АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року червня місяця 5 дня в м.  Полтаві
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого  -
МАРТЄВАС. Ю.

суддів  -  ТИМЧУКЛ.А., ЧІЧІЛЯВ.А.

при секретарі - СУЛИМКА С. В. розглянула провадження за апеляційними
скаргами відкритого акціонерного товариства Полтаваобленерго" і ОСОБА_1 у
інтересах ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 6 лютого 2007 року у справі за
позовом відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго" до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про стягнення боргу за
надані комунальні послуги,  зустрічним
позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до відкритого
акціонерного товариства „Полтаваобленерго",  виконавчого комітету Кременчуцької міської
ради,  КГЖЕП „Автозаводське",  НВФ „ВАС",  Державної інспекції з контролю за цінами у
Полтавській області про стягнення надлишково сплаченої вартості використаної
електроенергії,  покладення обов'язку з проведення
нарахувань за електроенергію із врахуванням пільги,  виключення із автоматизованої системи
відомостей про наявність боргу за оплату комунальних послуг,  покладення обов'язку про надання відомостей
про надання комунальних послуг,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 22ц-883
2007 року

Головуючий у
першій інстанції: НЕСТЕРЕНКО С. Г.

Суддя -
доповідач: МАРТЄВ СЮ.

Рішенням    Автозаводського    районного                                                           суду
м.

Кременчука
Полтавської області від 6 лютого 2007 року позов відкритого акціонерного
товариства „Іїолтаваобленерго" задоволено частково,  стягнуто із ОСОБА_2,  ОСОБА_3
на користь позивача 456,  72 грн.
заборгованості за послуги теплопостачання солідарно за серпень-вересень 2001
року,  травень-вересень 2002 року,  травень-вересень 2003 року,  травень-липень 2004 року і судові витрати.

У решті позову
відмовлено.

Зустрічний
позов ОСОБА_2,  ОСОБА_3  задоволено
частково,  зобов'язано ВАТ
"Полтаваобленерго" провести перерахунок вартості спожитої ними
електроенергії із врахуванням 50% знижки,
на яку має право ОСОБА_3  починаючи із грудня 2003 року і надавати їм відомості про
кількість,  якість,  ціну і загальну вартість фактично наданих
послуг у поточному періоді.

Стягнути із ВАТ "Полтаваобленерго" у відшкодування моральної
шкоди 100 грн. на користь ОСОБА_2 і 100 грн. на користь ОСОБА_3

У решті позову
відмовлено.

У
апеляційних скаргах порушено питання про скасування рішення з підстав
неправильного застосування норм матеріального права та невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Колегія
суддів,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів
апеляційних скарг,  вважає,  що останні задоволенню не підлягають.

Виходячи
з ч.1  ст. 306 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу,  якщо встановлює,  що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно  ст. 525 ЦК
України,  одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається,  якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно
до  ст. 526 ЦК України,  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,  що звичайно ставляться.

На підставі п.23
„Правил надання населенню послуг з водо-,
теплопостачання та водовідведення",
затверджених Постановою

Кабінету
міністрів України №1497 від 30.12.97 року (у редакції станом на 1.08.04 року)
споживач,  якому надаються послуги з
тепло- та гарячого водопостачання повинен не пізніш 10 числа наступного місяця
розрахуватися із постачальником за спожите тепло та гарячу воду.

Виходячи
із ч.1, 2  ст. 22 Закону України „Про
захист прав споживачів",  захист
прав споживачів,  передбачених
законодавством,  здійснюється судом.

При
задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування
моральної (немайнової) шкоди

Судом
першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини утворення договірних
правовідносин надання і споживання житлово-комунальних послуг між
сторонами,  дана належна оцінка доказам у
справі,  а висновок суду відповідає
вимогам чинного законодавства.

Факт наявності у подружжя ОСОБА_4,  з
огляду на  ст. 14 Закону України „Про
статус ветеранів війни,  гарантії їх
соціального захисту",  права на 50%
оплату житлово-комунальних послуг сторонами не оспорювався.

Апеляційні
скарги не містять у собі нових фактів чи засобів доведення,  яки б спростовували висновок місцевого суду.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про таке порушення норм
процесуального права,  яке спричинило або
могло спричинити невірне вирішення справи.

Посилання
ВАТ „Полтаваобленерго" на помилкове застосування норм матеріального права
є безпідставними.

З
урахуванням наявності із 1.01.03 року у ВАТ „Полтаваобленерго" відомостей
про пільгу ОСОБА_3  із 1.01.03 року і
компенсацію з боку держави половини вартості спожитих подружжям послуг із
1.01.03 року по теперішній час (згідно повідомлень УПСЗН Автозаводської
районної ради м.  Кременчука),  неврахування права подружжя ОСОБА_4,  з огляду на
ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни,  гарантії їх соціального захисту",  на 50% оплату електроенергії є безумовним
порушенням прав споживачів.

Решта
доводів апелянтів є несуттєвими і не спростовують висновків місцевого суду.

За таких
обставин рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права,  тому підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  301, 305, 306, 312, 313 ЦПК
України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго" і ОСОБА_1 у
інтересах ОСОБА_2,  ОСОБА_3
відхилити,  рішення Автозаводського
районного суду м.  Кременчука Полтавської
області від 6 лютого 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею чинності.