УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26
липня   2007 року.                                                                                    м.
Харків.

Колегія суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого:                                             Колтунової
А.І.

Суддів:                                                        Трішкової
І.Ю.

Коваленко І.П.

Хребтова В.П.

Кокоші В.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом КП „Білгород
-Дністровськводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від 5 березня 2003 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від ЗО листопада 2004 року,

встановила:

У листопаді 2002 року КП „Білгород -Дністровськводоканал" звернулося в
суд із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх вимог зазначало, що ОСОБА_1, яка
мешкає із сім'єю у складі чотирьох осіб в квартирі АДРЕСА_1, користується
послугами водопостачання та водовідведення, однак надані послуги не сплачує.

Посилаючись на вказані обставини, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його
користь заборгованість за надані послуги за період часу з червня 1999 року по
листопад 2002 року у розмірі 1185 грн. 70 коп. та судові витрати у розмірі 51
грн.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 5
березня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 30 листопада 2004 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП „Білгород-Дністровськводоканал"
заборгованість за водопостачання та водовідведення у сумі 1185 грн. 70коп.,
судові витрати у сумі 51 грн., а всього 1236 грн. 70 коп.

У
касаційній   скарзі ОСОБА_1 просить   скасувати
ухвалені у справі   судові

Справа № 969 -
кс - 07                                                                 Головуючий
І інст. Остра Н.С.

Категорія:
стягнення боргу                                                          Суддя
доповідач: Кокоша В.В.

рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 91, 94 ЦПК України в редакції 1963 року, що діяв на
час розгляду справи судами, повістка про виклик до суду повинна бути вчасно
вручена особі, яка викликається до суду, але не пізніше п'яти днів до судового
засідання під розписку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 172 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у
разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які
беруть участь у справі, щодо яких немає відомостей про вручення повісток.

У порушення вищевказаних норм, судом першої інстанції розглянуто справу за
відсутності відповідачки, яка не була в установленому законом порядку
повідомлена про час і місце судового засідання.

Про це свідчить відсутність в матеріалах справи відповідних зворотних
розписок із підписом ОСОБА_1

Апеляційний суд залишив поза увагою вказане порушення норм процесуального
права та допустив аналогічні порушення процесуального закону, розглянувши
справу за відсутності відповідачки, яка належним чином не була повідомлена про
час та місце судового засідання апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка мешкає в квартирі разом зі
своїм чоловіком та синами.

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за водовідведення та
водопостачання, суд не звернув увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК
України ч.1ени сім'ї наймача, що проживають разом з ним , користуються нарівні
з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що виникають з договору найму
жилого приміщення. Повнолітні ч.1ени сім'ї несуть солідарну з наймачем
відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Вирішуючи спір, суд не залучив до участі у справі всіх повнолітніх ч.1енів
сім'ї ОСОБА_1 та стягнув з неї однієї виниклу перед позивачем заборгованість.

За таких обставин, постановлені у справі судові рішення в силу ст. 336 ЦПК
України підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів з касаційного
розгляду справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 5
березня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 листопада
2004 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.