Справа №22-2301/07                                            Головуючий
у 1-й інстанції: Мазур B.C.
Судая-доповідач: Гончар О.С. УХВАЛА
13 серпня 2007 року                                                             м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді        Бондаря М.С.
суддів                           Гончара О.С, Ломейко В.О.
при секретарі             Вертелецькій
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1та
ОСОБА_2на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня
2007 року в справі за позовом Комунального
підприємства "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №1" про стягнення заборгованості за участь у
витратах на утримання будинку, прибудинкової території та надані
комунальні послуги, -
КП ВРЕЖО №1 після уточнень своїх позовних вимог звернулось до суду із
позовом до ОСОБА_1. та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території
та надані комунальні послуги.
відповідачі - наймачами квартири АДРЕСА_1.
В порушення вимог ст. 68 ЖК України несвоєчасно сплачують квартплату і плату за
комунальні послуги. В зв'язку з чим,
у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.01.03р. по 01.04.07р. в
сумі 1525,4 грн., які позивач просив стягнути в примусовому порядку.
Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2007 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі апелянти посилаючись на неправомірне незастосування
судом першої інстанції строків позовної давності, просять рішення суду першої
інстанції скасувати, примусивши позивача провести звірку
квитанцій.

Дослідивши в засіданні апеляційного суду обставини справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307, ст. 308
ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що суд правильно встановив правовідносини,
які склалися між учасниками справи, дав їм належну
правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх
оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми права і прийняв рішення,
яким спір знайшов своє належне вирішення.

Встановлено, що відповідачі є наймачами квартири АДРЕСА_1. В порушення
вимог ст. 68 ЖК України вони несвоєчасно сплачують квартплату і плату за
комунальні послуги. В зв'язку з чим, у відповідачів утворилась заборгованість
за період з 01.01.03р. по 01.04.07р. в сумі 1525,4 грн., які суд першої інстанції і
стягнув.

Суд першої інстанції обгрунтовано не застосував правила
позовної давності, оскільки відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за
заявою сторони в спорі, зробленій до винесення ним
рішення.

Згідно матеріалів справи і протоколів судового засідання зокрема,
відповідачем такої заяви зроблено не було. Більш того, в судовому засіданні апеляційної
інстанції відповідач пояснила, що іноді нею здійснювались
переплати поточних нарахувань. Робила вона це з метою часткового погашення
боргу.

Відповідно ж до ст. 264 ЦК України перебіг строку позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу- Після переривання перебіг позовної давності починається
заново.

2

Згідно матеріалів справи відповідачі за період з 01.01.03р. по 01.04.07р.
неодноразово вчиняли дії, що свідчили про визнання ними свого боргу.

Так, в жовтні 2004 року при наявності боргу в сумі 1025,05 грн. і поточному
нарахуванні 67,19 грн. відповідачами сплачено 144,4 грн.,
отже на наступний місяць борг зменшився на 77,21 грн. і складав 947,84 грн..
Зменшення боргу мало місце частково погашення боргу шляхом переплати позивачами
поточного нарахування. Вже лише вказана
переплата означає, що перебіг позовної давності розпочинався заново з жовтня 2004 року і тому охоплює весь період часу, за який
виникла заборгованість.

Інших заперечень, щодо винесеного рішення апеляційна скарга не містить. В
зв'язку з тим, що в апеляційній скарзі не зазначено інших підстав для
скасування судового рішення, не зазначено нових обставин, які підлягають встановленню, докази, які підлягають
дослідженню та'інш., доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідачів, висловлену ними в запереченнях, і
яку вони вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Отже судова колегія не вбачає передбачених законом підстав і для скасування
рішення суду першої інстанції або ж направлення справи на новий розгляд.

Крім того, по справі прізвище відповідачів зазначене як
"ІНФОРМАЦІЯ_1", однак згідно паспортних данних правильним є
прізвище "ІНФОРМАЦІЯ_2", що потребує уточненню.

Керуючись ст. ст. 307, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1та
ОСОБА_2ВІДХИЛИТИ.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2007
року по справі залишити без змін, виправивши прізвище відповідачів з
"ІНФОРМАЦІЯ_1" на "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.