Справа
№ 22 ц-1707 -
2007 року.                            Головуючий
1 інстанції Лузан Л.В.
- 20.                                        Доповідач
апеляційної інстанції Лисенко
УХВАЛА

іменем України.

1 жовтня
2007 року.                                                                                  м.  Миколаїв.

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в
складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів:
Данилової О.О. та Кутової Т.З.,

із секретарем
судового засідання Варміш О.С. ,  з
участю:

позивачки
ОСОБА_1. ,

відповідачки
ОСОБА_2. ,

її
представника ОСОБА_3.,  у відкритому
судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 переглянула рішення місцевого
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2007 року
ухваленого у цивільній справі за її ж позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі і з'явилися у дане
судове засідання,  перевіривши у межах
оскарження обставини та докази,  якими
сторони їх стверджували , -

установила:

22 травня 2007
року ОСОБА_1  пред'явила зазначений позов.

Його
обґрунтовувала тим,  що 28 вересня 2006
року відповідачка на ґрунті особистих неприязних стосунків,  навмисно нанесла їй удар кухонним ножем в
область стегна,  заподіявши тілесні
ушкодження середньої тяжкості.

В
зв'язку із виписаним ушкодженням,  вона
вимушена була витратити 1 275 гривень 95 копійок власних коштів на
лікування,  морально страждала.

Посилаючись
на відмову ОСОБА_2.  відшкодувати збитки
та компенсувати моральну шкоду,  просила
суд про стягнення 1 275 гривень на відшкодування збитків та 5 000 гривень - як
компенсацію за моральну шкоду.

Відповідачка
проти відшкодування збитків не заперечувала,
стягнення ж компенсації за моральну шкоду,  вважала безпідставним,  оскільки спричинення тілесних ушкоджень
викликано протиправною поведінкою самої позивачки.

Рішенням
місцевого Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня
2007 року позов задоволено частково,  з
відповідачки на користь позивачки стягнуто 1 275 гривень 95 копійок на
відшкодування збитків та 600 гривень - як компенсація моральної шкоди.

Не
згодившись із рішенням в частині визначення розміру відшкодування за моральну
шкоду,  ОСОБА_1  у
названій частині його оскаржила,  просила
змінити,  збільшивши розмір
відшкодування,  оскільки,  як на її думку,  місцевий суд не дав належної оцінки глибині
її моральних страждань,  внаслідок чого
безпідставно занизив розмір відшкодування.

Апеляційну
скаргу слід відхилити,  оскаржене рішення
суду 1 інстанції залишити без зміни,
оскільки той постановив його з додержанням норм матеріального й
процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином,  як
викладено у оскарженому судовому рішенні,
суд 1 інстанції виходив з того,
що винними протиправними діями ОСОБА_2.
позивачці заподіяно збитки у розмірі 1 275 гривень 95 копійок та
моральна шкода,  а тому та,  відповідно до статей 1166,  1167 ЦК
України,  повинна їх відшкодувати у
доведеному розмірі й виходячи із глибини моральних страждань.

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області погоджується з такими обставинами та правовідносинами,  висновки суду 1 інстанції щодо них і
результату вирішення справи,  вважає
вірними,  обґрунтованими й законними.

Так
вироком місцевого Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від
26 квітня 2007 року встановлена вина відповідачки у заподіяні позивачці
тілесних ушкоджень,  у зв'язку із чим та
тривалий час лікувалася,  вимушена була
змінити свій звичайний життєвий уклад,
морально страждала.

За
такого,  у відповідності до статей
23,  1167 ЦК України заподіювачка зобов'язана відшкодувати потерпілій
завдану моральну шкоду.

З
врахуванням характеру взаємовідносин сторін,
тяжкості тілесних ушкоджень,
тривалості та суттєвості змін в особистому житті позивачки,  її віктимну поведінку -достатнім розміром
компенсації,  на думку колегії
суддів,  буде 600 гривень,  які і слід стягнути на її користь.

Оскільки
саме такої ж думки з таких же мотивів дійшов і місцевий суд,  то підстав для задоволення апеляційної скарги
немає.

Керуючись  ст.
ст.  305,  309,
310-313 ЦПК України,  колегія
суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двох місяців
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України.