Справа №22- 1530/2007р.                                                Головуючий
у 1 інстанції Юрчак Л.Б.
Категорія:27                                                                          Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

20
серпня 2007 року Колегія судців Судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Львівської області в складі:

Головуючого-
Бермеса І.В.,  Суддів: Мусіної Т.Г.,
Цяцяк Р.П.,  при секретарі: Дунчюс
С. Ю.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2007
року,  -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням частково задоволено позов ОСОБА_1

Зобов"язано
ОСОБА_2спростувати поширену нею недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1,  а саме: зобов"язати ОСОБА_2 написати на
ім"я начальника управління Державної служби охорони при УМВС України у
Львівській області простування на скаргу /вх.№ОП-164 від 03.11.2006 року/ та
подати це спростування для реєстрації в журналі вхідної документації канцелярії
управління Державної служби охорони при УМВС України у Львівській області,  що знаходиться за адресою : м. Львів вул.
Липинського,  44.

В
задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3  в користь позивачки 1700 грн. моральної
шкоди,  відмовлено.

Рішення
суду в частини відмови у задоволенні її позовних вимог щодо солідарного
стягнення з відповідачів у її користь моральної шкоди в сумі 1700 грн.
оскаржила позивачка ОСОБА_1

В
апеляційній скарзі покликається на те,
що суд,  зобов"язавши
спростувати поширену неправдиву інформацію щодо неї,  з урахуванням
ст.  ст.  23, 280 ЦК
України зобов'язаний був також примусово покласти на відповідачів обов'язок
відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду,
однак цього не зробив.

Просить
частково скасувати рішення суду та ухвалити нове,  яким по суті позовних вимог,  а саме стягнути солідарно з відповідачів у її
користь 1700 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

Вислухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Встановлено
що позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів щодо захисту
честі,  гідності і відшкодування
моральної шкоди.

В
обгрунтування позовних вимог покликалась на те,
що відповідачка ОСОБА_2 03 листопада 2006 року написала скаргу на
ім"я начальника Управління Державної служби охорони при УМВС України у
Львівській області де виклала неправдиві відомості стосовно позивачки
ОСОБА_1,  а саме,  що позивачка ОСОБА_1 обзивала її нецензурними
словами та надсилала їй на мобільний телефон нецензурні повідомлення. У процесу
службової перевірки ОСОБА_2 визнала,  що
написати скаргу щодо позивачки вони вирішили разом з відповідачкою ОСОБА_3
,  яка в свою чергу повідомила ОСОБА_2,  що теж постраждала від позивачки і це
виразилось в анонімних листах на неї. У письмових поясненнях ОСОБА_3  написала,
що 2-ва анонімні листи знищив її чоловік і таким чином визнала,  що такі відсутні. Про вигадані неправдиві
відомості щодо позивачки ОСОБА_1 стала відомою широкому колу працівників
Управління Державної служби охорони при УМВС України у Львівській області,  структурним підрозділом якого являється
Стрийський МВДСО УДСО

при УМВС України у
Львівській області де працює чоловік позивачки ОСОБА_4

Поширення
неправдивих відомостей про неї ОСОБА_2 і ОСОБА_3  завдали їй безмежну моральну шкоду та глибокі
душевні страждання,  у зв"язку з чим
вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Дослідивши
в судовому засідання обставини справи,
суд першої інстанції прийшов до вірного висновку,  що інформацію викладену відповідачкою ОСОБА_2
у скарзі щодо позивачки слід спростувати.

Рішення суду в
цій частині не оскаржується.

Що
стосується відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної
шкоди,  то суд вірно прийшов до
висновку,  що сам факт спростування
поширеної недостовірної інформації щодо позивачки є достатньою сатисфакцією для
відшкодування моральної шкоди,  а також
те,  що у відповідачок є по двоє
неповнолітніх дітей на утримання.

Рішення
відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам,  доводи скарги висновків суду не
спростовують,  тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись
ч.1 п. 1  ст. 307,  ч.1
ст. 308,  ч.1 п.1  ст. 314,
ст. 315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2007 року
залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.