УХВАЛА

Іменем   України

27 червня 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Житомирської
області

в складі:

головуючого - судді                              Жизневської А.В.

суддів:                                                  Малахової Н.М., Матюшенка І.В.

при секретарі судового

засідання                                             Котлярчук Т.А.,

розглянувши у відкритому   судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Богунського. районного суду

м.Житомира    від
23 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної Академії управління персоналом

(далі-МАУП),     Житомирського     інституту     Міжрегіональної     Академії

управління персоналом
(далі-інститут) про стягнення заборгованності по

заробітній платі, надбавки за
вислугу років, допомоги на оздоровлення, зміну

дати та причини звільнення,
стягнення вихідної допомоги, -

встановила:

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 23 травня 2007 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення, справу направити на новий розгляд. Зазначає, що висновки суду є
незаконними та необгрунтованими, рішення
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає,
що поза увагою суду залишилося п.1.6 положення «Про
Житомирський інститут МАУП», де зазначено, що інститут у своїй діяльності керується Конституцією України, Постановами КМУ,
нормативно-правовими актами Міністерства освіти та Науки, рішеннями та наказами МАУП. На його думку, деякі накази МАУП не
відповідають Конституції України. Не погоджується
із вирішенням питання щодо проведення ним індивідуальних консультацій.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до  задоволення з наступних
підстав.

У відповідності до Положення про «Житомирський інститут МАУП» він є відокремленим структурним підрозділом МАУП,
створений на правах філії і не має статусу юридичної особи (а.сп.90-91).
Інститут є госпрозрахунковою   організацією,   має
самостійний   баланс,   має
поточні

Справа №22ц/1494                                          Головуючий у суді 1-ї інстанції Бучик А.Ю.

Категорія 1                                                      Суддя-доповідач Жизневська А.В.

2

рахунки в
банку, свою печатку, штампи.

За довідкою №17232/05 з Єдиного реєстру підприємств та організацій України (а.сп.66) - форма власності інституту є
приватною.

Положеннями п.3 ст.64 Закону України «Про вищу освіту» передбачено фінансування вищих навчальних закладів приватної форми
власності їх власниками.

Згідно Положення про оплату праці працівників Житомирського інституту МАУП
(а.сп.48-51) - підставою для виплати заробітної плати є наказ директора інституту, погоджений з головним бухгалтером, а розмір заробітної плати працівників залежить від виконання
фінансового плану інституту, плану роботи певного
підрозділу (окремого працівника), а також наявності
відповідних коштів. При невиконанні фінансового плану нараховувати заробітну
плату авансом заборонено.

За наказом №43-о
від 26.03.1999 року «Про розмежування територіальної
чинності наказів та розпоряджень» (а.сп.129) - встановлено, що всі накази, розпорядження, інші локальні
нормативні акти Академії розповсюджують
свою дію виключно на Президентський університет Міжрегіональної Академії
управління персоналом (м.Київ),. якщо інше не зазначено у самому такому внутрішньому нормативному акті.

Стаття 57 Закону України «Про освіту» передбачає гарантії, які надає держиш
педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів. Фінансування цих гарантій держави проводиться у відповідності до ст. 61
цього ж Закону за рахунок коїш С
відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних
підприємств, організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1.09.2003 року працював за контрактом
в інституті старшим викладачем кафедри правознавчих
дисциплін (а.сп.5,6,19).

J гідно представлених суду контрактів - йому встановлено заробітну плату у розмірі, передбаченому штатним розписом та
наказом про педна вантаження, винагороду за
результатами роботи в Інституті відповідно до дії .чого в інституті Положення, одноразові виплати, премію за
виконання умов контракту.

Наказом відповідача №61/1-з від 13.04.2004 року п.1.5 (а.сп.138-139) встановлено, що індивідуальні консультації
з дисциплін навчального плану повинні плануватися один раз на семестр. Консультації підлягають оплаті при наявностi графіку проведення індивідуальних консультацій, затвердженого завідувачем кафедрою та звіту про надання індивідуальних
консультацій, завідувачем кафедрою.

матеріалів
справи вбачається, що питання встановлення та затвердження
графіку індивідуальних консультацій не розглядалися, графік завідувачем кафедрою не затверджувався
(а.сп.117). З представлених суду коштів
ОСОБА_1 (а.сп.118-127) вбачається, що вони складалися щомісяця протягом 2004/2005 навчального року з
порушенням встановлених  ним

3

Згідно довідки про нарахування заробітної плати за 2003-2005 роки х (а.сп.128) - позивачу оплачено індивідуальні
консультації за 2004/2005 навчальний рік.

Позивач не представив суду доказів, що при виплаті заробітної плати були
порушені його права. Вище вказані документи позивачем не оспорювалися і є
чинними на час розгляду справи.

Виходячи з викладеного, є безпідставними вимоги позивача щодо зміни формулювання
причини його звільнення.

Суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення
позову ОСОБА_1

Доводи апелянта не спростовують висновки суду і на правильність рішення
не впливають.

Рішення постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 305, 307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 травня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох
місяців безпосередньо до Верховного Суду України.