Справа №
5633,   2007р.                                   Головуючий 1
інстанції   Лаптев В.М.
Доповідач Курило В.П.
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П.

суддів Санікової
О.С.,  Жданової B.C.

при секретарі
Степаненко В.Б.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1. на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області
від 7 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  третя особа орган опіки і піклування
Слов'янської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До
апеляційного суду Донецької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1. на
рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2007
року,  яким позовні вимоги ОСОБА_2.
задоволені. Місцем проживання ОСОБА_3, 1995 року народження визначено з матір'ю
ОСОБА_2. В задоволені позовних вимог про стягнення аліментів на утримання
дитини ОСОБА_1відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог про стягнення аліментів і відмову у задоволені зустрічного
позову про визначення місця проживання дитини. Він посилається на те,  що суд не повно з'ясував обставини,  що мають суттєве значення для справи. Суд не
врахував,  що для проживання дитини він
створив належні необхідні умови,  дочка
хоче проживати з ним,  а суд не врахував
бажання дитини. Суд не дослідив медичні документи дочки,  не з'ясував її стан здоров»я,  хоч він у вересні 2006 року вимушений був
лікувати дочку після того,  як вона
перейшла до нього від матері. Суд необґрунтовано не задовольняв його клопотання
і зокрема про виклик у судове засідання свідків - його старшої дочки ОСОБА_4,
яка б могла підтвердити в суд факт застосування до дочері
ОСОБА_3 фізичного насилля з боку відчима.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції
встановив,  що сторонни перебували у
юридичному шлюбі з 1993 року. Мають від шлюбу дочку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. У травні 2000 року сторони
припинили шлюбні відносини,  проживають

2

окремо. Дочка ОСОБА_3
увесь час проживала з матір'ю ОСОБА_2.,
а з серпня 2006 року стала проживати з батьком - позивачем по справі
ОСОБА_1

За
період,  коли вона стала проживати з
батьком поведінка дівчини змінилась,
вона перестала належним чином готуватись до уроків,  не спілкується з одноклассниками,  не має друзів. Батько дівчини не має
стабільного доходу,  не піклується її
навчанням.  Мати дитини навпаки має
стабільну роботу,  заробітну плату,  краще забезпечена ніж позивач,  створила дочці необхідні умови для її життя,  гармонійного розвитку,  навчання. Відповідно до висновку органу опіки
і піклування вважається,  що в інтересах
дитини є доцільним визначити місцем проживання її проживання матері- ОСОБА_2.

Тому суд
ухвалив рішення,  яким визначив місцем
проживання ОСОБА_3 місце проживання її матері - ОСОБА_2.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення позивача,  представника
органу опіки і піклування,  дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає,  що скарга
задоволенню не підлягає,  виходячи з
наступного.

Відповідно
до  ст. 161 СК України якщо мати та
батько,  які проживають окремо,  не дійшли згоди щодо того,  з ким буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом.

Під час
розгляду справи щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків,  особиста прихильність дитини до кожного з
них,  вік дитини,  стан її здоров»я та інші обставини,  що мають істотне значення.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції
встановив,  що між сторонами існує спір
щодо місця проживання їх малолітньої доньки ОСОБА_3. Виконуючи вимоги  ст. 161 СК України,  суд повно,
всебічно і об'єктивно перевірив,
з ким із сторін доцільніше залишити для проживання доньку і дійшов
правильного висновку про те,  що в
інтересах неповнолітньої дитини її місце проживіання необхідно визначити з
матір»ю.

Суд
дійшов такого висновку після опитування свідків,  дослідження письмових доказів,  що надані сторонами. Суд встановив,  що батько також піклується про свою доньку
ОСОБА_3,  створив їй необхідні умови для
проживання і навчання. Але з часу проживання дівчини з батьком змінилась
поведінка неповнолітньої дитини,
погіршилось її ставлення до навчання,
вона перестала спілкуватись з однокланиками,  не має друзів. Позивач агрессивно налаштований по
відношенню до відповідачки по справі ОСОБА_2.,
що безумовно негативно відображається на поведінці неповнолітньої дитини
і її ставленні до матері. Разом з тим позивач не наддав суду доказів того,  що мати виховувала дівчину у дусі неповаги до
батька.

З
врахуванням викладеного,  а також віку
дівчини,  її стату,  здоров'я і більших можливостей у матері для
гармонійного,  духовного і фізичного
розвитку своєї доньки,  її ставлення до
виконання своїх батьківських обов'язків,
суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність
визначення місцем проживання доньки сторін із матір»ю.

Доводи
позивача про те,  що суд не повно
з»ясував обставини по справі,  безпідставні.
Доводи скарги про те,  що відповідачка
разом із своїм чоловіком застосовували до дівчинки фізичне насилля нічим не
підтверджені. Той факт,  що зараз дівчина
проживає з батьком переважного значення не має через те; що донька сторін є
неповнолітньою і не може дастатньою мірою визначити,  що для неї у данному випавдку є кращим.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процессуального законодавства,  що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Тому
рішення суду є законним і підстав для його скасування не має.

Доводи
скарги про те,  що суд необґрунтовано не
викликав додаткових свідків і,
зокрема,  старшу доньку сторін,  безпідставні,
оскільки в цьому не було потреби.

3

Керуючись  ст. 304,  307,
308 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області
від 7 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили из часу її проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.