Справа №22-ц-1304 2007 р.                  Головуючий
Категорія       29                                                   Суддя
- доповідач Хвостик С.
УХВАЛА

іменем     України

9 жовтня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Сумської  області в складі :

головуючого
-   Хвостика С. Г.

суддів                   -    Сибільової Л.О.,  Семеній Л.І.

з участю
секретаря судового засідання - Назарової О.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
представника позивача АТЗТ «Номак-Інвест» -Карпищенко А.С. ,  відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2007 року у справі за
позовом Акціонерного товариства закритого типу «Номак-Інвест» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,

встановила :

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2007 року позов АТЗТ
«Номак-Інвест» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТЗТ «Номак-Інвест»
383 грн. 98 коп.3аборгованості по оплаті опалення приміщення за період з 1
січня 2007 року по 1 червня 2007 року,
51 грн. повернення сплаченого судового збору,  30 грн. повернення витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить це рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

При
цьому посилається на порушення норм матеріального і процесуального права,  невідповідність висновків суду обставинам
справи. Зазначає,  що договору між нею та
позивачем про надання послуг по опаленню жилого приміщення не укладено,  послуг вона не отримувала,  акт приймання-передачі квартири не є
підставою для оплати послуг.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  заслухавши суддю-доповідача,  пояснення відповідача про задоволення
апеляційної скарги та представника позивача - про залишення рішення,  як законного і обґрунтованого,  без зміни,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Як
встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_2 на праві
власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1,  в якій вона мешкала з сім'єю.

29
грудня 2006 року АТЗТ «Номак-Інвест» та ОСОБА_2
підписано акт приймання-передачі зазначеної квартири,  відповідно до якого відповідачка
зобов'язалась оплачувати всі комунальні послуги,  в тому числі і опалення,  з моменту його підписання.

Надані
позивачем послуги з опалення приміщення відповідачка не оплатила,  у зв'язку з чим станом на 1 червня 2007 року
утворилась заборгованість в сумі 383 грн. 98 коп.,  яку вона у добровільному порядку,  відповідно до листа позивача від 1 червня
2007 року,  не погасила (а.с. 5).

2

За   вказаних   обставин
суд   першої                       інстанції дійшов вірного
висновку про

наявність
підстав для стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки,  оскільки послуги з теплопостачання за місцем
її проживання у квартирі АДРЕСА_1 надавались і вона ними користувалась.

Доводи
апелянта про те,  що акт
приймання-передачі квартири не є договором про надання комунальних послуг,  що зазначені послуги взагалі не
надавались,  були предметом судового
розгляду і обґрунтовано спростовані.

Як
вбачається з матеріалів справи (а.с. 23),
котельнею будинку по вул. АДРЕСА_1,
в якому знаходиться квартира позивачки,
з січня по березень 2007 року використано 57596 куб.м природного
газу,  тобто використаного для надання
послуг з постачання теплової енергії.

Належним
чином оцінивши таку довідку в сукупності з іншими доказами по справі,  зокрема,
поясненнями свідків ОСОБА_3та ОСОБА_4,
суд дійшов обґрунтованого висновку про те,  що послуги з опалення позивачем надавались.

А щодо неякісного критерію таких послуг,
у зв'язку з чим,  як вважає
відповідачка,  не має потреби їх
оплачувати,  то на думку колегії
суддів,  такий її довід є
помилковим,  оскільки вона не
довела,  що рівень якості теплопостачання
був низьким,  що б виключало необхідність
проведення оплати такої послуги.

Та
обставина,  що між надавачем послуг і
споживачем не було укладено договору,  не
є підставою для звільнення останнього від оплати фактично спожитих послуг,  так як факт споживання таких послуг створює
для відповідачки зобов'язання оплатити послугу з теплопостачання,  що випливає із змісту  ст. 11 ЦК
України.

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не містять
посилань на такі порушення законодавства,
що б могло бути підставою для зміни чи скасування рішення.

Рішення суду
відповідає вимогам  ст.  ст. 67,
68 ЖК України,   ст. 11 ЦК України.

Отже,  як законне і обґрунтоване рішення суду
необхідно залишити без зміни,  а
апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  315 ЦПК
України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2007 року по даній справі
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.