УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
квітня 2007 року                                                                                      м.  Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі:       головуючого - судді -        Харчука В.М.

суддів -                                                    Бережного
С. Д. та Гуменюк Н.І.

при
секретарі -                                        Хмельницькій
Ю.А.

з участю:      ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-780 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 6 березня 2007 року за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_5,
відділу паспортної реєстрації та міграційної роботи Хмельницького MB УМВСУ в
Хмельницькій області,  ТОВ «Фірми
ЖЕК-1»,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні
квартирою,  виселення з неї,  заслухавши доповідача,  пояснення учасників процесу,  дослідивши матеріали справи,  судова колегія,

встановила:

ОСОБА_4,  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із
зазначеним позовом,  посилаючись на
те,  що ОСОБА_1 на праві власності
належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Інша частина
цієї квартири (її 2/3) належать ОСОБА_3

Без
їхнього відому 15 грудня 2005 року ОСОБА_3 прописав в квартиру ОСОБА_5,  ОСОБА_6 та неповнолітніх ОСОБА_8 і
ОСОБА_9,  та поселив в квартиру ОСОБА_7,  чим порушив їхнє право на користування
квартирою.

В
судовому засіданні позивачі змінили свої вимоги,  у зв'язку з виселенням ОСОБА_7 з квартири та
випискою інших відповідачів просили зняти з реєстрації в квартирі лише ОСОБА_5

Представники
позивачів та третьої особи відділу паспортної,
реєстраційної та міграційної роботи Хмельницького MB УМВСУ в
Хмельницькій області проти позову не заперечують.

Відповідачі
в судове засідання не з'явились і свого відношення до позову не висловили.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 6 березня 2007 року в задоволенні позову
ОСОБА_1,  ОСОБА_4,  ОСОБА_2 відмовлено.

В
апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1.,
ОСОБА_4,  ОСОБА_2 посилаютсья на
порушення судом першої інстацнії норм матеріального права -  ст.
ст.  358,  п.2
ст.  369 ЦК України,   ст.
161 ЖК України,  прописку
ОСОБА_5.  без їхньої згоди. Суд також
послався на нормативний акт,  постанову
КМУ №617 від 11.05.2006 року,  яка
втратила чинність. Тому апелянти просять скасувати рішення суду першої
інстанції та направити справу на новий судовий розгляд.

Головуючий
у 1-й інстанції - Трембач О.Л.                                       Справа
№22ц-780

Доповідач
- Харчук В .М.                                                                     Категорія
№ 29

2

Судова колегія
приходить до висновку,  що апеляційна
скарга апелянтів задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 являється
власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1,
що складається з трьох жилих кімнат жилою площею 35, 00 кв. метрів,  загальною площею 52, 7 кв. метрів.

В цій
квартирі ОСОБА_1.,  ОСОБА_4 та ОСОБА_2
займають одну жилу кімнату і користуються приміщенням загального користування.

Інші 2/3
частини цієї ж квартири належать на праві приватної власності ОСОБА_3,  і в цій квартирі ОСОБА_3 займає дві жилі
кімнати . 15 грудня 2005 року власник 2/3 частин квартири ОСОБА_3 зареєстрував
в зазначену квартиру гр. ОСОБА_5,  не
погодивши дану дію з позивачами. Однак,
ОСОБА_5 жодного
дня в квартирі не проживав,  не
проживає,  квартирою не користувався і не
користується і жодним чином прав позивачів не порушував і не порушує.

Наведені
обставини фактично визнаються сторонами і підтверджуються дослідженими
доказами: довідкою ЖЕК №1 (а.с.  5,  6),
технічним паспортом на квартиру (а.с.
7-10),  копіями особового рахунку
з відмітками реєстрації (а.с.
32-44),  договором дарування
частини квартири (а. с.  96-99),  іншими доказами.

Відповідно
до  ст.
ст.  150 ЖК України,  317,
319 ЦК України,   ст.  6
Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні»,  положень постанови KM України
№35 від 16 січня 2003 року «Про затвердження тимчасового порядку реєстрації
фізичних осіб за місцем проживання»,  що
була чинною на момент реєстрації ОСОБА_5 в квартирі,  власник квартири чи її частини вправі
зареєструвати у квартирі інших осіб.

Відповідно
до  ст.
ст.  191 ЖК України,   ст.
15 ЦК країни,   ст.
ст.  З,  10,  60
ЦПК України судовому захисту підлягає лише порушене житлове право чи право
власності громадянина та порушений інтерес.

Цивільні
спори вирішуються судом на засадах змагальності. Кожна сторона зобов'язана
доказами довести ті обставини,  на які
вона посилається,  як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Позивачами
та апелянтами не доведено порушення свого житлового права чи права
власності,  порушеного інтересу
відповідачами в результаті реєстрації в спірній квартирі гр. ОСОБА_5 В судовому
засіданні позивачі не можуть навіть пояснити,
яке їхнє право порушене і в чому це порушення права чи інтересу полягає.

При цих
обставинах рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права на підставі досліджених доказів,  яким дана належна оцінка. Відповідно до  ст.
308 ЦПК України підстав до скасування рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги апелянтів не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307-308,
313-315,  317,  319 ЦПК України,  судова колегія,

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_4 та ОСОБА_2
відхилити,  рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 6 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно,  але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.