Справа №
22 -1074/2007 року                                    головуючий
в 1-й інстанції: Мацюк Ю.І.
19-21, 23                                                       доповідач:
ухвала

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

«22»
червня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді:
Бережного С. Д.,

суддів: Матущака
М. С. ,  Заїки В.М. ,  при секретарі: Козіцькій А.Б.,  за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляції
позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2
на рішення Славутського міськрайонного суду від 21 березня 2007 року.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення позивача
ОСОБА_1,  дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції,  колегія
суддів

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про стягнення моральної та матеріальної шкоди,  вказуючи,
що внаслідок вчинення ДТП з вини відповідача,  який порушив правила дорожнього руху,  сталося зіткнення транспортних засобів,  в результаті чого,  ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження,  чим заподіяно матеріальних збитків на суму
4140 грн. та завдана моральна шкода у 5000 грн.

Рішенням суду
першої інстанції позов задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 1330 грн.-
60 коп. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

В решті
позовні вимоги суд визнав необхідним залишити без задоволення за їх
недоведеністю.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить змінити рішення суду та зменшити розмір відшкодування моральної
та моральної шкоди.

При
цьому апелянт вважає,  що рішення суду
винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права,  оскільки суд неповно з'ясував обставини,  які мають істотне значення по справі та не
дав належної оцінку всіх зібраних по справі доказів.

Зокрема,  як вважає апелянт,  суд,
задовольняючи позов,  взяв до
уваги неналежні письмові докази по справі,
зокрема,  на думку апелянта,  рішення суду ґрунтується не на
оригіналах,  а лише на копії
документів,  якими позивач обґрунтовував
свій позов.

Крім
того,  апелянт вказує,  що визначаючи розмір моральної шкоди,  суд вийшов за межі принципів розумності,  виваженості та справедливості,  - а тому просить зменшити відшкодування
моральної шкоди.

В своїй
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове,  яким задоволити позовні вимоги в
повному об'ємі.

При
цьому апелянт вважає,  що рішення суду є
незаконним,  оскільки винесене з
порушенням норм матеріального та процесуального права,  оскільки суд неповно з'ясував обставини,  які мають істотне значення по справі.

Зокрема,  як вважає апелянт його позовні вимоги в
повному обсязі підтверджуються наданими суду документами.

Також
апелянт вказує,  що розмір стягнутої
моральної шкоди не відповідає ступеню понесених ним моральних та фізичних
страждань.

Позивач
в засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній
мотивів.

Колегія суддів
вважає,  що апеляції задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено,  що 10 жовтня 2005
року відповідач ОСОБА_2 в м.
Славуті,  . керуючи власним
автомобілем ВАЗ-2121,  порушив правила
дорожнього руху,  внаслідок чого,  сталося ДТП,
під час як якого позивачу ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження
середньої тяжкості. Даний факт встановлений вироком Славутського міськрайоного
суду Хмельницької області від 13.02.2006 року,
який вступив в законну силу.

Відповідно
до п.2  ст.  1187 ЦК
України шкода,  завдана джерелом
підвищеної небезпеки,  яким є
автомобіль,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.  Даною особою є
відповідач ОСОБА_2.

Оскільки
відшкодуванню підлягає тільки сума підтверджена відповідними документами,  суд обґрунтовано стягнув з відповідача втрати
на лікування на суму 1116 грн. 60 коп. та 210 грн. за проїзд на таксі позивача,  що також підтверджено довідкою служби таксі
«Візит».

Необхідність
користування послугами таксі пояснюється нагальною потребою пересування до
лікарняних установ.

Крім
того,  судом стягнута вартість квитка на
потяг «Рівне-Славута» в сумі 4, 3 грн.,
що також підтверджено документально.

Сума
матеріальної шкоди,  зазначена в позовній
заяві в розмірі 4140 грн. не знайшла свого підтвердження і стягнута судом
частково в сумі 1330 грн. 60 коп.,  - що
підтверджується відповідними документами,
яким суд дав належну оцінку.

Відповідно
до п.1  ст.  1167 ЦК
України моральна шкода,  завдана
фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою,  яка її
завдала за наявності вини.

Враховуючи,  що потерпілий внаслідок ДТП отримав моральну
травму,  оскільки переніс операцію,  знаходився тривалий час на лікуванні,  відчував біль,  вимушений був змінити звичайний спосіб
життя,  - суд,  виходячи з вимог розумності,  справедливості та співрозмірності
обґрунтовано стягнув з відповідача 3000 грн.,
як компенсацію за завдану моральну шкоду.

Колегія
суддів,  перевіривши зазначені обставини
справи,  вважає,  що норми матеріального права застосовані
судом правильно,  порушень процесуального
закону,  які б мали наслідком скасування
рішення,  судом не допущено.

Тому,  відповідно до
ст.  308 ЦПК України,  наявні підстави для відхилення апеляційних
скарг.

За таких обставин,  керуючись  ст.  ст.  303,  307,
308,  313,  314,
315,  317 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Славутського міськрайонного суду від 21 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.