Справа № 22ц-11152007 р.
Головуючий у 1-й інстанції: Цибенко І.В. Доповідач: Лазоренко МЛ.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                   місто
Чернігів

Апеляційний    суд
Чернігівської   області у складі:

головуючого -
судді їваненко Л.В.,  суддів - Шарапової
О.Л.,  Лазоренко М. І.,

при секретарі -
Івановій Н.Б.,

за участю - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 24 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,  який продовжує навчання,

встановив:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новозаводського районного
суду від 24 травня 2007 року та ухвалити нове,
яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Даним
рішенням позов ОСОБА_2 задоволено частково,
стягнено з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина -
ОСОБА_3,  який навчається,  в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно,  починаючи з 4 квітня
2007 року і до закінчення навчання,
тобто до ЗО червня 2010 року

Апелянт
вказує на те,  що рішення є незаконним у
зв"язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та наданим
доказам,  а також неправильним
застосуванням норм матеріального та процесуального права. При винесенні рішення
суд не врахував того,  що відповідач на
даний час не працює,  в нього немає
житла,  на утриманні має дружину,  її неповнолітню дитину та свого
неповнолітнього сина,  має
серцево-судинну хворобу,  а тому    не
в змозі   надавати       матеріальну      допомогу.
Апелянт   також

зазначає,       що
йому незрозуміло,  чому саме 1/8
частину заробітку стягнув суд,  а не
якусь іншу частину чи фіксовану суму.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши доводи апеляційної скарги та
матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1
є батьком ОСОБА_3 ,  03.04.1989 року
народження,  який відповідно до довідки №
431 від 20.03.2007 року є студентом 1 курсу історичного факультету
Чернігівського державного педагогічного університету ім.  Т.Г. Шевченка,  денної форми навчання. Термін навчання
складає з 01.09.2006 р. по 30.06.2010 р..
ОСОБА_3 проживає з матір"ю,
доходів,  крім стипендії,  не має,
а тому потребує матеріальної допомоги.

ОСОБА_1
є працездатною особою,  з роботи
звільнився за власним бажанням,  мешкає
разом з сім"єю у квартирі за яку щомісячно сплачує кошти,  за рішенням Новозаводського районного суду М.
Чернігова від 25 грудня 2006 року отримує грошову компенсацію замість його
частки у праві спільної сумісної власності на майно в сумі 5641 грн.. Оцінюючи
у сукупності наведені обставини суд вважає,
що ОСОБА_1 має дохід,  який надає
можливість сплачувати аліменти.

Відповідно
до ч.1  ст.  199 Сімейного кодексу України,  якщо повнолітні дочка,  син продовжують навчання і у зв"язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років
за умови,  що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Зважаючи
на наведене апеляційний суд погоджується з обґрунтованістю судового
висновку,  що у зв'язку з навчанням
повнолітній син потребує матеріальної допомоги.

Також
вірним є висновок суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_1 має можливість надавати таку допомогу.

Враховуючи
викладене,  апеляційний суд не бере до
уваги доводи апелянта про те,  що у нього
немає можливості утримувати сина.

Посилання
апелянта на те,  що суд зменшив суму
аліментів і призначив саме таку частку,
вийшовши за межі позову є безпідставним,
оскільки відповідно до  ст.  200 СК України суд визначає розмір аліментів
з урахуванням обставин  ст.  182 СК України,  тобто оцінивши обставини справи,  суд зменшив розмір аліментів до 1/8 частини.
Суд не міг призначити аліменти в твердій грошовій сумі,  оскільки цього не просила позивачка.

Таким
чином,  суд обґрунтовано виніс рішення
про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина з
врахуванням обставин справи у розмірі 1/8 заробітку ( доходу ).

За даних
обставин відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  209,  218,
303,  307,  308,
313,  314,  315,
317,  319 ЦПК України,  апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 24 травня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.