Справа № 22 -ц- 621                                                   Головуючий
у 1-й інстанції: Яременко
Категорія - 44                                                               Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

іменем України

17 травня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.,

суддів               - Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання - Рой
Я.М.,

в присутності осіб, які приймають участь в справі - представника позивачки
ОСОБА_4.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2007 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства

«Липоводолинський
Агрохім», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про забезпечення її автомобілем
«Славута», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати ВАТ
«Липоводолинський Агрохім» забезпечити її автомобілем «Славута». Свої вимоги
мотивувала тим, що 08 серпня 1984 року автомобіль ЗІЛ ММЗ-544, який належав
Липоводолинській Райсільгоспхімії, скоїв наїзд на неї, внаслідок чого вона
отримала трудове каліцтво і має II групу
інвалідності. 05 червня 2003 року МСЕК м. Суми надала висновок про те, що їй
показано автомобіль з ручним керуванням для управління двома руками. Відповідач
добровільно забезпечити її автомобілем відмовляється.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області
від 30 березня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ «Липоводолинський
Агрохім» про забезпечення її автомобілем «Славута» відмовлено за
необґрунтованістю.

Скасовано заходи забезпечення позову згідно ухвали
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2007 року у
вигляді накладення арешту на майно, що належить ВАТ «Липоводолинський Агрохім»
на суму 30 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права, просить вказане рішення суду
скасувати та постановити нове рішення по суті її позовних вимог. Зазначає, що
висновок суду суперечить абз. 2 п.25 Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 08 вересня 1997 року № 999. Крім
того, вважає безпідставними залучення до участі в справі третіх осіб і
спеціалістів, та вказує на порушення судом строків розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком народного
суду Липоводолинського району від 05 листопада 1984 року встановлено, що з вини
ОСОБА_2, ОСОБА_3 автомобілем, який належав Липоводолинській «Райсільхозхімії»
було заподіяно ОСОБА_1. тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В 2003 році висновком Роменської МСЕК ОСОБА_1. безстроково встановлено II
групу інвалідності, причина інвалідності - трудове каліцтво.

Згідно висновку Сумського обласного МСЕК від 05 червня 2003 року ОСОБА_1.
показаний автомобіль з ручним керуванням для керування двома руками (медичних
протипоказань не зазначено).

Згідно комп'ютерної бази даних ДАІ при УМВС України в Сумській області за
період з 26 березня 1999 року по 15 лютого 2007 року посвідчення водія на ім'я
ОСОБА_1 не видавалось.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи,
колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду
- скасуванню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
того, що п.2 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого
Постановою КМУ від 08 вересня 1997 року № 999, що є спеціальною нормою, яка
регулює спірні правовідносини, передбачено підстави, лише за наявності яких
інваліди внаслідок каліцтва від джерел підвищеної небезпеки забезпечується
автомобілем. Таких підстав дві: висновок МСЕК про наявність у інвалідів
медичних показань для його одержання (який позивачці був наданий), а також
посвідчення на право керування автомобілем. При цьому необхідність надання обох
цих документів визнана законом обов'язковою. В той же ОСОБА_1, а також її син
-ОСОБА_5., що є одночасно її представником, суду першої інстанції посвідчень на
право керування ними автотранспортним засобом відповідної категорії «В»
всупереч вимог даного пункту вищезазначеного Порядку не надали.

Але під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 було
надано документи, що підтверджують наявність у нього права на керування
автотранспортним засобом категорії «В», зокрема, свідоцтво про закінчення
навчання в Українському республіканському добровільному товаристві
автолюбителів, екзаменаційну картку водія, в який зазначено, що йому 16 березня
1983 року видано посвідчення категорії «В» НОМЕР_1.

За таких обставин колегія судців не вбачає обставин, які б перешкоджали
ОСОБА_1. як інваліду отримати від підприємства, яким їй було заподіяно шкоду,
автомобіля як відшкодування спричиненої ним шкоди в порядку, визначеному
Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим Постановою КМУ від
08 вересня 1997 року № 999, враховуючи, що вона має для цього всі необхідні
підстави: відповідний медичний висновок МСЕК та наявність у члена її сім'ї
посвідчення на право керування автомобілем, який буде здійснювати таке
керування для обслуговування своєї матері - інваліда.

Крім того, абзацом 2 п.25 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого Постановою КМУ від 08 вересня 1997 року № 999 прямо передбачено
право інвалідів внаслідок каліцтва від джерел підвищеної небезпеки на отримання
автомобілів за рішенням суду за рахунок підприємств, установ, організацій, з
вини яких заподіяно каліцтво.

Таким чином, на думку колегії судців, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
забезпечення її з боку ВАТ «Липоводолинський Агрохім» автомобілем підлягають
задоволенню, а рішення першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.І п.2, 309 ч.І п.3, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від ЗО березня
2007 року в даній справі скасувати.

Зобов'язати Відкрите акціонерне товариство «Липоводолинський Агрохім»
надати ОСОБА_1 автомобіль марки «Славута».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу
протягом двох місяців може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України.