АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-868-2007р.                                               Головуючий
Категорія відшкодування                                                 Макаренко І.В.
ШКОДИ                                                                            Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25" квітня 2007 р. Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого                    Ювшина В.І.

суддів                                Качана
О.В.,  Корнієнко Н.В.

при
секретарі                   Авласовій М.
Л.

з участю                            Зубенко B.C.

прокурора

з участю                           ОСОБА_2

адвоката

з                         участю  ОСОБА_1

представника

відповідача

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокуратури
Черкаської області на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2007р. по
справі за позовом ОСОБА_3
до прокуратури Черкаської області,
державного казначейства України про стягнення моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до прокуратури Черкаської області про стягнення
моральної шкоди,  посилаючись на те,  що 27
серпня 2002 року
його побив працівник  Кам'янського  РВ  УМВС  України
в  Черкаській  області.
По  даному  факту порушена кримінальна справа,  яка розслідується на протязі більше трьох
років. Рішенням І Кам'янського районного суду від 03 березня 2005 року визнано
бездіяльність прокурора» Кам'янського району Черкаської області,  що полягає в невжитті заходів,  направлених на додержання вимог закону
органами досудового слідства під час розслідування кримінальної справи
порушеної по факту його побиття працівником міліції,  та зобов'язано прокурора здійснити покладені
на нього обов'язки по нагляду за розслідуванням кримінальної справи.
Відповідно   до   Конституції
України   та   чинного
законодавства   він   має
право   на відшкодування моральної
шкоди,  яку він визначив з урахуванням
моральних страждань в розмірі 7000
гривень. Просив суд стягнути з прокуратури Черкаської області на його
користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000 гривень.

Рішенням
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2007
року позовні вимоги ОСОБА_3. задоволено частково.

Стягнуто
з прокуратури Черкаської області на користь ОСОБА_3. в рахунок відшкодування
моральної шкоди 5000 гривень.
В іншій частині позовних вимог в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі прокуратура Черкаської області просить рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 07
лютого 2007 року
скасувати,  вважаючи що воно постановлене
з порушенням норм матеріального і процесуального права,  що привело до неправильних висновків та
ухвалити нове рішення,  яким ОСОБА_3
відмовити в позові.

Заслухавши
сторони,  дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і ,  обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги,  колегія
судців приходить до наступного.

27 серпня 2002 року в вечірній
час в м. Кам'янка,  Черкаської області
працівник міліції Багмет С. О. на грунті особистих неприязних стосунків побив
ОСОБА_3.,  чим причинив останньому
тілесні ушкодження.

30   квітня   2004   року   прокуратурою   Черкаської
області   скасована

постанова  прокуратури Кам'янського району про відмову в
порушенні кримінальної справи по фактур причинения
тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та порушена кримінальна справа за ознаками
злочину,  передбаченого ч.1  ст. 122 КК України. Організація проведення
досудового слідства доручено прокурору Кам'янського району.

Рішенням
Кам'янського районного суду від 03
березня 2005 року
визнано бездіяльність Кам'янського районного прокурора,  що полягає у невжитті заходів направлених на
додержання вимог закону органами досудового слідства під час розслідування
кримінальної справи,  порушеної 30.04.2004 року за ч.1  ст. 122 КК України,  порушення процесуальних строків розслідування
кримінальної справи та порушення принципу розумності строку розгляду.

В
зв'язку з встановленою бездіяльністю прокурора Кам'янського району по нагляду
за розслідуванням кримінальної справи,
позивач просив стягнути з юридичної особи,  де працює посадова особа що допустила
бездіяльність,  моральну шкоду.

Згідно  ст. 56 Конституції України кожен має право на
відшкодування за рахунок .
держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної
шкоди,  завданої, ,  незаконними рішеннями,  діями чи бездіяльністю органів державної
влади,  органів місцевого  самоврядування,  їх посадових і службових осіб при здійсненні
ними своїх повноважень.

4.6  ст. 1176 ЦК
України встановлено,  що шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу
дізнання,  попереднього (досудового)
слідства,  прокуратури або суду,  відшкодовується на загальних підставах,  а не на підставі Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  попереднього слідства,  прокуратури і суду».

Загальні
підстави відшкодування такої шкоди визначені ч.1  ст. 1172
ЦК України,  якою встановлено,  що юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду,  завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Прокуратура Черкаської
області являється юридичною особою,  а
прокурор Кам'янського району її працівником і вчинив бездіяльність,  встановлену рішенням суду що вступило в
законну силу,  в зв'язку з виконанням
своїх службових обов'язків.

Згідно
ч.1  ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі' неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовуються особою,  яка її
завдала,  за наявності її вини,  крім випадків,  встановлених частиною другою цієї статті. Так
як право позивача на розгляд його звернення про вчинений злочин та проведення
досудового розслідування порушено,  що
привело його до душевних страждань,  то
йому відповідно причинено моральну шкоду,
яка і підлягає до відшкодування на підставах,  визначених законом.

Тому
вірно встановивши факти і відповідні їм правовідносини,  встановивши наявність порушеного права,  за захистом якого спрямоване звернення
ОСОБА_3. до суду,  постановивши судове
рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального

права,  суд першої інстанції постановив правильне
рішення,  яким частково задоволив позовні!

вимоги ОСОБА_3. про відшкодування моральної шкоди.

Доводи
апелянта про відсутність у ОСОБА_3. права на звернення до суду є
надуманими,  так як рішенням Кам'янського
районного суду від 03 березня 2005 року визнано
бездіяльність прокурора Кам'янського району при здійсненні прокурорського
нагляду за конкретною кримінальною справою з вказівкою допущених порушень
закону. Вказані порушення норм кримінально-процесуального законодавства
визначені і в ухвалі колегії суддів у кримінальних справах апеляційного суду
Черкаської області (а.с. 48),  де
вказано,  що дана кримінальна справа
порушена не по факту вчинення злочину,  а
відносно конкретної особи.

Факт
бездіяльності прокурора Кам'янського району встановлений судовим рішенням,  яке набрало законної сили,  і судом першої інстанції вірно
визначено,  що дані обставини повторному
доказуванню не підлягають.

Обставини
надмірної тривалості досудового слідства у справі порушеної за заявою ОСОБА_3.
відносно побиття його працівником міліції,
розслідування по якій,  проводилось з грубим порушенням норм процесуального
законодавства,  визвало в нього ф
обґрунтовані побоювання на відсутність ефективних засобів юридичного захисту з
боку  держави від протиправного посягання
працівника міліції,  що привело до душевного
хвилювання та інших негативних явищ,
заподіяних позивачеві бездіяльністю прокурора Кам'янського району.

Розмір відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції визначено вірно

залежно від обсягу та характеру страждань,
яких зазнав позивач,  ступінь
зниження престижу

та ділової репутації. При цьому суд першої інстанції виходив із засад
розумності,

виваженості та справедливості. Так як апелянт не визнає заявлених до нього
позовних вимог

про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної бездіяльністю їх працівника,
то апеляційний

суд не знаходить доводи апелянта прийнятними відносно зменшення розміру
моральної

шкоди. Також невірним є посилання апелянта на норми матеріального права які
втратили

чинність,  ЦК України в
редакції 1963 року,  тоді як дані правовідносини регулюються

нормами ЦК України,  який набрав чинності з 1.01.2004 року,  і бездіяльність прокурорам

була допущена в 2004-2005
роках і  ст. 1172 ЦК України прямо
передбачено обов'язок

юридичної особи на відшкодування шкоди завданої її працівником при
виконанні службових

обов'язків.

Доводи
апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм матеріального та
процесуального   права   висновків
суду   першої   інстанції
не   спростовують,    оскільки ґрунтуються на невірному
трактуванні апелянтом наведених правових норм,
або норм які втратили свою чинність.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307 - 308,  315 ЦПК
України,  колегія суддів судової палати,
-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу прокуратури Черкаської області на рішення Придніпровського районного
суду від 07 лютого 2007 року,  -
відхилити,  а рішення
Придніпровського районного суду від 07
лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення,  але може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції на протязі двох місяців,
починаючи з дня її проголошення.