Справа
№22ц-1142 2007р.                                 Головуючий по
1-й інстанції: Редько Г.В.
Суддя-доповідач: Гальонкін С
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007
року травня місяця 23 дня                                                                         м.  Полтава

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого:                    Гальонкіна С. А.

Суддів:                                Касмініна
О.В.,  Корнієнка В.І.

при
секретарі:                    Коротун І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського
районного суду м.  Полтави від 05 червня
2006 року по справі за   позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
завданої затопленням квартири.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Октябрського районного суду м.  Полтави
від 05 червня 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди в сумі 14
749 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000 грн.,  державного мита в сумі 181 грн.,  витрати по оплаті експертизи в сумі 600 грн.,  а всього 17 530 грн.

2

В
задоволенні вимог про виселення з АДРЕСА_1 та зобов'язання ОСОБА_1 провести
обмін займаного приміщення на інше приміщення відмовлено за безпідставністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 рішення суду вважає невірним,  просить його скасувати в повному обсязі,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи та мотиви скарги
приходить до висновку,  що скарга
підлягає  частковому задоволенню.

У
відповідності п.3 ч. 1  ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Згідно  ст. 309 ЦПК України підставами для зміни
рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи; недоведеність
обставин,  що мають значення для
справи,  які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення або неправильне застосування норм
матеріального права або процесуального права.

Судом
вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що 11 жовтня 2002 року в зв'язку з проривом
шлангу у системі водопостачання в АДРЕСА_1 затоплено квартиру № 76 за тією ж
адресою.

Відповідно
акту обстеження членами комісії ЖСК «Кремінь» квартири АДРЕСА_2 встановлено,  що внаслідок затоплення пошкоджено приміщення
кухні,  кімнат,  ванної,
а також шпалери в коридорі,
підвісна стеля ( а.с.  11).

При
обстеженні квартириАДРЕСА_1 членами комісії ЖСК «Кремінь» встановлено,  що причиною затоплення квартири №76 став
прорив шлангу водопостачання на кухні (а.с.
10).

Згідно
висновку будівельно-технічної експертизи № 412 від 18.10 2005 року Харківського
науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса М.С. кошторисна
вартість відновлювальних будівельних робіт,
які необхідно провести для того,
щоб ліквідувати наслідки залиття в квартирі № 76 буд.  АДРЕСА_3 складає з ПДВ 4 847 грн. (а.с.  173-177).

Відповідно
до повторної експертизи № 24 від 18.04.2006 року розмір заподіяної шкоди
становить 14 749 грн.

3

Відповідно
до  ст. 440 ЦК України ( в редакції 1963
року) шкода заподіяна особі та майну громадянина,  підлягає відшкодуванню особою,  яка заподіяла шкоду у повному обсязі.
Шкода,  заподіяна особі або майну
громадянина,  а також шкода,  заподіяна організації,  підлягає відшкодуванню особою,  яка заподіяла шкоду,  у повному обсязі.

Той,  хто заподіяв шкоду,  звільняється від її відшкодування,  якщо доведе,
що шкоду заподіяно не з його вини.

Постановляючи
рішення про задоволення позову,  суд
першої інстанції прийшов вірного висновку стосовно порушення відповідачем
правил облаштування системи водопостачання та опалення,  що призвело до затоплення квартири позивача.

Проте
при визначенні розміру шкоди,  яка
підлягає відшкодуванню суд першої інстанції без достатніх підстав взяв до уваги
висновок повторної експертизи № 24 від 18.04.2006 року .

Проведена
по справі 18.10.2005 року будівельно-технічна експертиза ( висновок № 412)є
належною. її проведено відповідною експертною установою,  експерти мають необхідну кваліфікацію,  досвід роботи,  належним чином попереджені про кримінальну
відповідальність за  ст. ст. 384,  385 КК України .

Висновок
експертизи містить вичерпні відповіді на поставлені судом питання.

За таких
обставин рішення суду в частині розміру матеріальної шкоди,  підлягає зміні - зменшенню з 14 749 грн. до 4
847 грн.

При
визначенні розміру спричиненої моральної шкоди суд першої інстанції не в
повному обсязі враховував обставини справи,
ступень і тяжкість страждань позивача.

Тому
колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди,  стягнувши
на користь   позивача 1000 грн.

Оскільки
ОСОБА_1  оплачено проведення
будівельно-технічної експертизи № 412 від 18.10 2005 року,  то колегія суддів вважає ,  що відсутні підстави для стягнення з нього витрат
по оплаті повторної експертизи № 24 від 18.04.2006 року.

4

Крім
того,  з ОСОБА_1  згідно розміру ставок державного мита Декрету
Кабінету Міністрів України «Про Державне мито» від 21.01.1993 року підлягає
стягненню державне мито в розмірі 51 грн.

Враховуючи
вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню,
а рішення суду зміні.

На підставі
вищевикладеного,  керуючись  ст. ст. 303,
307,  309,  314,
316 ЦПК України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Октябрського районного суду м.  Полтави
від 05 червня 2006 року змінити.

Змінити
суму стягнення матеріальної шкоди із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 14 749 грн.
до 4 847 грн.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь держави мито в розмірі 51 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.