РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 2-956/2007

18 квітня 2007 року                                                                                           м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі

головуючого -
судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Левченко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1.,

представника позивача ОСОБА_2.,

представників відповідачів Гречишнікової К.М., Іванової
О.А., Книшевої Н.В.,

третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Димитров
Донецької області справу

за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба
єдиного

замовника» про захист прав споживача та відшкодування
шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства «Служба
єдиного замовника» (далі КП «СЄЗ») про захист прав споживача та про
відшкодування шкоди.

У судовому
засіданні в обгрунтування позову позивач вказала, що вона є власником квартири № АДРЕСА_1 м.Димитров
Донецької області. Квартира розташована на третьому поверсі п.ятиповерхового
будинку, де вона зареєстрована і проживає одна. Даний будинок знаходиться на
балансі відповідача.

2005
року між нею та відповідачем було укладено договір на
участь у затратах на утримання будинків та прибудинкових територій. За п.2.1.1
цього договору відповідач зобов,язаний
виконувати весь комплекс робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та
створювати необхідні умови мешкання в будинку згідно з вимогами Правил
користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, а вона - брати участь в
затратах на їх утримання у розмірах затверджених тарифів по квартплаті. Як
власник квартири вона користується тепловою енергією, яку їй повинен надавати
ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Проте на протязі опалювального сезону у 2005-2006 роках вона не
отримувала тепло, не обігрівалися всі кімнати квартири, батареї та стояки
центрального опалювання були взагалі холодними. У зв.язку з чим вона
неодноразово зверталася до відповідача з проханням з.ясувати причину
неотримання нею послуг з теплопостачання. Так, нею подавалися заяви на ім,я
відповідача 24.11.2005 року, 13.12.2005 року, 28.06.2006 року, 22.03.2006 року,

2006
року, 04.04.2006
року, 20.03.2006 року, 03.07.2006 року. Актом,
складеним представниками відповідача 12.12.2005
року, було встановлено, що опалення відсутнє у зв.язку з течією врізок у
підвальному приміщенні. Актом від 21.06.2006
року встановлено іншу причину, у зв.язку з якою вона не мала можливості
одержувати тепло: мешканцями квартири №
16 встановлено перемичку між опалювальними приборами спальні та кухні з
установкою 3-х вентелів
діаметром 20, чим була
порушена запроектована система опалення, в залі на стояках центрального
опалення установлені трійники діаметром 20
у кількості 2 штук.
Листами від 24.07.2006 року, 03.07.2006 року та 02.08.2006 року відповідач
сповістив її про усунення перешкод в отриманні тепла та додав їй акт. Однак, їй
достовірно відомо, що перешкоди, виявлені відповідачем, не усунені і вона знову
залишиться без тепла. Через неотримання тепла у опалювальному сезоні 2005-2006 роках, вона
звернулася до відповідача з заявою від 27.03.2006
року про те, що не буде брати участь в затратах на утримання будинку та
прибудинкової території, та з заявою до ОКП «Донецьтеплокомуненерго» про
перерахунок оплати за користування тепловою енергією на протязі 2005-2006 років. На

2

що отримала відмову. ОКП
«Донецьтеплокомуненерго» повідомив, що тепло не отримувалося нею не за їх
виною, питання ремонту та обслуговування внутрішньої будинкової системи
центрального опалення не входить до компетенції їхнього підприємства. Позивач
вважає, що оскільки відповідач не виконує свої зобов.язання згідно укладеного з
нею договору, її права споживача були порушені, їй була спричинена моральна
шкода, оскільки за період 2005-2006
року вона жила взимку у жахливих умовах: у квартирі було холодно і вогко,
через що вона хворіла. Тому позивач просить суд звільнити її від оплати
заборгованості за участь у затратах на утримання будинку та прибудинкової
території у розмірі 193,36
грн. за період з квітня 2006
року по грудень 2006
року, стягнути з відповідача на її користь 246,77 грн., що є сумою оплати, сплаченої нею за теплову енергію
за період з жовтня 2005 року по
квітень 2006 року,
моральну шкоду у розмірі 2000
грн. та понесені нею судові витрати у розмірі 440 грн, пов,язані з
наданням правової допомоги її представником.

Представник позивача підтримала позовні вимоги свого
довірителя.

Представники
відповідача позов не визнали, оскільки кожне звернення позивача розглядалося
підприємством, складалися акти і усувалися недоліки. Після письмового
попередження мешканців квартири АДРЕСА_2
останні у липні 2006
році убрали самовільно встановлену закільцівку, яка не давала отримувати
тепло квартирі позивача.

Представник третьої особи - Державного
підприємства (ДП) «Донецьктеплокомуненерго», та треті особи ОСОБА_4., ОСОБА_5. проти
вимог позивача не заперечували.

Третя особа ОСОБА_6. та представник
третьої особи - Димитровської
міської ради - до суду
не з.явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином,
представник міськради письмово сповістив суд про розгляд справи у його
відсутність.

Вислухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна
заява підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 м.Димитров Донецької області на підставі свідоцтва про
право власності №
1/34-794 від 10.02.2005
року, уданій квартирі позивач мешкає і зареєстрована одна, що також
підтверджується довідкою з місця проживання, технічним паспортом- на квартиру,
поясненнями сторін.

Зазначений
будинок знаходиться на балансі КП «СЄЗ» і є комунальною власністю Димитровської
міської ради, зданий в експлуатацію у 1989
році, квартири якого опалюються шляхом підключення до системи центрального
опалення. Зазначені факти встановлено на підставі пояснень представників
відповідача, ДП «Донецьктеплокомуненерго», рішення Димитровської міської ради
від 22.06.2002 року
«Про передачу об.єктів права комунальної власності до КП «СЄЗ».

Із наданих суду
доказів вбачається, що позивач неодноразово, починаючи з листопада 2005 року по березень
2006 року
зверталася до відповідача  з заявами від

2005
року, 13.12.2005
року, 28.02.2006 року,   20.03.2006
року, 22.03.2006 року,

2006
року щодо неотримання тепла у її квартирі через те, що
після проведеного ремонту у підвалі будинку стояк на поданні тепла, що
проходить через зальну кімнату її квартири, був обрізаний і забитий колом.

Згідно акту
обстеження квартири позивача від 12.12.2005
року, складеного працівниками відповідача, зафіксовано, що у зальній
кімнаті стояки центрального опалення дійсно не працюють із-за течі врізок у
підвальному приміщенні.

04.04.2006 року та 03.07.2006 року позивач
знову звернулася до відповідача з письмовими заявами, у яких зазначила, що
після ремонту стояку 31.03.2006
року, її батарея не потеплішала, як і нині холодна, і повідомляє
відповідача про можливу перемичку у кв.16
6.АДРЕСА_1, яка заважає системі опалювання, та просить розібратися
у цьому.

Відповідно до
листів відповідача від 21.07.2006
року та від 02.08.2006
року позивачеві повідомлено, що у результаті огляду зазначеної квартири
було

2

встановлено, що мешканцями квартири
№ 16 самовільно
встановлено перемичку між опалювальними

приборами спальні та кухні з установкою 3-х вентелів
діаметром 20 мм, чим
була порушена запроектована система опалення, в залі на стояках центрального
опалення установлені трійники діаметром 20
мм у кількості 2 штук;
перемичка розібрана мешканцями квартири у липні 2006 року. Факти виявлення та розібрання самовільно
встановленої закільцівки у квартирі АДРЕСА_2 підтверджується актами виконаних
робіт, складеним інспекторами відповідача, відповідно від 21.06.2006 року та від
липня 2006 року.

Третя особа ОСОБА_4., власниця
квартири 16, у суді
пояснила, що її квартира розташована на першому поверсі по одному стояку з
квартирою позивача. Врізки у підвалі зі стояків, що проходять по зальній
кімнаті, були у аварійному станів, крани у непрацюючому стані, «обратка» завжди
була холодною. Оскільки на протязі 3-х
- 4-х років опалення у зальній кімнаті не було, у травні 2006 року вона
самовільно з,єднала спальну і кухню додатковою трубою, щоб отримувати тепло,
яку разом з кранами убрала у липні 2006
року. Поламаний кран у підвалі був відремонтований лише після зібраної за
листом суду комісії у листопаді 2006
року, після чого батареї потеплішали.

Третя особа ОСОБА_5., мешканка
квартири НОМЕР_1 з
п.ятого поверху, також підтвердила, що після роботи комісії у листопаді 2006 року, скликаної
під час розгляду цієї справи, у зальній кімнаті з,явилося тепло, оскільки у
підвалі будинку відремонтували «обратку». До цього протягом 3-х - 4-х років зальна
кімната не опалювалася.

Свідок ОСОБА_7.
суду пояснила, що вона мешкає у одному під.їзді з позивачем та третіми особами
ОСОБА_5. і ОСОБА_4, квартири яких розташовані по одному стояку разом з її
квартирою. В опалювальний сезон 2005-2006
року у зальній кімнаті стояк був відключений. Після роботи комісії у залі
батарея стала гаряча.

Те, що тільки
під час розгляду справи відповідачем були усунені перешкоди, в результаті яких
позивач не отримувала тепло, підтверджується також ухвалою суду, постановленою
по цій справі 02.03.2007
року у зв.язку з відмовою позивача від частини своїх вимог щодо захисту
права споживача з даного питання.

Представник ДП
«Донецьктеплокомуненерго» повідомила суду, що підприємство несе
відповідальність за теплові мережі до межі жилого будинку, У 2005 році жилий
будинокАДРЕСА_1 був підключений до системи центрального опалення з запізненням 04.11.2005 року, замість 20.10.2005 року, через
неготовність внутрішньої будинкової системи опалення до прийняття теплоносія,
питання та ремонт внутрішньої будинкової тепломережі до компетенції
підприємства не входять. Всі нарахування та перерахунок по особовому рахунку НОМЕР_2, відкритому
підприємством на ім,я позивача, проводилися на загальних підставах з
урахуванням вищенаведеного.

Згідно акту від 04.11.2005 року включення
опалення будинку АДРЕСА_1 у
опалювальний сезон 2005-2006
року відбулося 04.11.2005
року.

Початок
опалювального сезону 2006-2007
року розпочався у будинку АДРЕСА_1 згідно
акту 26.10.2006 року.

Відповідно до п.2
ст.Ю Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Правил
користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.92 № 572, власники
приватизованого житла в багатоквартирних будинках зобов.язані сплачувати всі
витрати, пов.язані з утриманням житлового будинку, пропорційно до своєї частки
майна у ньому.

Пунктом 33 Положення про
порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом
Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.03.92 № 56, передбачено, що
відповідно до положення ст.13 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» розмір витрат власників квартир багатоквартирних будинків, на
утримання будинку та

3

прибудинкової території не повинен перевищувати розмір
квартирної плати та вартості комунальних послуг, яку вони сплачували щомісяця,
перебуваючи наймачами квартири.

Відповідно до
ст.66 ЖК України наймачі квартир зобов.язані сплачувати квартирну плату, яка
обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Розмір плати за користування
житлом встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до
ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги у квартирі, яка належить
громадянину , стягується
по затвердженим в установленому порядку тарифам.

З 12.07.2005 року набула
чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку
формування тарифів на послуги по утриманню житла, споруд та прибудинкових
територій і типового договору про надання послуг по утриманню будинків, споруд
та прибудинкових територій». Цей Порядок встановлює механізм формування тарифів
на вказані послуги і розповсюджується на суб.єкти господарювання усіх форм
власності, що надають дані послуги.

Згідно Статуту
відповідача підприємство засновано відповідно до рішення Димитровської міської
ради від 22.06.2002 року,
створено з метою задоволення потреб мешканців м.Димитров у наданні
житлово-комунального господарства, основними напрямками діяльності підприємства
є надання послуг з управління, утримання, ремонту будинків, споруд,
прибудинкової території, з прийому платежів від населення за житлово-комунальні
послуги, формування комунального замовлення та визначення джерел і об.ємів
фінансування, вибір підрядчика по наданню цих послуг, укладання з ним угод по
наданню житлових та комунальних послуг тощо.

За рішенням
виконкому Димитровської міської ради від 17.08.2005
року № 372 відповідач
визнаний виконавцем житлово-комунальних послуг з управління будинків і споруд
(балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання
умов договору тощо) та йому доручено визначити виконавця житлово-комунальних
послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та ремонту
приміщень, будинків, споруд. Оплата вартості житлово-комунальних послуг
перераховується споживачами на розрахунок відповідача з наступним
перерахуванням їх виконавцям та виробникам послуг. Тобто, відповідач, як
управитель, складає комунальні замовлення у межах квартирної плати, яка надходить
від населення, і доручає виконувати тільки ті роботи, що входять до розрахунку
тарифів на послуги з утримання житла по м.Димитров.

До складу тарифу
з оплати послуг по утриманню будинків і прибудинкових територій, затвердженого
рішеннями виконкому Димитровської міської ради № 68 від 16.02.2005
року, та № 447 від 11.10.2006 року, що діяли
на час виникнення спірних відносин, входять послуги щодо обслуговування та
ремонту внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, підготовка будинку до
експлуатації в зимовий період, тощо.

Судом
установлено, що 21.01.2005
року між сторонами укладений договір про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території.

Згідно за
п.2.1.1 укладеного договору відповідач зобов,язаний
виконувати весь комплекс робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та
створенню необхідних умов мешкання у будинку згідно з вимогами Правил
користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями, а
позивач - брати
участь у затратах на утримання будинків та при будинкової території по діючим
розцінкам та тарифам.

Згідно за п.5, 27 Правил
користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями,
затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.92 № 572, власники жилих
будинків зобов.язані забезпечувати технічне обслуговування конструктивних
елементів і технічного обладнання, щорічно підготовлювати їх до експлуатації у
зимовий період.

Про теж саме
говорить і ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за якою
виконавець зобов.язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання
житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору,

4

своєчасно проводити підготовку
жилого будинку і його технічне обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий
період, утримувати у належному технічному стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж.

Згідно п.5.1.5
Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, виконання
робіт з усунення скарг і зауважень на несправності та недоліки в роботі системи
опалення (недогрів, перегрів тощо) щотижня перевіряє інженер організації, що
здійснює експлуатацію систем теплопостачання.

Відповідно до
п.3.2.2 договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової
території при незабезпеченні відповідачем виконання вимог п.2.1.1 договору і
неприйнятті заходів до підприємств, що обслуговують будинок, позивач має право
припинити внесення платежів за обслуговування та ремонт будинку до усунення
виявлених недоліків.

Як пояснила у
суді позивач, вона припинила оплату за послуги відповідача з квітня по грудень 2006 року через
неотримання тепла на протязі опалювального сезону 2005-2006 року, про що
повідомила відповідача у своїй заяві від 27.03.2006
року (а.а). Перешкоди в отриманні належного тепла були усунені відповідачем
лише на початку 2007 року під
час розгляду цієї справи.

Відповідно до
ч.1 ст.4, Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону України
від 01.12.2005 року,
споживач має право на захист своїх прав державою, належну якість
обслуговування.

Оскільки судом
на підставі вищенаведених доказів встановлено, що відповідач не належним чином
виконував свої обов.язки щодо якісного обслуговування технічного обладнання
тепломереж будинку, у якому мешкає позивач і який знаходиться на балансі КП
«СЄЗ», суд вважає, що вимоги позивача щодо звільнення її від оплати затрат на
утримання будинку та прибудинкової території підлягають задоволенню у частині
вартості саме цих послуг, включених до тарифу з плати за послуги по утриманню
будинків і прибудинкових територій.

Згідно за
довідкою відповідача вартість обслуговування та ремонту внутрішньо будинкових
мереж щодо теплопостачання у складі місячного нарахування вартості послуг по
утриманню будинку та прибудинкової території за особовим рахунком НОМЕР_3 позивача у
період з квітня по листопад 2006
року складає 1,91 грн., у
грудні 2006 року - 2,66 грн., вартість
послуги по підготовці будинку до експлуатації у зимовий будинок складає
відповідно зазначеним періодам 0,58
грн. та 0,03 грн.
Таким чином, вартість зазначених послуг у період з квітня по грудень 2006 року складе: (1,91 грн. + 0,58 грн.) х 8 міс. + (2,66 грн. + 0,03 грн.) = 22,61 грн.

Відповідно до
ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог
позивача суд одночасно вирішує питання про стягнення моральної шкоди.

Суд вважає, що через неякісне
виконання відповідачем своїх зобов.язань позивач зазнала моральних страждань,
оскільки, будучи жінкою похилого віку, хворіючи на хронічний бронхіт, тривалий
час знаходилася у холодній квартирі, через що вимушена була для організації
свого життя докладати додаткові зусилля.

З урахуванням
обставин справи, характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань,
суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути моральну
шкоду у розмірі 400 грн.

В силу ст.ст.84,
88 ЦПК України, суд
вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на
правову допомогу у сумі 440
грн., а на користь держави судовий збір у сумі 17 грн.

У стягненні з
відповідача на користь позивача 246,77
грн., що є сумою оплати за теплову енергію, треба відмовити, бо ця вимога є
такою, що не ґрунтується за законі. Згідно зі ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відшкодовується шкода, яка завдана життю, здоров,ю
чи майну споживача внаслідок неналежного надання або ненадання
житлово-комунальних послуг. Позивачем не доведено, що

5

заподіяна їй матеріальна шкода у розмірі 246,77 грн. є такою, що
виникла у результаті впливу на її здоров,є, життя чи майно.

На підставі
ст.ст.66, 162 ЖК
України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону
України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про захист прав
споживачів», Правил користування приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України
від 08.10.92 № 572, керуючись
ст.ст.10, 11, 57, 209,
212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» про захист прав споживача
та відшкодування шкоди задовольнити частково.

Звільнити
ОСОБА_1 від оплати заборгованості на користь Комунального підприємства «Служба
єдиного замовника» за участь у витратах на утримання будинків и прибудинкових територій за
період з квітня 2006 року по
грудень 2006 року у
сумі 22 (двадцять
дві) грн. 61 коп.

Стягнути з
Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 400
грн. та понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 440 грн., а всього 840 (вісімсот сорок)
грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Служба єдиного
замовника» на користь держави судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп.

У задоволенні
позову щодо стягнення з Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» на
користь ОСОБА_1 оплати за теплову енергію у сумі 246 грн. 77
коп. відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької
області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя