Справа №2-821-/07/02
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 березня 2007
р.                           Київський
районний суд м.Харкова

в складі:
головуючого - судді                       Божко
В.В.

за участю
секретаря                                     Моісеєвої-Жуковської
О.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ., ОСОБА_3. про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що він є власником
квартири АДРЕСА_1. 25 листопаду 2006 р. з вини відповідачів гарячою водою була
залита його квартира у зв'язку з тим, що відбувся розрив шарового крану на
системі центрального опалювання, самовільно встановленого відповідачами. В
результаті заливу обрушилася штукатурка на стелі, пішли тріщіни на стінах і
прийшли в непридатність будматеріали, Загальна сума матеріальної шкоди складає
963 грн., позивач також вважає, що йому булла спричинена також і моральна шкода
в розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні
вимоги, пояснивши, що спричинення шкоди підтверджується актом, який був
складений з участю житлової комісії, а також кошторисом, складеним KB ЖРЕП №
1 Київського району м.Харкова.

Відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3. в судове засідання з'явилися, заперечують
проти позовних вимог, посилаючись на те, що вони не приймали участі в складанні
акту, про його існування їм нічого не відомо, акт був складений через чотири
місяці після заливу, в ньому є виправлення, і його достовірність викликає
сумніви. Крім того, Позивач звернувся до суду в останній день до спливу
позовної давності, тривалий час не заявляючи ніяких претензій до будь-кого.

Суд, заслухавши пояснення позивача відповідачів, перевіривши матеріали
справи, прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1. є власником квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право
власності на житло від 28 грудня 2002 p., виданого ДП «Харківське міжвузівське РБУ». Над його
квартирою розташована квартира ЗО, в якій проживають відповідачі ОСОБА_2, які
також є співвласниками частини цієї квартири згідно свідоцтва про право
власності від 27 червня 2002 р. виданого ДП «Харківське міжвузівське РБУ».

Згідно до акту від 3 квітня 2004 р., складеного комісією
у складі прорабу, матера
та старшого сантехніка КЖЕП-1 в присутності позивача ОСОБА_1. 25 листопаду
2003 р. у вечері кімната № 22 була залита
«унаслідок розриву шарового
крану на системі

центрального опалювання». В
вищезазначеному акті відмічено, що обрушилася штукатурка на стелі площею 8 м2,
пішли тріщини на штукатурці стіни, площею 7 м2, з ладу вийшла освітлювальна
люстра, залиті будматеріали - алебастр 20 уг, шпатльовка АБ-20 кг.

Відповідно до Локального кошторису та додатків до нього, шкода внаслідок
пошкодження квартири складає 924 грн. , на будматеріали представлені квитанції
на 7 грн.50 коп., 31 грн., загальна сума матеріальної шкоди складає 963 грн.

Згідно до ст. 10 ч.3 ЦПК України « кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень...».

Відповідно до ст. 1166 ч.І ЦК України «майнова шкода, завдана неправомірними діями чи
бездіяльностю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала».

Доказом спричинення шкоди позивач вважає представлений суду акт від 3
квітня 2004 р.

Відповідно до ст. 58 ч.І ЦПК України «належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування».

Зазначений акт не містить будь-яку інформацію про спричинення шкоди
позивачу саме відповідачами ОСОБА_2. Акт складений через чотири місяці після заливу квартири, без
присутності відповідачів, без огляду їх квартири. Дата акту має виправлення.

Ствердження позивача щодо виклику аварійної служби також не відповідає
дійсності, бо з відповіді КП «Харківських теплових мереж» від 8 лютого 2007 р.
за № 139 вбачається (а.с. 39), що 25 листопаду 2003 р. аварійних ситуацій не
було.

Представлені позивачем квитанції-чеки на придбання будівельного матеріалу
не містять вказівок того, що саме позивач придбав ці матеріали.

Таким чином суд вважає, що позивачем не були доказані позовні вимоги, і в
цій частині позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК
України « моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявністі її вини...».

Також суд вважає, що позовні вимоги позивача не доведені і в цій частині, у
зв'язку з чим відмовляє в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином,
позов ОСОБА_1. не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.1166, 1167 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.