УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
березня 2007 року                                                                 м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої-судді Варвус Ю.Д.

суддів: Баса О.Г., Гуменюк Н.І.

при секретарі Курдзіль М.В. з
участю: позивача та його представника

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу №22ц-331 за апеляційною скаргою Чемеровецької
районної ради на рішення Чемеровецького районного суду від 27 грудня 2006 року
за позовом ОСОБА_1 до голови Чемеровецької районної ради ОСОБА_2, Чемеровецької
районної ради, Чемеровецького районного відділу освіти про скасування
розпорядження та наказу про звільнення, про поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача, його представника, перевіривши матеріали
справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

В листопаді 2006
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до голови Чемеровецької районної ради
ОСОБА_2, Чемеровецької районної ради, Чемеровецького районного відділу освіти
про скасування розпорядження та наказу про звільнення, про поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування
позову вказував на те, що згідно контракту від 01 вересня 2005 року, укладеному
між ним та Чемеровецького районною радою, він призначений на посаду директора
Чемеровецького навчально-виховного комплексу „МНВК- ліцей економіки та
права" на термін до 01 вересня 2008 року. Розпорядженням районної ради
№63-0 від 06 листопада 2006 року голова районної ради достроково розірвав з ним
контракт та звільнив його з займаної посади за п.8 ст. 36 КЗпП України та на
підставі п.п. „а", „б" п.24 контракту з 07 листопада 2006 року.
Наказом Чемеровецького районного відділу освіти №4951 від 07 листопада 2006
року його звільнено з 07 листопада 2006 року в зв'язку з достроковим
розірванням контракту за п.8 ст. 36 КЗпП України. Вважаючи звільнення
незаконним, оскільки голова районної ради звільняючи його з роботи вийшов за
межі своїх повноважень, просив суд задовольнити позов.

Рішенням    Чемеровецького районного суду від    27 грудня 2006 року    позов задоволено.

Скасовано
розпорядження голови районної ради Хмельницької області №63-0 від 06 листопада
2006 року та наказ Чемеровецького районного відділу освіти №4951 від 07
листопада 2006 року .

Поновлено
ОСОБА_1 на посаді директора Чемеровецького навчально-виховного комплексу „МНВК-
ліцей економіки та права"

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до
негайного виконання.

Стягнуто з Чемеровецького районного відділу освіти на
користь ОСОБА_1

Головуючий у першій інстанції -Кобрін І.Г.                                          Справа №22ц- 331

Доповідач -
Варвус Ю.Д.                                                                            Категорія
40

2

1934 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 1942
грн. 12 коп.

В апеляційній
скарзі Чемеровецька районна рада вважає рішення суду незаконним та просить його
скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, на
невідповідність фактичним обставинам справи висновку суду про відсутності
повноважень на звільнення позивача у голови районної ради. Судом не враховані
довідки та акти ревізій роботи навчально-виховного комплексу, що свідчать про
систематичність порушень фінансової дисципліни у його діяльності з боку
позивача.

Апеляційна
скарга Чемеровецької районної ради підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Судом вірно
встановлені фактичні обставини справи, дана їм належна оцінка, його висновки
підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що
згідно контракту від 01 вересня 2005 року позивач був призначений Чемеровецькою
районною радою на посаду директора Чемеровецького навчально-виховного комплексу
„МНВК-ліцей економіки і права" на строк до 01 вересня 2008 року.

6
листопада 2006 року розпорядженням №63-0 голови
Чемеровецької районної ради ОСОБА_2 достроково розірвано означений трудовий
контракт з ОСОБА_1 за порушення п.п. „а", „б" п.24 контракту -
систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього
контрактом та грубе порушення законодавства та обов'язків, в результаті чого
для підприємства настали значні негативні наслідки (нанесено збитки, виплачено
штрафи). На виконання даного розпорядження наказом Чемеровецького районного
відділу освіти №4951 від 07 листопада 2006 року позивача з

7
листопада 2006 року звільнено з посади директора
Чемеровецького навчально-виховного комплексу „МНВК-ліцей економіки і
права".

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1,
суд виходив з того, що при звільненні останнього з займаної посади головою
Чемеровецької районної ради були перевищені повноваження, надані йому
відповідно до вимог ст.43 Закону України „Про місцеве самоврядування в
Україні" та не були дотримано п.12 Регламенту Чемеровецької районної ради
щодо затвердження зазначеного звільнення районною радою.

Дані висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи,
відповідають вимогам закону.

Крім того,
однією з підстав розірвання трудового договору з ОСОБА_1 зазначається
порушення фінансової дисципліни, що мали місце в 2002-2004 роках, в той час як
трудовий контракт з ним був укладений 01 вересня 2005 року.

Оскільки
звільнення позивача було проведено відповідачами з порушенням трудового
законодавства, суд обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Підстав для
скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія
судців

ухвалила:

Апеляційну скаргу Чемеровецької районної ради відхилити.

Рішення
Чемеровенцького районного суду від 27 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.