  п.2 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»   споживач
має право одержувати   в  установленому законодавством порядку
необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх

вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ,ціни/тарифу,
норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі
властивості тощо.

Не
витребовувались докази і не досліджувались зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
щодо зобов»язання відповідача виключити з автоматизованої системи відомості про
наявність у неї заборгованості по оплаті за теплопостачання за період з 1998р.
по липень 2001р.   та не дана оцінка цим
вимогам з огляду на положення стандартів бухгалтерського обліку та ст.8 п.3
Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За таких обставин, за наявності порушень процесуального права, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись
ст.ст.303,307,311,315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3
задовольнити частково, а рішення місцевого Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2006р. скасувати, направивши
справу на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена  в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.