Справа № 22 ц -1869/07                    Головуючий у 1 інстанції
34                                        Доповідач
апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
УХВАЛА

Іменем                                                            України

9 жовтня
2007 року    колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого                                               Славгородської
Н.П

суддів:                                                           Мурлигіної
О.Я.,  Базовкіної Т.Н.,

при
секретарі судового засідання              Бобуйок
І.Ф.,

за участю:

представника
позивачки                            ОСОБА_2,

відповідача                                                  ОСОБА_1 ,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за   апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 4 липня 2007 року

за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
поділ майна,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2004 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про
поділ майна. Вона зазначала,  що з 23
вересня 1995 року по 19 жовтня 2004 року перебувала з ним у шлюбі під час якого
вони придбали майно,  яке є спільною
сумісною власністю і яке вони з відповідачем не можуть поділити в добровільному
порядку. Посилаючись на викладене вона просила виділити їй у власність:
квартиру АДРЕСА_1 вартістю 4240 грн.,
пральну машину« PRIVILEGE»
вартістю 730 грн.,  вмивальник
«Мойдодир» вартістю 1590 грн.,  прихожу
вартістю 500 грн.,  кухонний куток
вартістю 2000 грн.,  кухонну стінку вартістю
4573 грн.,  кухонний комбайн вартістю 350
грн.,  холодильник «Минск Атлант»
вартістю 2800 грн.,  газову плиту «INDEZIT»
вартістю 1105 грн.,  м'який куток та два
крісла вартістю 2300 грн.,  цвітний
телевізор вартістю 530 грн.,
відеомагнітофон вартістю 424 грн.,
спальний гарнітур вартістю 1696 грн.,
ковролін вартістю -2000 грн.,
жалюзі вартістю 300 грн. Відповідачу вона просила виділити: земельну
ділянку з незавершеним будівництвом по АДРЕСА_2 вартістю15142 грн.,  автомобіль «RENAUT»
з держномером 251 -01 НІ вартістю 1590 грн.,  автопричіп легковий з держномером НОМЕР_1
вартістю 500 грн.,  компресор вартістю
1590 грн.,  телефон вартістю 300
грн.,  радіотелефон вартістю 1590
грн.,  генератор вартістю 1500 грн.,  З зварювальних апарата вартістю 1500 грн.

В грудні
2004 року позивачка подала додатковий позов в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_4 і просила визнати право сумісної власності за
нею,  донькою та відповідачем на
самочинно переобладнаний житловий будинок АДРЕСА_1

Ухвалою
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 26 травня 2007 року позови ОСОБА_2. про поділ майна та визнання майна
спільною сумісною власністю роз'єднані.

В
наступному позивачка неодноразово змінювала вимоги щодо поділу майна і
остаточно просила виділити їй у власність 2/3 земельної ділянки по
АДРЕСА_2  а відповідачу   1/3
частину цієї     земельної ділянки,  а також
автомобіль,

автопричіп,  пральну машину,  вмивальник,
прихожу,  кухонний куток,  кухонну стінку,  кухонний комбайн,  холодильник,
газову плиту,  м'який куток з
кріслами,  цвітний телевізор,  відеомагнітофон,  спальний гарнітур,  кавролін,
жалюзі,  компресор,  телефон,
радіотелефон,  генератор,  3 зварювальних апарата.

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 4 липня 2007 року позов задоволено частково. Позивачці виділено у
власність: автомобіль «RENAUT» з держномером 251 - 01 НІ вартістю 1590 грн.,  автопричіп легковий з держномером НОМЕР_1
вартістю 500 грн.,  вмивальник «Мойдодир»
вартістю 1590 грн.,  прихожу вартістю 500
грн.,  кухонний куток (кухонні меблі)
вартістю 2000 грн.,  кухонну стінку
вартістю 4573 грн.,  кухонний комбайн
вартістю 350 грн.,  м'який куток вартістю
2300 грн.,  відеомагнітофон вартістю 424
грн.,  спальний гарнітур вартістю 1696
грн.,  ковролін вартістю -2000 грн.,  жалюзі вартістю 300 грн.,  телефон «Melt» вартістю 300
грн.,  а всього майна на 18123 грн.
Відповідачу виділено у власність майно: компресор вартістю 1590 грн.,  цвітний телевізор вартістю 530 грн.,  пральну машину « PRIVILEGE»
вартістю 730 грн.,  холодильник «Минск
Атлант» вартістю 2800 грн.,  газову плиту
«INDEZIT» вартістю 1105 грн.,
радіотелефон «Сенао» вартістю 1590 грн.,
а всього на 8345 грн. З відповідача на користь позивачки стягнуто 63
грн. 02 коп. судових витрат та на користь держави 20 грн. 43 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення та ухвалити нове
рішення,  яким задовольнити її позовні
вимоги. На думку апелянта ,  висновки
суду щодо належності земельної ділянки відповідачу суперечать обставинам справи
та вимогам матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши законність та обґрунтованість
рішення в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що сторони
перебували у шлюбі з 23 вересня 1995 року по 19 жовтня 2004 року та за цей час
придбали у спільну власність певне майно. Встановивши об'єм такого майна,  суд поділив його між позивачкою та
відповідачем.  Сторони погодилися з
рішенням щодо порядку поділу майна (за винятком земельної ділянки) оскільки
відповідач рішення не оскаржив,  а
апеляційна скарга позивачки не містить доводів про неправильність рішення суду
в цій частині.

Також
суд встановив,  що хоча шлюб між
сторонами було розірвано в жовтні 2004 року,
вони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства
раніше - весною 2004 року. Під час окремого проживання від позивачки,  відповідач по договору купівлі -продажу від 1
червня 2004 року придбав за власні кошти земельну ділянку по АДРЕСА_2 За
такого,  суд дійшов правильного висновку
про те,  що спірна земельна ділянка є
особистою приватною власністю ОСОБА_1
,  а тому обгрунтовано не включив її в
перелік майна,  яке підлягає поділу. Таки
висновки суду відповідають  ст.  57 КпШС України.

Посилання
в апеляційній скарзі на свідчення ОСОБА_5 суперечать змісту протоколу судового
засідання,  згідно якого вказаний свідок
пояснював,  що сторони не підтримували
шлюбних стосунків з весни 2004 року,  а
за коштами на придбання земельної ділянки до нього звертався лише відповідач
(а.с.  115).

Доводи
апеляційної скарги суперечать і матеріалам справи № 2-4-2903/04 року за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1  про розірвання шлюбу. При розгляді цієї справи позивачка
в судовому засіданні пояснювала,  що вона
не проживала однією сім'єю з відповідачем з квітня 2004 року та фактично
утворила іншу сім'ю (справа № 2-4-2903/04,
а.с.  11). Це підтверджував і
відповідач.

Посилання
в апеляційній скарзі на згоду позивачки на придбання відповідачем земельної
ділянки не спростовують висновків суду. Навпаки,  така згода,
за умов окремого проживання та відсутності спільного господарства,  лише доводить факт придбання земельної
ділянки на власні кошти ОСОБА_1

На підставі
викладеного колегія суддів вважає,  що
підстав для скасування судового рішення не має.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну,  скаргу
ОСОБА_2. відхилити,  а  рішення Центрального районного суду м.  Миколаєва від 4 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але протягом двох місяців з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.