АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа № 22-ц-680-Ф/07          Головуючий суду першої інстанції Чулуп
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого   -   Моісеєнко,

суддів                                    -
Іщенка В.І.,

Полянської В.
О.,  при секретарі -
Брежнєвій O.K.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії цивільну справу за позовом відділу освіти Кіровської районної
державної адміністрації Автономної Республіки Крим до ОСОБА_1про відшкодування
витрат на опалення квартири,  за
апеляційною скаргою Відділу освіти Кіровської РДА АР Крим на рішення
Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 08 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Відділ
освіти Кіровської РДА звернувся з позовом до ОСОБА_1. про відшкодування витрат
по опаленню квартири АДРЕСА_1АР Крим
і просить стягнути з відповідача витрати на опалення за період з грудня 2004 року по грудень 2006 року в розмірі 1001, 12 грн. Вимоги
мотивовані тим,  що за вказаний період
позивач поніс витрати на опалення Владіславовської загальноосвітньої школи та
двоповерхового будинку АДРЕСА_1,  в якому проживають педагогічні працівники школи,  в тому числі і відповідачка. Котельна,  за допомогою якої здійснювалося опалення цих
об'єктів, ,  знаходиться на балансі
відділу освіти Кіровської РДА. ОСОБА_1. є власником квартири №1 в цьому будинку.
Позивач вказує,  що незважаючи на їх
прохання відшкодувати затрати по забезпеченню квартири тепловою енергією,  відповідачка відшкодувала їх лише
частково,  посилаючись на тарифи для
опалення,  встановлені місцевим органом
самоврядування. Позивач вважає,  що
оскільки відділ освіти Кіровської РДА не входить в сферу управління
Владіславовської сільради,  дані тарифи
не можуть бути прийняті для розрахунку вартості тепла,  що постачалося до квартири відповідача
котельною,  яка знаходиться на балансі
відділу освіти Кіровської РДА.

Рішенням
Кіровського районного суду АР Крим від 08
лютого 2007 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі відділ освіти Кіровської РДА просить рішення суду
скасувати,  ухвалити по справі нове
рішення про задоволення позовних вимог,
оскільки на думку апелянта воно постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права і суперечить фактичним матеріалам справи.

Апелянт
посилається на те,  що суд першої
інстанції ухвалюючи рішення не дослідив повністю,  об'єктивно,
безпосередньо та всебічно наявні докази,
не з'ясував обставин по справі і безпідставно визнав правомірним
застосування відповідачкою при розрахунку за теплопостачання тарифів,  встановлених рішенням виконкому Владіславовської
сільської ради №2-а від 02
лютого 2005 року.
Вказане рішення виконкому сільради,
вважає апелянт,  не може
поширюватися на позивача,  підлягати
виконанню позивачем та прийматися судом до розгляду як підстава для ухвалення
рішення,  оскільки відповідно до
Положення про відділ освіти позивач не входить до сфери управління
Владіславовської сільської ради,  не є
підприємством,  чи установою комунальної
власності територіальної громади в особі цієї ж ради,  не є підприємством-постачальником комунальних
послуг.

Апелянт
вказує,  що суд не звернув уваги на
те,  що відповідачка відмовилася від
оплати за тепло,  яке постачав
відповідач,  по собівартості,  нарахованій відповідно до методики розрахунку
таких виплат,  чим завдала матеріальної
шкоди відділу освіти Кіровської РДА.

Апелянт,  також,
вважає,  що не правомірним є посилання
суду в обґрунтування відмови у задоволенні позову на відсутність договору про
надання послуг між сторонами,  оскільки
відповідачка відмовлялася укласти такий договір. Однак,  те,  що
вона частково сплатила за теплопостачання є підтвердженням існування такого
договору.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги,  судова колегія
дійшла висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1  ст.  303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог,  суд першої
інстанції дійшов до висновку,  що відділ
освіти Кіровської РДА проводив постачання тепла до житла ОСОБА_1. без договору
на таке постачання,  відповідач проводив
оплату такого теплопостачання житла за тарифом встановленим органом місцевого
самоврядування,  відповідно до вимог
Закону України „Про житлово-комунальні послуги" повністю оплатив затрати
за встановленим тарифом.

Згідно
п. 2 ч. 1  ст.  7 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення
цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до  ст. 31
цього Закону.

Відповідно
до ч.3  ст.  31
Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого
самоврядування затверджують тарифи та житлово-комунальні послуги в розмірі
економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно
до ч. 4  ст.  31 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» у разі затвердження тарифів на житлово-комунальні
послуги нижчими від розміру економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво
орган,  що їх затвердив,  зобов'язаний відшкодувати з відповідного
місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром
цін/тарифів та економічно обгрунтованими витратами на виробництво.

Згідно  ст.  28 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні» до владних повноважень виконавчих
комітетів місцевих рад належить встановлення порядку і в межах,  визначених законодавством,  тарифів щодо оплати побутових,  комунальних,
транспортних   та  інших
послуг,    які   надаються
підприємствами  та  організаціями

комунальної
власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому
порядку цих питань з підприємствами,
установами та організаціями,  які
не належать до комунальної власності.

З
матеріалів справи вбачається,  що
котельна,  за допомогою якої
здійснювалося опалення квартири,
належної відповідачці,  у будинку АДРЕСА_1,  знаходиться на балансі відділу освіти
Кіровської РДА,  а будинок АДРЕСА_1 на балансі
Владіславовського житлово-комунального господарства.

Рішенням
виконавчого комітету Владіславовської сільради № 2-а від 02
лютого 2005 року
затверджені тарифи за послуги теплопостачання громадянам в розмірі 50% від суми
собівартості опалення 4,
86 грн. за 1 кв. м.
,  тобто 2, 43 грн. (а.с.  36).

Рішенням
виконавчого комітету Владіславовської сільради № 3 від 10
серпня 2005 року
тарифи за послуги теплопостачання залишені відповідно до рішення виконкому № 2-а від 02 лютого 2005 року (а.с.  35).

Згідно
акту звірки між відділом освіти Кіровської РДА та ОСОБА_1. від 07 лютого 2007 року
відповідачка за період з грудня 2004
року по грудень 2006
року оплатила послуги теплопостачання відділу освіти Кіровської РДА в
розмірі 504 грн. 13 коп.3а
тарифом,  встановленим рішенням
виконавчого комітету Владіславовської сільради № 2-а від 02
лютого 2005 року (78).

За таких
підстав,  колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції обгрунтовано не взяв
до уваги доводи позивача про неможливість застосування тарифів за
теплопостачання,  встановлених виконавчім
комітетом,  за тих причин,  що відділ освіти Кіровської РДА не входить у
сферу управління Владіславовської сільської ради,  оскільки рішення виконавчого комітету
Владіславовської сільради №
2-а від 02 лютого 2005 року та № 3 від 10 серпня 2005 року прийняті в
межах компетенції останнього,  стосовно
об'єктів,  що знаходяться на території
ради,  згідно п. 2 ч. 1  ст.  7,
ч.3  ст.  31
Закону України „Про житлово-комунальні послуги",   ст.  28 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно
до ч.1  ст.  19
Закону України „Про житлово-комунальні послуги" відносини між
учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються
виключно на договірних засадах.

Відповідно
до п. 8 Правил
надання населенню послуг з водо,
теплопостачання та водовідведення послуги надаються споживачеві згідно з
договором надання послуг з теплопостачання,
який розробляється виконавцем згідно з типовим договором і укладається
за його ініціативою.

З
матеріалів справи вбачається,  що між
сторонами існували суперечності щодо укладення договору на
теплопостачання,  в частини розміру
оплати за наданні послуги. Проте позивач протягом спірного періоду подавав
тепло у квартиру відповідачки,  а остання
оплачувала надані послуги згідно тарифів,
встановлених органом місцевого самоврядування.

Матеріали
справи не містять доказів того,  що
відповідачка зобов'язувалася сплачувати послуги теплопостачання відділу освіти
Кіровської РДА по собівартості.

Таким
чином,  висновок суду про те,  що вимоги позивача про відшкодування витрат
на опалення житла по собівартості є безпідставними,  колегія суддів вважає обгрунтованим,  таким,
що відповідає матеріалам справи.

Доводи
апеляційної скарги колегія суддів вважає такими,  що не знайшли підтвердження під час судового
розгляду,  оскільки вони,  не спростовують висновків суду,  тому підстав для задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

4

Керуючись  ст.
ст.  303,
п. 1 ч. 1  ст.
307,  308,  313,
314,  315,  319 ЦПК України колегія суддів судової
палати у цивільних справах,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділу освіти Кіровської районної державної адміністрації Автономної
Республіки Крим відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 08 лютого 2007 року за позовом
відділу освіти Кіровської районної державної адміністрації Автономної
Республіки Крим до ОСОБА_1про відшкодування витрат на опалення квартири
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення,

однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців з дня

набрання законної сили

Судді: