Справа
№22ц-1611/07      Головуючий
у 1-й інстанції Кваша С. В.
21                       Доповідач
апеляційного суду Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,  суддів Довжук Т.С.
,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Негрун І.О.,

за
участю представника позивачки ОСОБА_1 та представника відповідача Власенка CO.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ВАТ «Миколаївбудмеханізація»

на
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 29 травня 2007 p.,  ухваленого позовом ОСОБА_2 до ВАТ
«Миколаївбудмеханізація» про перерахунок щомісячних платежів у відшкодування
шкоди,  спричиненої втратою
працездатності,

встановила:

В лютому
2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ВАТ «Миколаївбудмеханізація»
про перерахунок щомісячних платежів у відшкодування шкоди,  спричиненої втратою працездатності.

Позивачка
зазначала,  що в грудні 1973 р. з вини
водія ОСОБА_3.,  який керував
автомобілем,  належним УМС тресту
«Миклаївпромбуд»,  сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП).
Внаслідок ДТП вона
отримала тілесні ушкодження,  в зв'язку з
чим відповідно висновку ВТЕК
втратила 75% загальної працездатності та 100% професійної працездатності.
На момент ДТП вона
працювала швачкою 4-го розряду на Миколаївській фабриці індпошиву. Рішенням
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 20 травня 1976 р. на її користь з УМС тресту «Миколаївпромбуд»,  починаючи з 7 травня 1976 p.,
було стягнуто по 78 крб. 83 коп. щомісячно. Останній
перерахунок у відшкодування шкоди проведено в 2001 р.

Посилаючись
на наведені обставини,  позивачка просила
зобов'язати відповідача як правонаступника УМС тресту «Миколаївпромбуд»,  а саме: провести перерахунок відшкодування і
стягнути на її користь за період з 01 січня 2004 р. по 31 грудня 2006 р.
одноразово 9922 грн. недоотриманого відшкодування,  а з 1 січня 2007 р. щомісячно стягувати на її
користь по 469 грн. 20 коп.; проводити індексацію виплат після підвищення
мінімальної заробітної плати,  визначаючи
розмір виплат шляхом множення мінімальної заробітної плати на коефіцієнт 1,
173; стягнути з відповідача на її користь 500 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 29 травня 2007 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в
повному обсязі.

В
апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати як
незаконне. Зокрема,  він посилається на
те,  що відповідач не є правонаступником
УМС тресту «Миколаївпромбуд»,  а тому
обов'язок по відшкодуванню шкоди,
заподіяної позивачці,  на нього
покладено безпідставно.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення представників
сторін,  перевіривши матеріалами справи
законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної
скарги,  колегія вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити із
наступних підстав.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася 16 грудня 1973 р. з вини водія ОСОБА_3.,  який керував автомобілем,  належним УМС тресту «Миколаївпромбуд»,  позивачка отримала тілесні ушкодження. За
медичним висновком втрата нею загальної працездатності становить 75%,  а професійної працездатності - 100% без
строку переогляду. На момент ДТП позивачка працювала швачкою 4-го розряду
Миколаївської фабрики індпошиву (нині - ЗАТ «Миколаївіндодяг»).

Рішенням
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 20 травня 1976 р. на користь ОСОБА_2 з УМС тресту «Миклаївпромбуд» було
стягнуто 78 крб. щомісячно в відшкодування втраченого заробітку.

В
зв'язку з ліквідацією УМС тресту «Миколаївпромбуд» на підставі наказу ВАТ
«Миколаївбудмеханізація» №92 від 12 липня 2001 р. було проведено перерахунок відшкодування
і його розмір визначено в 61грн. 67 коп. щомісячно,  виходячи і розміру тарифної ставки швачки
6-го розряду ЗАТ «Миколаївіндодяг»,  яка
станом на липень 2001 р. становила 214 грн.

Відповідно
до ч.2  ст.  1208 ЦК
за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати
розмір відшкодування шкоди,  завданої
каліцтвом,  іншим ушкодження здоров'я або
смертю,  підлягає відповідному збільшенню
на підставі рішення суду.

Із
довідки ЗАТ «Миколаївіндодяг» від 2 лютого 2007 р. № 7 видно,  що тарифна ставка швачки 4-го розряду
обчислена,  виходячи із мінімальної
заробітної плати,  помноженої на
коефіцієнт 1, 173,  становить 469 грн.20
коп.

Встановивши
зазначені обставини справи,  суд першої
інстанції правильно збільшив розмір відшкодування шкоди,  заподіяної позивачці,  до 469 грн. 20 коп. в місяць та обгрунтовано
поклав обов'язок по її відшкодуванню на відповідача щомісячно,  починаючи з 1 січня 2007 р.

Суд
також вірно стягнув на користь позивачки з відповідача недоотримане нею
відшкодування шкоди в сумі 9922 грн. 78 коп.3а період з 01 січня 2004 р. по 31
грудня 2006 р.

Висновки
суду відповідають положенням  ст.  ст.
1195, 1208 ЦК. Доводи
апеляційної скарги стосовно того,  що
відповідач не являється правонаступником УМС тресту «Миколаївпромбуд»,  а тому не повинен відшкодовувати шкоду,  спричинену позивачці,  безпідставні,
оскільки спростовуються матеріалами справи. Зокрема,  із довідки регіонального відділення Фонду
державного майна України по Миколаївській області від 28 березня 2007 р.
вбачається,  що відповідач є
правонаступником УМС «Миколаївпромбуд».

За
наведеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ВАТ «Миколаївбудмеханізація» відхилити,  а рішення Заводського районного суду м.  Миколаєва від 29 травня 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.