УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді                  Луніна С.В.

судців                                    Руснак А.П.

Кузнєцової О.О.

при секретарі                          Урденко Г.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання
частково недійсним договору довічного утримання від 09.03.2004
року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
посвідченого приватним нотаріусом Сімферопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від
23.04.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання частково недійсним
договору довічного утримання від 09.03.2004 року.

Ухвалою
Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23.04.2007 року закрито провадження по справі за вказаним позовом
тому, що існує ухв&ча суду про
закриття провадження по справі в зв'язку з укладанням мирової угоди, яка була постановлена з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав. Знято арешт з 3А частки домоволодіння
АДРЕСА_1, накладений ухвалою
Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 26.01.2007 року.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її
скасування, як постановленої за висновками, що не відповідають фактичним
обставинам та матеріалам справи, з порушенням
норм процесуального права. Просить направити справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що у 2007 році
він звернувся в іншим позовом, якій суттєво відрізняється від
позову, за якім було затверджена мирова угода, як за змістом, так і за складом сторін, а також підставами, за яких заявлені
вимоги про визнання незаконним договору довічного утримання.

У запереченнях ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3. - ОСОБА_6 просять апеляційну скаргу відхилити, вказавши на
неспроможність наведених в неї доводів.

. Справа № 22ц-4320/07                         головуючий суддя суду першої інстанції Гулевич
Ю.Г.

2

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали
справи, оглянувши

матеріали цивільної справи /арх. № 1817 Центрального
районного суда м. Сімферополь

АР Крим/, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не обґрунтована і не підлягає

задоволенню, а ухвала суду не підлягає скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до
ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи у апеляційному порядку,
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження по справі, суд виходив з
того, що існує така, що набрала законної сили, ухвала суду про
закриття провадження по справі у зв'язку з затвердженням мирової угоди між тими
самими сторонами з приводу спору про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, ухвала, що оскаржується ОСОБА_1, постановлена по цивільній
справі за його позовом до ОСОБА_2, 3-я особа - приватний нотаріус ОСОБА_3, про
визнання частково недійсним договору довічного утримання від 09.03.2004 року з
тих підстав, що вказаний договір порушує його права,
як співвласника частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, та, всупереч
ст. 36 п.5 Закону України „Про нотаріат", був посвідчений приватним
нотаріусом / а.с. 34-36,73-74 /.

Ухвалою суду від
08.12.2006 року у зв'язку із затвердженням мирової угоди між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. закрито провадження по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2.
про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності у порядку
спадкування, визнання недійсним в цілому договору довічного утримання від
09.03.2004 року, виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння та по зустрічному
позову про усунення від права спадкування частини житлового будинку.

З вказаної
позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що підставою для визнання незаконним
договору довічного утримання, укладеного 03.09.2004р між його батьком
-ОСОБА_7та ОСОБА_2., також є порушення його прав як співвласника частини
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та порушення порядку нотаріального посвідчення
договору / а.с. 131-134 справи № 1817 арх/.

Ухвалою
суду від 08.12.2006 року, яка набрала законної сили, закрито провадження

по
справі та затверджена мирова угода, за умовами якої ОСОБА_2 визнає за

ОСОБА_1
право власності на % частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та сплачує на його
користь компенсацію за вказану частину

даного
домоволодіння у розмірі 101 000 грн., що еквівалентно 20 000 доларів США. При

цьому
закрито провадження за позовом ОСОБА_1 у тому числі щодо вимог до

ОСОБА_2.
про визнання недійсним договору довічного утримання від 09.03.2004

року               / а.с. 156-157 справа № 1817
арх./.

Крім того, з
протоколу судового засідання вбачається, що ухвала суду від 08.12.2006 року у
частині передачі коштів у розмірі 101000 грн. виконано / а.с. 155 справи № 1817
арх./

Таким чином,
висновки суду першої інстанції є правильними і такими, що відповідають вимогам
процесуального закону. Ухвала суду про закриття провадження по справі в зв'язку
з тим, що існує ухвала суду про закриття провадження по справі у зв'язку з
затвердженням мирової угоди між тими самими сторонами, з приводу спору про той
самий предмет і з тих самих підстав постановлена законно, та обґрунтовано і
підстав для її скасування за апеляційної скаргою ОСОБА_1 немає.

Доводи ОСОБА_1
ретельно досліджені та визнані такими, що висновків суду не спростовують.

3

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_5
відхилити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23.04.2007
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.