Справа №22-ц-948 2007 р.                    Головуючий
у 1 -й інстанції - Стародубцева Л.О.
- 43                                                      Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

іменем    України

2      серпня 2007 року колегія судців
судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Сумської області в складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів                   -  Кононенко О.Ю.,  Ведмедь Н.І.

З      участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.

та осіб,  які беруть участь у справі - відповідача ОСОБА_1. ,  його представника

ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну

справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня
2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_3до приватного підприємця ОСОБА_1,  третя особа -
голова Шосткінського міського об'єднання захисту прав споживачів Стахорська
Любов Іллівна,  про розірвання договору
про надання послуг та стягнення матеріальної і моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_3.
звернувся з зазначеним позовом у березні 2007 року. Свої вимоги мотивував
тим,  що 22 грудня 2005 року він уклав з
приватним підприємцем ОСОБА_1.  договір надання послуг по виготовленню
віконного блоку з металопластиковим склопакетом.  За виготовлення та встановлення віконного
блоку позивач сплатив 1210 грн. У зв'язку з тим,  що відповідач надав неякісний товар та
послуги,  ОСОБА_3. просив договір
розірвати та стягнути з відповідача на його користь 1210 грн. матеріальної та
1500 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2007 року
позов ОСОБА_3. задоволено частково. Розірвано договір надання послуг по
виготовленню металопластикового склопакета,
укладений між сторонами 22 грудня 2005 року,  стягнуто з ОСОБА_1.  на
користь позивача 1210 грн. матеріальної шкоди,
300 грн. моральної шкоди та 7 грн. 50 коп. судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1.  на користь держави 51 грн. судового збору.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.  просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

При
цьому апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та
процесуального права,  зокрема,  зазначає,
що суд дійшов неправильного висновку про те,  що шкоду заподіяно позивачу з його вини,  оскільки він добросовісно виконав свої
договірні зобов'язання. Крім того,
вказує,  що позивач не довів у
судовому засіданні,  що склопакет був
недостатньо загерметизований,  внаслідок
чого став запотівати та промерзати. Також зазначає,  що стягнувши з нього на користь позивача
вартість товару та послуг,  суд не
обговорив питання про повернення йому віконного блоку.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  заслухавши суддю-доповідача,  доводи та заперечення сторін,  колегія

2

судців вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому     задоволенню,      виходячи     з наступного.

Як
встановлено судом першої інстанції,  22
грудня 2005 року між ОСОБА_3. та приватним підприємцем ОСОБА_1.  укладено письмовий договір надання послуг по виготовленню
та встановленню металопластикового склопакета в одну з кімнат квартири
позивача.

На
виконання умов цього договору відповідачем був проведений монтаж віконної
конструкції,  а позивачем оплачено
вартість наданих послуг в сумі 1210 грн.

Гарантійний
строк на профіль встановлено 5 років,  на
фурнітуру - 2 роки.

У січні
2006 року встановлена відповідачем однокамерна віконна конструкція почала
запотівати та промерзати зсередини.

Позивач
неодноразово звертався до відповідача зі скаргами на неналежну якість товару та
наданої послуги.

Для
усунення цих недоліків відповідачем був виготовлений двокамерний
склопакет,  на який було замінено
однокамерний без оплати монтажних послуг. Внаслідок такої заміни вікно
складається з трьох частин: в одній частині встановлено двокамерний
склопакет,  а в двох інших частинах -
однокамерні.

Після цього у зв'язку з повторним надходженням скарг відповідач пропонував
позивачу на вибір останнього придбати метало пластикові конструкції іншого
виробника за рахунок відповідача або замінити металопластикові конструкції на
дерев'яні,  однак позивач з такою
пропозицією не погодився.

Вжиті
відповідачем заходи не відновили необхідних властивостей товару щодо
використання його за призначенням.
Відповідач остаточно усунути недоліки відмовився,  мотивуючи це тим,  що всі можливі варіанти ним були використані
неодноразово.

Такими
діями відповідача позивачу завдано як матеріальну,  так і моральну шкоду,  яка полягала у моральних стражданнях у
зв'язку з тим,  що встановленням віконних
склопакетів він намагався покращити умови проживання,  однак внаслідок надання йому неякісних послуг
він був змушений вживати додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких
обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те,  що відповідач не забезпечив використання товару
за призначенням протягом гарантійного строку,
що віконна конструкція є недоукомплектованою та що недоліки товару та
послуг не усунуто.

Доводи
апелянта про те,  що він надав позивачу
повну інформацію про види та технічні характеристики склопакетів та встановив
склопакет належної якості,  є
непереконливими.

В
судовому засіданні встановлено,  що у
відповідь на скарги позивача відповідач вживав заходів до усунення недоліків
встановлених ним склопакетів. Зазначені дії відповідача свідчать про визнання
ним факту наявності недоліків товару та наданих послуг.

Крім
того,  відповідач не надав суду належних
доказів на підтвердження того,  що надав
позивачу необхідну,  доступну,  достовірну інформацію про продукцію,  що забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору,  як того
вимагає  ст. 700 ЦК України та  ст. 15 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Навпаки,  п.3.5 договору,  укладеного між сторонами,  встановлено гарантій строк 5 років,  тоді як гарантій строк експлуатації
зазначеної метало пластикової продукції становить 5 років,  а фурнітури - 2 роки.

При
вирішенні питання про відшкодування шкоди суд першої інстанції вірно,  у відповідності з вимогами  ст. 15 Закону України «Про захист прав
споживачів»,  виходив з того,  що споживач не має спеціальних знань про
властивості та характеристики товарів.

Посилання
апелянта на те,  що у суду не було
підстав для розірвання договору,  також є
безпідставними.

з

Як  вбачається
з   матеріалів   справи,                      відповідач  у
судовому  засіданні  не

заперечував того
факту,  що встановлені ним склопакети в
зимовий період запотівали та промерзали зсередини.

Однак,  правильно встановивши обставини справи та
визначившись з нормами матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини,
а саме -  ст.  ст. 678,
679,  700,  1167 ЦК України,  Закон України «Про захист прав
споживачів»,  суд першої інстанції,  ухвалюючи рішення про стягнення на користь
позивача відшкодування вартості майна,
не обговорив питання про передачу цього майна відповідачу.

За таких
обставин апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню,  а рішення місцевого суду - зміні.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.3,  309 ч.1 п.4,
314 ч.2, 316 ЦПК України,  колегія
суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2007 року в
даній справі змінити.

Зобов'язати
ОСОБА_3після відшкодування йому збитків повернути ОСОБА_1 віконний блок з
металопластиковим склопакетом «Винхаус».

В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили негайно і може бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду
України.