АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                                     м.  Феодосія

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого
судді:   Моісеєнко Т.І.,  суддів
Іщенка В.І.,

Мамасуєвої
Л.О.,  при секретарі:   Цендра О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
до Керченського судноремонтного заводу про надання кімнати в
гуртожитку,  надання побутових послуг та
стягнення моральної шкоди,  за зустрічним
позовом Керченського судноремонтного заводу до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про
виселення з гуртожитку та стягнення суми заборгованості,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 11 травня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в своїх
інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3. ,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  звернулися з позовною
заявою до Керченського судноремонтного заводу про надання кімнати в
гуртожитку,  надання побутових послуг та
стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим,  що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та їх неповнолітній син ОСОБА_3 проживають у кімнаті АДРЕСА_1
гуртожитку по вул.  Горького, 3 у м.  Керчі і відповідач з 11 травня 2004 р.
навмисно закрив кухню на третьому поверсі,
де позивачі і проживають,  чим
порушує правила СЕС та протипожежної безпеки,
оскільки вони вимушені готувати їжу у свої кімнаті,  площею 16 кв.м.  На письмові звернення ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 керівництво КСРЗ належним чином не
реагує,  як не реагує і на вказівки
різних установ,  куди позивачі вимушені
звертатися у зв'язку з такими діями відповідача. Відповідач відмовляється
виконувати свої обов'язки,  порушуючи
житлове законодавство України,  не
надаючи позивачам право користування побутовими приміщеннями (пральня,  прасувальня,
душ),  а також,  не надаючи позивачам доступу на кришу
гуртожитку для підключення до мережі Інтернет. Крім того,  керівництво КСРЗ відмовляється від розгляду
питання про надання родині ІНФОРМАЦІЯ_2 ще однієї кімнати у гуртожитку,  незважаючи на те,  що разом з ОСОБА_1
та ОСОБА_2 проживає їх син ОСОБА_3На думку позивачів,
такими діями КСРЗ їм заподіяно моральну шкоду,  яку вони оцінюють у 15000 грн.,  і яку просять стягнути з відповідача.

Справа №
22-ц-1246-Ф/07р.           Головуючий у
першій інстанції

Муратова Ж.А. Судця-доповідач Іщенко В.І.

2

КСРЗ
звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1.
,  ОСОБА_2 про виселення з
гуртожитку та стягнення суми заборгованості,
вимоги якого мотивовані тим,  що
відповідачі прописані (зареєстровані) та проживають у гуртожитку з 1987 р. та
1989 р. відповідно. ОСОБА_1
та ОСОБА_2 не оплачують за проживання у гуртожитку,  через що в них перед КСРЗ утворилася
заборгованість у розмірі 1336 грн. 51 коп.,
а крім того,  порушують існуючі
норми житлового законодавства щодо правил проживання у гуртожитках,  зокрема,
правил протипожежної безпеки.

Рішенням
Керченського міського суду АР Крим від 11 травня 2007 р. позовні вимоги ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього
сина ОСОБА_3. ,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  та
вимоги КСРЗ були задоволені частково. КСРЗ був зобов'язаний надати ОСОБА_1 та
ОСОБА_2можливість користуватися кухнею в гуртожитку та можливість для
підключення до мережі Інтернет; стягнуто з КСРЗ на користь позивачів моральну
шкоду у сумі 100 грн. кожному і на користь ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 24 грн.
50 коп. кожному. Стягнуто з ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 на користь КСРЗ
заборгованість за проживання у гуртожитку в сумі 1215 грн. 89 коп. та солідарно
судові витрати у розмірі 81 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3.
,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  та КСРЗ було відмовлено.

Позивачі
за первісним позовом не погодилися з таким рішенням суду та подали на нього
апеляційну скаргу,  в якій просять
оскаржуване ними рішення скасувати та ухвалити нове,  задовольнивши їх позовні вимоги у повному
обсязі та відмовивши у задоволенні зустрічних вимог КСРЗ. В обгрунтування своїх
вимог апелянти посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального
і процесуального права,  неповне
з'ясування суттєвих обставин по справі і надання неналежної правової оцінки
доказам,  які надавалися апелянтами.

Директором
КСРЗ до суду апеляційної інстанції було подано заперечення на апеляційну
скаргу,  в якій він,  не погоджуючись з вимогами апеляційної скарги
ОСОБА_1.  та ОСОБА_2,
просить суд відхилити їх апеляційну скаргу.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
осіб,  які з'явилися у судове
засідання,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1.
,  ОСОБА_2 в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 в
частині зобов'язання КСРЗ надання позивачам можливості користування кухнею та
підключення їх кімнати до мережі Інтернет,
суд першої інстанції виходив з того,
що на поверсі,  де вони проживають
кухня не працює,  оскільки
ремонтується,  що створює незручності для
родини ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо приготування їжі,
а крім того,  за думкою суду
першої інстанції,  підстав для відмови
КСРЗ позивачам у надання їм можливості підключення до мережі Інтернет не існує
і така можливість останнім має бути надана.

З такими
висновками суду погоджується колегія судців,
оскільки вони зроблені на підставі ретельно досліджених доказів,  яким надана належна правова оцінка. Судом
правильно встановлені фактичні обставини справи,  характер спірних правовідносин і постановлене
рішення,  яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального закону.

Як вбачається з
матеріалів справи,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2 разом з сином
ОСОБА_3проживають у гуртожитку по вул.  Горького,  3 у кімнаті АДРЕСА_1,
м.  Керч,  площею 16 кв.м.  Кухня на поверсі,  де проживає родина ІНФОРМАЦІЯ_2,  не працює,
оскільки ремонтується,  що не
заперечувалося у суді першої інстанції представником відповідача. Крім
того,  КСРЗ не надається родині ОСОБА_3
можливість підключення приміщення,  де
вони проживають,  до мережі Інтернет.

з

Відповідно
до  ст. 176 ч.1 ЖК України наймодавець
зобов'язаний своєчасно провадити ремонт жилих будинків,  забезпечувати безперебійну роботу інженерного
обладнання будинків і жилих приміщень,
належне утримання під'їздів,
інших місць загального користування будинків і придомової території.

Згідно з
Санітарними правилами устрою,  обладнання
і утримання гуртожитків для робочих,
студентів,  осіб,  що навчаються у техникумах та професійно-технічних
навчальних закладах кухні мають бути обладнані кузонними плитами,  мойками,  кухонними столами та стінними або пристінним шафами.

Таким
чином,  не даючи можливості родині
користуватися кухнею,  як місцем загального
користування гуртожитку,  розташованою на
їх поверсі,  КСРЗ порушує вимоги
житлового законодавства,  що також
знаходить своє відображення у перешкоджанні позивачам підключити свою кімнату
до мережі Інтернет,  і в цій частині
колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Крім
того,  колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо необхідності відмови у задоволені
позовних вимог ОСОБА_1.
,  ОСОБА_2 про надання їх
родині ще однієї кімнати,  оскільки
висновки суду про те,  що гуртожиток є
тимчасовим місцем проживання і чинне житлове законодавство не розповсюджується
на поліпшення житлових умов особам,  які
проживають у гуртожитках,  є правильними.

Згідно
зі  ст. 127 ч.1 ЖК України для проживання
робітників,  службовців,  студентів,
учнів,  а також інших громадян у
період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки
надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Відповідно
до  ст. 3З ЖК України потребуючі поліпшення
житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів,  громадяни,
які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності,  та інші громадяни,  що проживають у цих будинках
(квартирах),  забезпечуються жилими
приміщеннями на загальних підставах.

Що стосується
вимог ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 щодо надання їм можливості користування
пральнею,  душем та прасувальною
кімнатами,  то і в даному випадку колегія
суддів погоджується з висновками суду про безпідставність таких вимог,  оскільки,
як свідчать матеріали справи,  і
це не заперечується самими позивачами,
пральня є службовим приміщенням і не може надаватися у користування
мешканців гуртожитку,  крім того,  у гуртожитку є працівник який прасує
постільну білизну мешканців гуртожитку,
окремої кімнати дл прасування у гуртожитку немає і пральна дошка стоїть
в умивальнику,  душ у гуртожитку працює
за графіком і ключ від нього постійно знаходиться у чергового.

Погоджується
колегія суддів також і з висновками суду першої інстанції щодо розміру
моральної шкоди у 100 грн. на кожного з позивачів,  яка підлягає стягненню з КСРЗ,  оскільки факт заподіяння такої шкоди членам
родини ІНФОРМАЦІЯ_2 судом першої інстанції встановлений і відповідно до
вимог  ст. 1167 ЦК України стягнена
моральна шкода у розмірі,  яка є достатньою
сатисфакцієї за її спричинення. При цьому,
судом першої інстанції враховані рекомендації Постанови Пленуму ВСУ № 4
від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" і,
отже,  не може бути задоволена
апеляційна скарга ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 і в частині їх вимог про
стягнення моральної шкоди у повному обсязі,
який був ними заявлений,  оскільки
сума у 5000 грн. на кожного члена їх сім'ї є занадто завищеною і не відповідає
реальним стражданням,  які позивачі
зазначали,  внаслідок дій КСРЗ.

Колегія суддів
також вважає безпідставними вимоги ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 про скасування рішення суду
в частині стягнення з них на користь КСРЗ заборгованості за проживання у
гуртожитку у розмірі 1215 грн. 89 коп.,
оскільки КСРЗ

4

надані
докази такої заборгованості (а.с. 42,
108,  109,  119,
124),  як надані і докази неоплата ОСОБА_1  та ОСОБА_2 послуг за проживання у гуртожитку.

У той же
час колегія судців не може прийняти до розгляду вимоги КСРЗ,  які містяться у його запереченнях на
апеляційну скаргу,  щодо скасування
рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  та ОСОБА_2,  оскільки такі вимоги не є предметом
апеляційного розгляду,  так як КСРЗ
апеляційну скаргу на рішення суду не подавав.

Таким
чином,  колегія суддів,  вважаючи рішення суду першої інстанції
обгрунтованим та правомірним,
таким,  що ухвалено з дотриманням
вимог норм матеріального і процесуального права,  з урахуванням всіх обставин по справі і
наданням належної правової оцінки доказам,
які надавалися сторонами,  не
вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3.  та ОСОБА_2 та скасування оскаржуваного судового рішення.

На
підставі наведеного і,  керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308 ч.1,  313-315 Цивільного
процесуального кодексу України,  колегія
суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення
Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 11 травня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.