УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року                                                                       м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого             Горблянського Я. Д.,

суддів:                       Фединяка В.Д., Мелінишин
Г.П.,

секретаря                  Довжинської
Н.Б.,

з
участю:      адвоката                      ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від 31 липня 2007 року, -

встановила:

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону в інтересах Міністерства
Оборони України в особі Івано-Франківського КЕЧ району пред'явив позов у суд до
ОСОБА_2., треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_3., військова частина
А-1807 про визнання ордеру недійсним та виселення з наданням іншого житла.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що під час проведення
перевірки гарнізонного гуртожитку встановлено порушення житлового законодавства
командуванням в/ч А-3382
при видачі ордеру №78 від 26.08.2005р. військовослужбовцю за контрактом
ОСОБА_2. для проживання в кімнатах НОМЕР_1 гарнізонного гуртожитку. Оскільки їй
ордер видано з порушенням чинного законодавства, то просить визнати його
недійсним.

ОСОБА_2. подала до суду зустрічну позовну заяву до
військового комісара-начальника Івано-Франківського гарнізону, житлової комісії
Івано-Франківського гарнізону, військової частини А-1807, ОСОБА_3. про визнання
недійсною постанови житлової комісії гарнізону від 18.02.2006р. Свої вимоги
мотивує тим, що комісія не могла розподілити спірне житло в лютому 2006р.
ОСОБА_3., оскільки їй було видано ордер на це житло до прийняття даної
постанови і ордер в судовому порядку недійсним не визнавався.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31.07.2007 року позов
Військового прокурора задоволено. Визнано недійсним ордер №78 від 26.08.2005
року, виданий військовою частиною А-3382 ОСОБА_2. на вселення в кімнати НОМЕР_1
гуртожитку по вул. Є. Коновальця, 80 в м. Івано-Франківську. Виселено її з
даних кімнат та вселено в кімнатуНОМЕР_2.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2. відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2. подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що суд неправильно застосував і керувався „Положенням про
порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України", оскільки спір
виник з приводу поділу не жилого приміщення, а гуртожитку. Також суд не дав
оцінку факту пред'явлення позову військовим прокурором, оскільки позов подано
не в інтересах держави, а в інтересах самостійної юридичної особи, яка не є
органом влади.

Справа №
22-ц-1134/2007р.                                       Головуючий
у І інстанції Барашков
В.В.

Категорія  29                                                                Доповідач
Горблянський Я.Д.

Поза увагою суду залишено те, що надання спірної кімнати в гуртожитку
згідно протоколу засідання житлової комісії гарнізону від 18.02.2006р.
ОСОБА_3., яка проживає в кімнатіНОМЕР_2 є неправомірним, оскільки на той час
був виданий ордер на її ім'я і цей ордер в судовому порядку не відмінявся. Тому
просить дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення.

Апелянтка ОСОБА_2. підтримала апеляційну скаргу, просить дане рішення
скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог та про
відмову у визнанні ордеру недійсним.

Представник позивача Кормило P.O., представник КЕЧ району Говзан М.М. та
ОСОБА_3. просять апеляційну скаргу ОСОБА_2. відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням норм чинного
законодавства.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.08.2005 року
командиром в/ч А-3382 видано
ордер №78 на поселення в кімнати НОМЕР_1, загальною площею 38,33 кв.м.
військового гуртожитку по вул. Коновальця, 80, в м. Івано-Франківську
військовослужбовцю ОСОБА_2. та її малолітній дочці ОСОБА_4

В
судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2. для отримання житла на черзі
не стояла, питання про надання їй житла у житлових комісіях військових частин
чи гарнізону не розглядалися та не затверджувались начальником гарнізону.

Наказом №27 від 11.08.2005р. начальника Івано-Франківського гарнізону
військовий гуртожиток по вул. Коновальця, 80, передано на баланс
Будинкоуправління №1 Івано-Франківського КЕЧ району.

Також судом було встановлено, що наказом командира в/ч А-3382 №163 від
18.07.2005р. ОСОБА_2. виключено зі списків особового складу, всіх видів
забезпечення та направлено для дальнішого проходження служби у в/ч А-1807 у м.
Делятин і наказом командира в/ч А-1807 №165 від 04.08.2005р. її зараховано до
списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Тому питання про
забезпечення житлом повинна вирішувати житлова комісія в/ч А-1807.

Судом першої інстанції встановлено, що видача ОСОБА_2.
ордеру на поселення в кімнати НОМЕР_1 загальною площею 38,33 кв.м. військового
гуртожитку по вул. Коновальця, 80, в м. Івано-Франківську було проведено з
порушенням норм чинного законодавства України, а саме ст. 128 ЖК України, п.п.
9-16 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України,
та що ордер було видано на жиле приміщення, в якому проживали інші особи. Тому
відповідно до ст. ст. 59,117 ЖК України ордер виданий на ОСОБА_2. та її
малолітню дочку визнано недійсним, виселено її з кімнат НОМЕР_1 даного
гуртожитку з вселенням у кімнатуНОМЕР_2, оскільки згідно ч.4 ст. 29 ЦК України
місцем проживання малолітньої дочки є місце проживання її батьків, або одного з
них, з ким вона проживає.

Оскільки ордер на спірне житло визнається недійсним з дня його видачі, то
суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення зустрічного позову
ОСОБА_2. про визнання недійсним рішення житлової комісії гарнізону від
18.02.2006 року.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів,
оскільки при ухваленні рішення було враховано всі доводи сторін та досліджено
зібрані докази.

Рішення ухвалено
з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної
скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Тому підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 31.07.2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.