Справа
№22- 6103/2007                                            Головуючий
Доповідач : Слюсар Т.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13   вересня
2007р.   колегія   судців
судової  палати   в
цивільних   справах Апеляційного
суду м.  Києва в складі:

головуючого-судді
Слюсар Т.А.,  суддів: Гончара В.П.,  Корчевного Г.В. при секретарі: Рицькій Н.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 25.05.2007р. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про зобов'язання
виконати умови угоди,  стягнення
подвійного завдатку.

Колегія
суддів,  -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2006р. позивач звернувся у суд з зазначеним позовом до ОСОБА_1.,  мотивуючи тим,  що 28.10.2006р. між ними було укладено
попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. На виконання умов
договору він передав відповідачці 15150 грн. завдатку,  а остання зобов'язалася продати йому
28.11.2006р. зазначену квартиру.

Між
тим,  ОСОБА_1. умови договору не
виконала,  а тому просив на підставі
положень  ст.  571 ЦК
України стягнути з неї суму завдатку в подвійному розмірі та понесені ним
витрати по справі.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 25.05.2007р. позов задоволено.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2.
30300 грн. суми подвійного завдатку,
333грн. судових витрат,  а всього
30633грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.,  посилаючись
на неповне з'ясування обставин справи,
що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи,  порушення судом норм матеріального і
процесуального права,  просить скасувати
рішення районного суду.

Колегія
суддів,  заслухавши ОСОБА_1.,  яка підтримала апеляційну скаргу,  ОСОБА_2,
який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити,  вивчивши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  вважає апеляційну скаргу такою,  що не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом,  28.10.2006р. між сторонами фактично було
досягнуто домовленість щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,  та в рахунок забезпечення виконання умов
договору,  який зобов'язалися укласти до
28.11.2006р.,  ОСОБА_2. відповідачці
було передано 15150 грн. Таким чином,
між сторонами мало місце укладення попереднього договору купівлі-продажу
та завдатку.

Між
тим,  у подальшому сторони договір
купівлі-продажу не уклали з вини ОСОБА_1.,
й отриманий завдаток останньою позивачу повернуто не було.

Зі
змісту п.10.2 попереднього договору вбачається,
що у випадку не укладення основного договору купівлі-продажу квартири у
визначений строк згідно умов попереднього договору з причини,  що залежала від продавця,  продавець зобов'язаний повернути гарантовану
суму,  а також заплатити покупцю
неустойку /штраф/ в розмірі гарантованої суми.

Окрім
цього,  підписуючи договір,  відповідачка зазначила про відсутність у
проживаючих у квартирі осіб,  які стоять
на обліку у психо-неврологічному диспансері чи подібних установах на момент
підписання чи строку дії договору. Проте дане твердження,  як свідчать матеріали справи,  не відповідає дійсності /а.с. 42/.,  а ця обставина згідно п.5 договору звільняє
покупця від будь-якої відповідальності.

Також п.
11.2 договору передбачено,  що заяви та
повідомлення,  що стосуються попереднього
договору,  повинні бути викладені у письмовій
формі та вважаються доведеними до відома іншої сторони шляхом їх відправлення
поштою листом чи телеграмою.

ОСОБА_1.
не надано доказів повідомлення позивача про наявність у неї причин,  що є перешкодою для укладення основного
договору.

До
справи не долучено належних доказів згоди опікунської ради на продаж
квартири,  обумовленої в угоді,  а тому колегія суддів визнає безпідставними
твердження апеляційної скарги відповідачки про наявність у справі таких
доказів.

Не може
давати підстави для висновків про протилежне долучений до справи аркуш
паперу,  на якому міститься друкований
текст ніби-то розпорядження глави Шевченківської районної у м. Києві державної
адміністрації,  остільки дане
розпорядження не містить номера,
дати,  підпису посадової особи та не
завірене печаткою /а.с.  12/.

До того
ж,  як вбачається з матеріалів
справи,  під час розгляду справи судом
першої інстанції ОСОБА_1. визнавала заявлений щодо неї позов та будь-яких
причин,  що були перешкодою до укладення
договору купівлі-продажу квартири,  не
зазначала /а.с. 33, 34/.

Враховуючи
викладені обставини,  посилання ОСОБА_1.
в апеляційній скарзі на те,  що договір
купівлі-продажу не було укладено з причин,
що не залежали від її волі - неприйняттям рішення опікунською
радою,  колегія суддів вважає
такими,  що не заслуговують на увагу та є
недоведеними.

З урахуванням сукупності зібраних у справі й належно оцінених у рішенні
доказів,  районний суд обґрунтовано
прийшов до висновку про доведеність заявлених по справі позовних вимог.

Справа
судом розглянута у відповідності до норм матеріального й процесуального права.

Підстав до
скасування рішення суду,  як про
зазначається в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  314,
316 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_1   відхилити,    а
рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 25.05.2007р. залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом 2-х місяців з моменту проголошення шляхом подачі до цього суду
касаційної скарги.