Справа № 2-1922/ 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді - Проскурні С.М.

при секретарі - Мойсеєнко М.В.

за участю представників відповідачів:
Петрівської сільської ради  -

Ткачука С.Р.

сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

„Дружба народів”  -
Трачук Т.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради, сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба народів” про визнання права
власності на 1/3 частку будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. 06.08.07р.
звернулася до суду з позовом до Петрівської сільської ради та сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Дружба народів” (далі СТОВ „Дружба народів”) про визнання
права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
Красногвардійського району АР Крим, мотивуючи вимоги
тим, що у 1996 році при влаштуванні на роботу у колгосп „Дружба народів” їй
було надано для проживання вищезазначене житло. Оскільки вона з сім'єю проживає
у зазначеному будинку більше десяти років, проводить ремонти, сплачує
комунальні послуги, податки, вважає, що набула право власності на
квартиру.

У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги,
просила визнати за нею право власності на 1/3 частину жилого приміщення в
будинку за номером АДРЕСА_1, пояснивши, що у травні 1996 року колгоспом „Дружба
народів” їй було надано жилу площу в будинку за номером АДРЕСА_1 для проживання,
при умовах її влаштування на роботу дояркою. Угода була усною. Після заселення
вона постійно проживала в наданому жилому приміщенні, проводила капітальний та
поточні ремонти, сплачувала комунальні та інші обов'язкові платежі. Документів,
які б підтверджували її право власності на зазначене житло вона не має.

Представник Петрівської сільської ради в судовому
засіданні позовні вимоги визнав, при цьому пояснивши, що видати позивачці
свідоцтво про право власності на 1/3 частину в будинку за номеромАДРЕСА_1не
мають можливості, через відсутність у неї правовстановлюючих документів. На
балансі Петрівської сільської ради будинок не знаходиться. В той же час,
представник відповідача підтвердив, що позивачка проживає в зазначеному
приміщенні з 1996 року, сплачує земельні податки, комунальні послуги, тому не
заперечують про визнання за ОСОБА_1. права власності на 1/3 частку жилого
будинку.

Представник СТОВ „Дружба народів” в судовому засіданні
позовні вимоги визнала, пояснивши, що на балансі СТОВ „Дружба народів”
зазначений жилий будинок не знаходиться і не знаходився. ОСОБА_1. отримала його
від колгоспу „Дружба народів”, але ніяких документів на підтвердження цього
факту немає.

Свідок ОСОБА_2. в судовому засіданні пояснила, що
ОСОБА_1. з 1996 року проживає в будинку № АДРЕСА_1, який розрахований на трьох
господарів. Вона зробила в своїй частині ремонт, прибудівлю і до даного часу
проживає у зазначеному будинку.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що у 1996 році ОСОБА_1
влаштувалась на роботу в колгосп „Дружба народів” і їй для проживання була
надана кімната в будинку № АДРЕСА_1, в якій вона проживає до даного часу.

Вислухавши пояснення осіб,
що брали участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з травня 1996 року позивач ОСОБА_1.
проживає в наданому їй колгоспом „Дружба народів” жилому приміщенні в будинку
під номером АДРЕСА_1, сплачує земельний податок, що підтверджується довідкою
Петрівської сільської ради, а також комунальні та інші платежі.

Зазначений жилий будинок на балансі Петрівської сільської
ради не перебуває, що підтверджується довідкою № 960 від 27.11.06р., також
будинок під номером АДРЕСА_1, не перебуває і на балансі СТОВ „Дружба народів”,
що підтверджено представником СТОВ „Дружба народів” в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328
ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем суду не надано
жодних доказів про укладення правочину про перехід права власності на спірне
житло, а також документів, які б підтверджували її право власності на зазначене
нерухоме майно. І позивач, і свідки, допитані в суді, зазначили, що жиле
приміщення по АДРЕСА_1 було надано ОСОБА_1. для проживання.

Відповідно до положень ч.1
ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває
право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Пунктом 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України передбачається, що правила ст.344 ЦК України про
набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001 р.

Таким
чином, визнання за позивачем права власності на житло за набувальною давністю
теж неможливе.

На
підставі наданих та оцінених у сукупності доказів суд дійшов висновку, що
позивачем в судовому засіданні не доведено підстав для визнання за нею права
власності на 1/3 частку жилого будинку за номеромАДРЕСА_1АР Крим, в задоволенні
позову якої слід відмовити.

Керуючись
статтями 328, 344, 392, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, 10,
11, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради та
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба
народів”  про
визнання права власності на 1/3 частку жилого будинку за номеромАДРЕСА_1АР
Крим.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР
Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з
дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя