Справа №
- 22 ц - 12292007 року                             Головуючий
по 1-й інстанції Романюк Л.І.
Суддя-доповідач: Бондаревська С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року травня місяця 17 дня м.  Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого:
судді - Бондаревської С. М.

Суддів: Буленка
О.О.,  Триголова В.М.

при секретарі:
Амеліній М. В.

з участю
позивачів ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4

представника
позивача ОСОБА_5

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Гадяцького районного суду
Полтавської області від 21 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_1,  про визнання особи такою,  що втратила право на користування житловим
приміщенням у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання,  за зустрічними позовами ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_5,  виконкому Книшівської сільської ради третя
особа: територіальна громада в особі Книшівської сільської ради про визнання
свідоцтва № 87 про право власності на житловий будинок недійсним та визнання
права власності на домоволодіння за співвласниками,  припинення права на частку у спільному майні
на вимогу інших співвласників та зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_5,  ОСОБА_1,
третя особа Книшівської сільської ради Гадяцького району про визнання
свідоцтва № 87 від 18 грудня 1990 року про право особистої власності на жилий
будинок недійсним,  про визнання права
приватної власності на жилий будинок у порядку спадкування та про визнання
особи такою,  що втратила право користування
житловим приміщенням у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

9 червня
2005 року ОСОБА_5  звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про визнання її такою,
що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з переїздом
на інше місце проживання.

27 січня
2006 року відповідач ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 подали до суду
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_5  про визнання свідоцтва № 87 про право
власності на спірний житловий будинок недійсним та визнання права

2

власності на
домоволодіння за співвласниками та про припинення права на частку у спільному
майні на вимогу інших власників.

13
березня 2006 року до суду звернулася ОСОБА_6 із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про
визнання свідоцтва № 87 від 18 грудня 1990 року про право особистої власності
на спірний будинок недійсним,  про
визнання права приватної власності на жилий будинок у порядку спадкування та
про визнання відповідачки ОСОБА_1 такою,
що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з
переїздом на інше постійне місце проживання.

В ході
розгляду справи позивач ОСОБА_5
відмовився від своїх позовних вимог щодо визнання відповідача ОСОБА_1
такою,  що втратила право на користування
спірним будинком і дана відмова була прийнята судом.

Рішенням
Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 березня 2007 року
вищезазначені позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4до
ОСОБА_5  - задоволені.

Ухвалено
визнати свідоцтво,  видане виконавчим
комітетом Книшівської сільської ради Гадяцького району 18 грудня 1990 року на
право особистої власності на жилий будинок,
розташований в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 незаконним та скасувати його.

Визнати
право власності на 1/5 частину домоволодіння,
розташованого в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

Стягнути
з ОСОБА_5 недосплачене державне мито в розмірі 13 гривень 05 коп.

Державне мито в
розмірі 8 гривень 50 коп. віднести на рахунок держави.

Позовні
вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5,  ОСОБА_1 про
визнання права приватної власності на жилий будинок у порядку спадкування та
про визнання особи такою,  що втратила
право на користування житловим приміщенням у зв'язку з переїздом на інше
постійне місце проживання -залишити без задоволення.

З даним
судовим рішенням не погодився представник ОСОБА_6 -ОСОБА_5,  оскарживши його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі,  посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм процесуального права,  неправильне застосування судом норм
матеріального права,  прохав скасувати
оскаржуване ним рішення та ухвалити нове рішення,  яким визнати за ОСОБА_6 право приватної
власності у порядку спадкування на жилий будинок АДРЕСА_1 та визнати
такою,  що втратила право на користування
житловим приміщенням в будинку № 14 за вищевказаною адресою ОСОБА_1,  в зв'язку з переїздом на інше постійне місце
проживання,  стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_6 судові витрати.

На
апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5  надали заперечення позивачі по зустрічному
позову ОСОБА_1,  ОСОБА_6,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в якому просили скаргу відхилити,  а рішення місцевого суду - залишити без змін.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи,  мотиви апеляційної скарги,  приходить до висновку,  що скарга задоволенню не підлягає з наступних
причин.

Відповідно
до  ст. 308 ч.1 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено і це вбачається із матеріалів справи,  що 18 грудня 1990 року виконавчим комітетом
Книшівської сільської ради було видане свідоцтво за № 87 на право особистої
власності на жилий будинок,  розташований
в АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_5.

3

Також
судом встановлено,  що зазначене
домоволодіння на час видачі даного свідоцтва,
відносилося до типу колгоспного двору,
членами якого на той час були: ОСОБА_5 - голова двору,  ОСОБА_1 - дружина; ОСОБА_2 - дочка,  ОСОБА_3 - дочка та ОСОБА_4 - син.

Крім того,  судом встановлено,  що відповідно до  ст. 123 ЦК
України в редакції 1963 року,  який
діяв на момент видачі свідоцтва на спірне між сторонами домоволодіння,  розмір часток членів двору в майні
колгоспного двору,  був рівним,  включаючи неповнолітніх та непрацездатних
членів двору,  з цих підстав виконавчим
комітетом Книшівської сільської ради при видачі свідоцтва № 87 на право
особистої власності на жилий будинок,
розташований в АДРЕСА_1,  тільки
на ім'я ОСОБА_5,  були порушені норми діючого на той час
цивільного законодавства.

Встановивши
такі обставини,  суд згідно  ст. 393 ЦК
України в редакції 2003 року,  дійшов
вірного висновку,  що позовні вимоги
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  які на момент видачі свідоцтва № 87 на право особистої
власності на жилий будинок,  розташований
в АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_5 ,  також являлися членами колгоспного двору,  підлягають до задоволення як в частині
визнання даного свідоцтва незаконним так і частині визнання права власності на
1/5 частину спірного домоволодіння за кожним із них,  відповідно до
ст. 357 ЦК України.

Обґрунтований
висновок суду також і в частині залишення без задоволення позовних вимог
ОСОБА_6

Доводи
апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості висновків суду
першої інстанції.

Оскаржуване
судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права
та підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Колегія
суддів,  керуючись  ст. ст. 303,
307,  308,  314,
315 ЦПК України,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення
Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 березня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом
двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду
України.