АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня
2007 року                                                                             м.  Чернівці

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в
складі: Головуючого: Заводян К.І. Суддів: Половінкіної Н.Ю.,  Чушкової В.В. Секретаря: Орлецької ЯЛ. З
участю: ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до територіальної
громади с Рашків,  в особі Рашківської
сільської ради,  і ОСОБА_2про визначення
додаткового строку,  достатнього для подання
заяви про прийняття спадщини,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_3,  за
дорученням і в інтересах ОСОБА_1,  на
рішення Хотинського районного суду від 31 травня 2007 року,  -

встановила:

В травні
2007 року ОСОБА_1подала позов до територіальної громади с Рашків,  в особі Рашківської сільської ради,  і ОСОБА_2про визначення додаткового
строку,  достатнього для подання заяви
про прийняття спадщини.

Посилалася на
такі обставини

ІНФОРМАЦІЯ_1помер
її батько ОСОБА_4.

Він проживав в
с. Рашків Хотинського району в будинку,
на який відсутні правовстановлюючі документи.

Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом.  Заяву про

прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не подавала.

Вважала,  що батько залишив заповіт
на свою сестру ОСОБА_2,    оскільки   донька
ОСОБА_2   -                                                                                                                       ОСОБА_5

стверджувала,  що продає батьків будинок.

Справа №
22ц-54 7/200 7 р.                              Головуючий
у першій інстанції

Категорія:
26                                                       МартинюкА.І..

Доповідач:
Заводян К..І.

Але в лютому 2007 року ОСОБА_6 зателефонувала їй і вимагала,  щоб вона вислала їй заяву про відмову від
спадщини. Тоді вона зрозуміла,  що була
введена в оману щодо заповіту.

У
державного нотаріуса м. Хотина по телефону вона з'ясувала,  що тітка подала заяву про прийняття
спадщини,  а вона пропустила строк на
прийняття спадщини,  тому це питання слід
вирішувати в суді.

В травні
2007 року вона приїхала в с. Рашків,  але
до будинку її не допустили,  посилаючись
на те,  що вона не має права на спадщину.

Спадкове
майно складається з житлового будинку,
літньої кухні та сараю вартістю 13155 грн.

Просила суд
визначити їй додатковий строк,  достатній
для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням
Хотинського районного суду від 31 травня 2007 року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2,  за
дорученням і в інтересах ОСОБА_1,
просить рішення Хотинського районного суду від 31 травня 2007 року
скасувати і ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Вважає,  що висновки суду не відповідають встановленим
обставинам справи. Суд безпідставно відхилив доводи позивачки про те,  що відповідачка ОСОБА_2 та її донька ввели її
в оману,  стверджуючи наявність заповіту.
Підтвердженням їх недобросовісної поведінки є і відправлення телеграми про
смерть батька,  коли той ще був живий.

Крім
того,  вона не мала можливості звернутися
до нотаріуса за місцем проживання із-за тривалої хвороби хребта,  відсутності коштів,  оскільки не мала роботи.

Вона
проживає в Російській Федерації і законодавство України,  яким передбачений шестимісячний строк для
прийняття спадщини,  їй не відоме. Вона
дізналася про це тільки після отримання відповіді державного нотаріуса на свою
заяву 28.02.2007 р. №75.

Колегія суддів
вважає,  що підстав для задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Відмовляючи
ОСОБА_1в позові про визначення їй додаткового строку,  достатнього для подання заяви про прийняття
спадщини,  що залишилася після смерті її
батька ОСОБА_4,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  суд виходив з того,  що відповідно до ча ст. 3  ст. 1272 за позовом спадкоємця,  який пропустив строк для прийняття спадщини з
поважної причини,  суд може визначити
йому додатковий строк.

З матеріалів
справи вбачається,  що поважною
причиною,  яка перешкоджала     вчасно прийняти спадщину,  ОСОБА_1

те,  що із спілкування з
родичами,  вона припускала наявність
заповіту батька на користь ОСОБА_2

Суд
першої інстанції обґрунтовано відхилив ці доводи,  оскільки вони базуються не на доказах,  а на припущеннях. До нотаріальної контори для
з'ясування цієї обставини вона не зверталася.

Про
смерть батька ОСОБА_1 було відомо з телеграми родичів. На похорони батька вона
не приїжджала.

ОСОБА_1
дійсно проживає в іншій державі - в Російській Федерації,  м.
Мончегорськ. Але її доводи про незнання законодавства України щодо
строків прийняття спадщини не можуть бути взяті до уваги. В позовній заяві та в
судовому засіданні на цю обставину та перешкоди для вжиття нею заходів для
з'ясування порядку прийняття спадщини в Україні,  вона не посилалася

Бездоказовими
і непереконливими є посилання в апеляційній скарзі представника позивачки ОСОБА_3.
на її хворобу та відсутність коштів для надсилання заяви про прийняття спадщини
поштою,  оскільки великих витрат це не
потребує.

На
підставі наведеного висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для
визначення ОСОБА_7 додаткового строку,  достатнього для подання заяви про прийняття
спадщини,  є правильним.

Рішення
суду відповідає встановленим обставинам справи,
вимогам матеріального і процесуального права,  підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст. . ст. 307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3,  за дорученням і в
інтересах ОСОБА_1,  відхилити.

Рішення
Хотинського районного суду від 31 травня 2007 року залишити без змін

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.