Справа № 22ц-4091 /2007                                   Головуючий у
26                                                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 червня 2007
року

Колегія   суддів
судової   палати   по
цивільним   справам   апеляційного   суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого
-                                                            Петренко
І.О.,

суддів -                                                                       Приходченко
А.П.,  Лаченкової О.В.,

при
секретарі -                                                          Шило
С. Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02
березня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності на частину
спадщини,  -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2004 року позивач звернувся до суду
та просив постановити рішення,  яким
усунути відповідача від права на спадщину,
яка залишилася після смерті ОСОБА_3 та
визнати його єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

В
обґрунтування позовних вимог він вказував на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_3,  якій на праві власності належали: жилий
будинок АДРЕСА_1; грошові вклади,  які
знаходяться в філії Покровського відділення Ощадбанку №3012, 019 смт.  Просяна на рахунках №НОМЕР_1,  НОМЕР_2,
земельна частка площею 5, 170 га.,
яка розташована на території Маломихайлівської сільради. Позивач
вважає,  що оскільки його батьки,  в 1983 року актовий запис №23,  офіційно розлучилися,  то спадкоємцями першої черги по закону після
смерті матері -ОСОБА_3. будуть: він та відповідач. 24 листопада 1986 року
позивач за взаємною згодою з відповідачем,
в рахунок майбутньої частки спадщини,
яка може перейти йому,  як
спадкоємцю першої черги після смерті матері,
сплатив ОСОБА_2  2 000 руб.,
про що свідчить розписка. Крім цього,  він своїми силами та за свої грошові кошти
зробив капітальний ремонт будинку,
кухні,  підвалу,  побудував гараж,  провів газ та опалення,  і ін. 25 травня 2004 року позивачу було
видані: свідоцтво на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку,  свідоцтво на спадщину за законом на 1Л
частину грошових вкладів,  свідоцтво на
спадщину за законом на 1А частину земельної ділянки. На іншу частину житлового
будинку,  грошових вкладів,  земельної ділянки претендує відповідач,  який подав заяву до нотаріальної контори на
спадщину,  яка залишилася після смерті
матері.

В
судовому засіданні позивач частково відмовився від позовних вимог в частині
спадкування грошових вкладів,  а в іншій
частині свої позовні вимоги підтримав повністю,
відповідач в судове засідання не з'явився.

Заочним
рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня
2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  ставить питання про скасування рішення суду та просить
постановити нове рішення,  яким
задовольнити його позовні вимоги.

Вислухавши
учасників процесу ,  що з'явились ,  вивчивши матеріали справи ,  законність та обґрунтованість рішення суду і
доводи апеляційної скарги ,  колегія
суддів вважає ,  що апеляційну скаргу
слід відхилити ,  а рішення суду залишити
без змін ,  оскільки для скасування
рішення підстави вказані в  ст.  ст.
309,  311 ЦПК України відсутні

,  а
доводи наведені в апеляційній скарзі не мають ознак
неправильного застосування судом норм матеріального або процесуального
права,  які призвели ,  або могли призвести до невірного вирішення
справи.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3.
мати позивача та відповідача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( ар. сп.19 ),  заповіту вона не складала ,  і у відповідності до положень  ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина ,  відносно якої у сторін по справі ,  спадкоємцями у відповідності до положень  ст. . 1261 ЦК України ,  виник
правовий спір.

25
травня 2004 року позивач ОСОБА_1  прийняв 12 долі в спадковому майні ОСОБА_3. і отримав
свідоцтва про право на спадщину за законом ,
виданих Покровською державною нотаріальною конторою (ар. сп. 12, 13,
14).

Відповідач
ОСОБА_2  також звернувся у встановлений законом строк до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (ар. сп. 242).

При вище
викладених обставинах суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого
нормами права висновку про те ,  що
підстав для усунення ОСОБА_2  від спадщини не встановлено і привів міркування що до
доводів позивача з цього приводу.

Так
,  суд першої інстанції правильно вказав
на те ,  що у відповідності до положень  ст. . 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або
оголошення її померлою і право на спадкування виникає у день відкриття спадщини
,  в зв"язку з чим не визнав доводи
позивача про те ,  що згідно до залученої
до матеріалів справи розписки ( ар. сп. 137) відповідач отримав свою долю
спадщини ще 24 листопада 1986 року. Окрім того ,  як вбачається з вказаної розписки відповідач
отримав грошові кошти від сім"ї позивача,
а про спадщину в ній зовсім не йдеться.

Не
безпідставно суд першої інстанції відхилив і доводи позивача про необхідність
усунення ОСОБА_2  від спадщини в зв"язку з його неправомірною
поведінкою відносно матері та його засудженням з конфіскацією майна . Оскільки
сама спадкодавця заповіту з визначенням конкретного спадкоємця не складала
,  а допитані в судовому засіданні свідки
з цього приводу давали плутані пояснення.

Обґрунтовано
суд відхилив і доводи позивача відносно покращення та збільшення у вартості
спадкового майна ,  яке сталося за кошт і
рахунок позивача ,  оскільки ці доводи не
являються підставою для усунення відповідача від спадщини ,  а з окремими позовними вимогами стосовно
відшкодування витрат позивача останній до суду не звертався.

Відповідно
до положень  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін ,
якщо визнає ,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального
права,  повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі ,  надані сторонами
докази ,  правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон ,
який їх регулює.

Керуючись  СТ. . СТ.
303, 307, 308,  313, 314, 315,
317, 319,  ЦПК України ,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення
Межівського районного суду Дніпропетровської області від 2 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення ,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України .