Справа №2-2660/07  РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ               УКРАЇНИ
року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
- судді Блажко
секретарі -            Матяш М.В.
-                   ОСОБА_4
у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до приватного підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання
укладеним безстрокового трудового договору, стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середньомісячної
заробітної плати за час затримки розрахунку, моральної шкоди, -
Позивач у вересні 2006
року звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання укладеним
безстрокового трудового довору між ОСОБА_1та приватними підприємцями ОСОБА_2 і
ОСОБА_3.; про стягнення в солідарному порядку з відповідачів боргу по
заробітній платі в розмірі 424
середньомісячної заробітної плати за час затримки фактичного розрахунку,
моральної шкоди в розмірі 1800
ОСОБА_1змінила позовні вимоги, просила визнати укладеним безстроковий трудовий
договір між нею та ПП ОСОБА_2; стягнути з відповідачів 424 грн. боргу по
заробітній платі, 50 грн.
компенсації за невикористану відпустку, 500
грн. моральної шкоди та 50
грн. за надання правової допомоги. Зазначивши, що з 28.06.2005 року по 16.06.2006 року вона
працювала у ПП ОСОБА_2 Відповідач не оформляв в письмовому вигляді трудовий
договір. За домовленістю вона отримувала заробітну плату. Заробітну плату у
вона не отримала взагалі. У відпустку не ходила, компенсацію у розмірі 50 грн. за
невикористану відпустку не отримувала. З таким порушенням її трудових прав вона
не погодилася і тому 16.06.2006
року за її власним бажанням трудовий договір було розірвано. Вважає, що
такі дії відповідачів привели до моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв"язків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації
життя, тому вона просила стягнути з відповідачів моральну шкоду.
ОСОБА_1відмовилась від позову в частині стягнення середньомісячної заробітної
плати за час затримки фактичного розрахунку, про що було винесено ухвалу.
В судовому
засіданні позивач та її адвокат змінені позовні вимоги підтримали.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3., будучи належним чином повідомлені (ст.76
ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання не з*явилися.
ОСОБА_2 надав заяву про відкладення слухання справи в зв"язку з подачею до
прокуратури міста скарг які стосуються факта
невиплати заробітної плати. Зазначені в заяві причини неявкі визнані судом
Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у
справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням
того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи -
Полтавського міського центру зайнятості до суду не з"явився, будучи у
встановленому порядку повідомленим про день та час слухання справи.
Відповідно до ст.169 ЦПК України неявка представника в
судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки
не є перешкодою для розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника
позивача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та справи про
адміністративне правопорушення №3-561/07
вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2перебуває на податковому обліку в ДПІ
м.Полтава,  як  СГД -
ФО  з   11.05.2004  року та займається
виробів та їх оптовою реалізацією, в лікарнях на орендованих площах, які
розташовані за адресою -
АДРЕСА_2(а.с.16, 37).
Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 16.03.2007 року ОСОБА_2.
визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого
ст.41 ч.1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на
користь держави в сумі 255
грн., в тому числі за порушення п.6 ст.24, ст.24-1 КЗпП України та наказу
Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260 „Про затвердження
Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку
реєстрації трудового дговору між працівником і фізичною особою" (щодо
своєчасного укладення трудового договору із ОСОБА_1., ОСОБА_5,ОСОБА_6.,
ОСОБА_1 в період з 22.05.2005 року по 16.06.2006 року
працювала у ПП ОСОБА_2. на посаді пекаря, в одному із приміщень
будинкаАДРЕСА_1, без належного оформлення трудових відносин, що підтверджується
протоколом №16-01-31/7 про адміністративне правопорушення та письмовим поясненням
ОСОБА_2.(а.с.про адмін.правоп.1, 2, 4).
Відповідно до ч.4 ст.24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично
будо допущено до роботи.
За змістом ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 „Про практику
розгляду судами трудових спорів" фактичний допуск до роботи вважається
укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу
належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома
власника або уповноваженого ним органу.
Таким чином в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення
трудового довору між ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2
Оплата праці ОСОБА_1проводилась у розмірі мінімальної заробітної плати, а
саме, з 01.04.2005 року
складала 290 грн., з 01.07.2005 року - 310 грн., з 01.01.2006 року - 350 грн., з 01.07.2006 року - 375 грн. (а.с.про
На підставі ч.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 „Про практику
застосування судами законодавства про оплату праці" у будь-якому випадку
оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу
робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної
За час роботи у ПП ОСОБА_2. ОСОБА_1не отримала заробітну плату за травень, 16 днів червня 2006 року в розмірі 525 грн.
(травень-350+16 днів червня-175), що підтверджується протоколом №16-01-31/7 про
адміністративне правопорушення та письмовим поясненням ОСОБА_2.(а.с.про
адмін.правоп. 1,2, 4).
ОСОБА_1щорічна відпустка за весь час перебування у трудових відносинах з ПП
ОСОБА_2 не надавалася, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2. та
протоколом №16-01-31/7 про адміністративне правопорушення (а.с.про
адмін.правоп.5), а саме в розмірі 263 грн. (червень290 грн.+липень, серпень,
вересень, жовтень, листопад, грудень по 310
грн.+січень, лютий, березень, квітень, травень по 350 грн.=3900:355=10,98
(с/ден/заробіток)х24(кал.
Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи,
організації, провадиться в день звільнення.
Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.
Позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають
задоволенню. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що внаслідок
порушення прав ОСОБА_1спричинені моральні страждання і переживання, які
призвели до втрати нормальних життєвих зв"язків, що вимагало від неї
додаткових зусиль для організації життя.
За таких обставин з відповідача ПП ОСОБА_2. підлягає стягненню
заборгованість з заробітної плати у розмірі 525 грн., компенсація за
невикористану відпустку у розмірі 263 грн. та моральна шкода в розмірі 500 грн.
Керуючись ст.ст.60, 88,
212, 224, 226 ЦПК України, ст.ст.24, 116, 237-1 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України
від 06.11.1992 року №9 „Про практику
розгляду судами трудових спорів", Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 24.12.1999 року №13 „Про практику
застосування судами законодавства про оплату праці", Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995
року №4 „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", суд, -
Позов ОСОБА_1до приватного підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання
укладеним безстрокового трудового договору, стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середньомісячної
заробітної плати за час затримки розрахунку, моральної шкоди задовольнити
Визнати укладеним трудовий договір між ОСОБА_1та приватним підприємцем
ОСОБА_2з 22.05.2005 року.
Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
с.Н.Млини Полтавського району та області, проживаючого -АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
на користь ОСОБА_1заборгованість по заробітній платі в розмірі 525 грн.,
компенсацію за невикористану відпустку -
263 грн., моральної шкоди -
500 грн. та за надання правової допомоги -
50 грн., а всього 1338 грн.
ОСОБА_3відмовити за безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в сумі 68 грн. та на
користь ТУ ДСА в Полтавській області 30
грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному
порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд
шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.