Апеляційний суд м.  Києва
__________________________ вул.  Володимирська,  15___________
Справа
№22-к-2521/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04
вересня 2007 року                                                                              м.  Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва у складі:

Шахової .О.В.,  Мороз Л.Л.,  Вербової І.М, ,

розглянула
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня
2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2005
року

в справі
за позовом ОСОБА_1 до Експериментального машинобудівного заводу
гірничо-шахтного та технологічного устаткування соляної промисловості про
відміну рішення комісії у трудових спорах,
стягнення заробітної плати,  поновлення
на роботі,  стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,  -

встановила:

У липні
2004 року ОСОБА_1. звернулась до суду із вказаним позовом,  в якому зазначала,  що наказом від 28.11.2001 року вона була
прийнята на роботу до відповідача інспектором відділу кадрів на 0, 5 ставки та
секретарем-машиністкою на 0, 5 ставки,  а
відповідно до наказу від 01.11.2003 року її було прийнято за сумісництвом на
посаду архіваріуса.

У лютому
2004 року на посаду секретаря керівника був прийнятий інший працівник,  та позивачка з 01 березня 2004 року не
отримує заробітної плати за виконання обов'язків секретаря-машиністки,  а з 01 лютого 2004 року їй не сплачують
зарплату за виконання обов'язків архіваріуса,
хоча накази про скорочення посад не оголошувались,  з цих посад и не звільняли,  накази
про звільнення вона не отримувала.

Відповідно
до наказу від 30 липня 2004 року вона була звільнена з посади інспектора
відділу кадрів у зв'язку із скороченням цієї посади. Однак,  звільнення

проведено з порушенням
вимог законодавства,  оскільки їй не було
запропоновано вакантні посади.

Зважаючи
на викладене,  позивачка просила поновити
її на роботі на посаді ^інспектора відділу кадрів на 0, 54 ставки,  секретаря-машиністки на 0, 5 ставки,  архіваріуса на 0, 3 ставки,  ,
стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату,  середній заробіток за кожною з цих посад за
час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

Рішенням
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2004 року у
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою
колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області від 22 березня 2005 року рішення суду першої інстанції залишено без
змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2005 року,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга
не підлягає задоволенню,  виходячи з
наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки
доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,  що при розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або процесуального права,  які передбачені  ст.
ст. 338-341 ЦПК України,  як
підстави для скасування рішення та ухвали,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись  ст.
ст. 3З 1, 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва,
-

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.