АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

11 червня 2007 року                                                                               м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Віхрова В.В.,   Гайдук В.І.,  Красеітної Т.П.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від 22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_1,  на рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2004 року та на
рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 24
вересня 2004 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Авіалінії України» про стягнення заборгованості зі сплати добових за час
перебування у відрядженнях за кордоном,
компенсації за затримку їх виплати,
витрат пов'язаних з продовженням виробничого процесу та моральної шкоди,  -

встановила:

У
листопаді 2003 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що,  перебуваючи в трудових
стосунках з відповідачем,  був
неодноразово направлений у відрядження за кордон,  однак відповідачем невірно нараховувалась
сума добових,  крім того,  позивач змушений був сплатити власні кошти у
квітні 2000 року за
продовження пілотського свідоцтва в сумі 189,
0 грн,  у лютому 2002 року 134, 0 грн за
перенавчання на спеціальному тренажері,
у червні 2003 року 39, 0 грн за
проходження сертифікаційного екзамену,  у
травні 2003 року 76, 3 грн за медичне
обстеження у нарколога та психіатра,  а
тому,  згідно уточнених позовних
вимог,  позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь недоплачену суму добових за час перебування у
відрядженнях за кордоном за період з січня 1998 року по вересень 2003
року в розмірі 13909
грн. 43 коп.,  компенсацію за затримку виплати добових в
сумі 3449 грн. 52 коп.,  витрати пов'язані з продовженням виробничого
процесу за період з квітня 2000
року по червень 2003
року у сумі 438 грн. 30 коп. та моральну
шкоду в сумі 5000, 0 грн.

Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2004 року  в задоволенні позовних вимог відмовлено у
повному обсязі.

Рішенням
апеляційного суду Київської області від 24
вересня 2004 року
рішення місцевого суду змінено,  позов
задоволено частково,  з відповідача на
користь позивача стягнута заборгованість по добових витратах за серпень та
вересень 2003 року в
сумі 2850 грн. 39 коп.

Справа №
33ц-44кс/07                     6-25099кс04

Головуючий у
першій інстанції       Корнієць М.  І.

Доповідач                                          Красвітна
Т.П.

В
касаційній скарзі ОСОБА_2  - представник
ОСОБА_1.,  посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі та рішення суду
апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог і просить
постановити нове рішення про задоволення позову в повному об»ємі.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Вирішуючи
справу,  суд апеляційної інстанції,  на підставі
ст.   ст.  1,  12 Закону України «Про оплату праці»
від 24.03.95 року (з
наступними змінами та доповненнями),
глави VIII КЗпП України,  пункту
4.2 Інструкції
зі статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Міністерства статистики України від 11.12.95 року №323 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.95 року за №
4651001,  дійшов правильного висновку про те,  що добові за час перебування у відрядженні
не,  входять до фонду оплати праці,  тому до даних трудових правовідносин
застосовується передбачений ч. 1
ст.
233 КЗпП
України трьохмісячний строк позовної давності,
який позивачем пропущений без поважних причин.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини,  що не
були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,  й це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судових рішень.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК
України,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 - представника
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2004 року та рішення
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 24 вересня 2004 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.