Справа № 22-ц-820   2007р.                  Головуючий
у 1-й інстанції    Кудін А.М.
Категорія 33                                             Судця-доповідач                      Данильченко Л.О.
УХВАЛА

іменем України

03 липня
2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області у складі:

головуючого -
Данильченко Л.О

суддів -
Ільченко О.Ю.,  Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб,  які беруть участь у справі -
апелянта-позивача ОСОБА_1 ,  відповідача
ОСОБА_2,  представника третьої особи

Гуляєва Г.П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду від
04 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа: Охтирське управління по експлуатації
газового господарства ВАТ «Сумигаз»,  про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Вивчивши
матеріали справи,  доводи апеляційної
скарги,  заслухавши доповідь судді
апеляційного суду Данильченко Л.О.,
пояснення апелянта ОСОБА_1 ,  який
підтримав доводи апеляційної скарги,
заперечення на ці доводи відповідача ОСОБА_2 та представника третьої
особи Гуляєва Г.П.,  колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Охтирського міськрайонного суду від 04 травня 2007 року в задоволенні позову
ОСОБА_1  відмовлено.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд виходив з
того,  що позивач не довів,  в чому саме полягають перешкоди в
користуванні земельною ділянкою. Крім того,
суд вказав,  що відповідач не
порушив ніяких прав та законних інтересів позивача і погоджується на
переобладнання,  а правом пересварки газової труби
може скористатися і сам позивач.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд.
Апелянт вважає,  що суд неповно встановив
обставини,  що мають значення для
справи,  не дослідив усі докази і не
надав їм належної оцінки.

При
цьому апелянт зазначає,  що суд не
врахував,  що він є пенсіонером і не може
власноручно обробляти присадибну ділянку,
а прокладена через його подвір'я до господарства ОСОБА_2 газова труба не
дає змоги заїхати на город ні трактору,
ні іншому транспорту. При цьому є повна можливість прокласти наземний
газопровід до будинку відповідача по межі господарств.

Також апелянт зазначає,  що ще 12 лютого 1987 році бувша власниця його
будинку ОСОБА_3 відмовилася від надання згоди на проведення газової труби через
своє подвір'я.

Заслухавши
пояснення сторін по справі,  дослідивши
матеріали справи,  перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  виходячи з слідуючого.

Як
вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції,  позивач ОСОБА_1  є власником домоволодіння АДРЕСА_1 і мешкає там
постійно з 2003 року.

Відповідач
ОСОБА_2 є
власником домоволодіння АДРЕСА_2,  де і
проживає.

Газифікація
будинку відповідача № 10 проведена від будинку позивача № 12. Згідно
домовленості бувших власників газопровід був врізаний і зовнішня труба даного газопроводу
закріплена стійками і проходить на висоті 2 м 20 см від землі (а.с. 20).

Як
вбачається з матеріалів справи,  бувший
власник будинку № 12 ОСОБА_3 погоджувалась на врізку і проведення газопроводу
від її подвір'я до будинку № 10,  а
бувший власник будинку № 10 ОСОБА_4 сплатив їй кошти по газифікації будинку
(а.с. 27).

Комісія
Охтирського управління по експлуатації газового господарства під час розгляду в
суді першої інстанції склала акт,  що
газифікація будинку відповідача № 10 відповідає проектній документації при
газифікації житлових будинків і проведена згідно домовленості домовласників
(а.с. 20).

Також
комісією Охтирського управління по експлуатації газового господарства було
проведено обстеження на місці та зроблено висновок про те,  що мається технічна можливість проведення
газопроводу для газифікації будинку № 10 по межі городу між присадибними
ділянками АДРЕСА_1 (а.с. 32).

При
цьому в суді першої інстанції представник Охтирського управління по
експлуатації газового господарства зазначив,
що їх позиція на стороні відповідача,
оскільки проведення газопроводу відбувалось законно,  згідно проектної документації,  і відповідач не повинен переробляти тепер
трубу за свій рахунок (а.с. ЗЗ).

З
доводами апелянта щодо того,  що бувший
власник домогосподарства ОСОБА_3 не надавала згоди на проведення труби через
свої подвір'я,  колегія суддів не може
погодитись,  оскільки це спростовується
матеріалами справи.

Так,  матеріалах справи мається три звернення
ОСОБА_3 до управління по експлуатації газового господарства (а.с.  25,
26,  27),  з яких вбачається,  що 9 лютого 1987 року ОСОБА_3 дала ОСОБА_4
дозвіл на проведення газопроводу від труби в її господарстві,  12 лютого 1987 року ОСОБА_3 відмовилась
надати такий дозвіл,  а 19 лютого 1987
року знову надала дозвіл,  і це була
остаточна заява.

При
цьому зі змісту даних заяв вбачається,
що спірні питання між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникали не з приводу
розміщення газопроводу,  а з приводу
оплати ОСОБА_4 половини витрат ОСОБА_3,
понесених нею за газифікацію.

Доводи
апелянта з приводу того,  що головний
інженер звертався з листом про повернення технічних умов на газифікацію
житлового будинку відповідача АДРЕСА_2,
то як вбачається з резолюції керівника управління газового господарства
на заяві ОСОБА_3 від 12 лютого 1987 року (а.с. 26),  ним була дана вказівка не видавати технічні
умови до з'ясування відносин між сусідами.

Оскільки
пізніше ці відносини були з'ясовані,
згода надана,  то видані і
відповідні технічні умови на газифікацію.

В
засідання апеляційної інстанції відповідач не заперечував проти перепланування
газопроводу,  але не за його рахунок.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Враховуючи
вищевикладене,  колегія суддів дійшла
висновку,  що суд першої інстанції вірно
з'ясував всі обставини,  що мають
значення для справи,  надав правильну
оцінку доказам по справі та правильно вирішив спір,  а тому відсутні підстави для скасування
рішення суду.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. 303,
п.1 ч. 1  ст.  307,
ст.  308,   ст.
313-315,   ст.  319 ЦПК України,  колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду від 04 травня 2007 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала
набрала законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.