Справа №22ц-1037,2007р.                            Головуючий
Категорія:      Доповідач - Воронцова Л.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року квітня
місяця «12» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Прокопчук Л.П. Суддів:
Вадзінського П.О.,

Воронцової Л.П. при секретарі - Лаговському В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Суворовського районного суду м.Херсона від 18 січня 2007 року у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в обґрунтування якого
посилався на те, що 05.02.2005 року він позичив ОСОБА_1 2100 доларів США, що за курсом
Національного банку України на 01.11.2006 року складає 10605 грн. строком до
05.03.205 року.

На підтвердження
укладеного договору позики грошей ОСОБА_1 надав йому розписку, однак у
встановлений договором строк борг позивачеві не повернув.

Позивач просив
стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час
прострочення в сумі 12066 грн. 36 коп., три проценти річних від простроченої
суми за весь час в сумі 447 грн. 15 коп., всього 12513 грн. 51 коп. та судові
витрати в сумі 155 грн. 13 коп.

В ході розгляду
справи ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги, відмовившись від стягнення трьох
процентів річних від простроченої суми.

Рішенням
Суворовського районного суду М.Херсона від 18.01.2007 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12066 грн. 36 коп. з урахуванням індексу інфляції, а
також судові витрати - 155 грн. 13 коп., а всього 12221 грн. 49 коп.

Не погоджуючись
з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду
скасувати, ухвалити нове, яким зменшити суму боргу на 4988 грн., які він віддав
позивачеві, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи.

Письмові
заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягає на задоволенні апеляційної
скарги з підстав, зазначених у ній.

ОСОБА_2 та його
представник доводи апеляційної скарги не визнали, просять їх відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення
суду, в межах доводів апеляційної скарги

2

та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає її
підлягаючою задоволенню частково.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 умови
договору позики грошей від 05.02.2005 року не виконав, борг не повернув, тому
підлягають стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції та судові
витрати.

Однак, до такого
висновку суд першої інстанції прийшов внаслідок невідповідності висновків суду
обставинам справи, що є підставою для зміни рішення суду.

Як вбачається з
матеріалів справи і це встановлено судом, 05д?ютого 2005 року ОСОБА_2 позичив
ОСОБА_1 2100 доларів США,
строком до 05.03.2005 року. На підтвердження укладеного договору ОСОБА_1
дав ОСОБА_2 розписку про зобов'язання повернення грошей в обумовлений сторонами
строк.

В суді першої
інстанції, в судовому засіданні 18.01.2007 року ОСОБА_2 визнав, що після
05.02.2005 року він отримував від ОСОБА_1 відсотки, всього 400 доларів США
/а.с. 21/.

Таким чином,
ОСОБА_2 визнав повернення ОСОБА_1 400 доларів США, що відповідно до ч.1 ст.61
ЦПК України не підлягає доказуванню, однак суд першої інстанції ці обставини до
уваги не взяв, однак колегія суддів вважає зазначену суму, яка еквівалентна
2020 грн. (400x5,05) частковим погашенням суми позики, а не відсотками за
користування, оскільки останні, умовами договору позики, на підтвердження яких
позивачем надано розписку, не передбачені /а.с. 10/.

Колегією суддів
не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про повернення ОСОБА_1
ОСОБА_2 боргу за договором позики грошей в сумі 4988 грн. (960 доларів США та 140 грн.), на
підтвердження яких ОСОБА_1 надав для огляду записи у робочому блокноті,
поскільки останні, відповідно до ст. 58,59 ЦПК України є неналежними та не
допустимими.

З огляду на вище
зазначене, залишок суми боргу ОСОБА_1 становить 10605 грн. (2100x5,05) - 2020
грн. (400x5,05)= 8585 грн., який підлягає стягненню з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в сумі
9768 грн. (8585 113,78%: 100%).

Таким чином,
позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в сумі 9768 грн. та судові
витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ЗО грн. -
інформаційно-технічні затрати та 97 грн. 68 коп. судовий збір) всього 127 грн.
68 коп.

Оскільки судом
першої інстанції повно та всебічно досліджені та встановлені обставини справи,
однак висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає
можливим з урахуванням вище зазначеного, змінити рішення суду першої інстанції,
зменшивши суми, що підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст.
303,307,309,314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

3

Рішення
Суворовського районного суду м.Херсона від 18 січня 2007 року у частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12066 грн. 36 коп. з урахуванням індексу
інфляції, судових витрат 155 грн. 13 коп., а всього 12 221 грн. 49 коп. змінити,
зменшивши суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 9768 грн.
з урахуванням індексу інфляції, судових витрат до 127 грн. 68 коп. та загальної
суми, до 9895 грн. 68 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.