Справа № 2-510/ 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки
Крим у складі: головуючого - судді Проскурні С.М.,

при секретарі -
Корнацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до сільськогосподарського
виробничого кооперативу „Тавріда” та Колодезянської сільської ради про визнання права власності на домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про визнання права
власності на жилий будинок АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що у 1967 році
він за переселенським квитком приїхав в радгосп Красноармійський с. Колодязне
Красногвардійського району АР Крим, де йому було надано жилий будинок з
надвірними будівлями. У 1982 році він повністю сплатив його вартість і вважав
домоволодіння своєю власністю, через відсутність договору купівлі-продажу,
посвідченого нотаріально, не може
отримати свідоцтво про право власності на житло.

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1,
пояснивши, що вказане домоволодіння йому було надано у 1967 році за
переселенським квитком, в якому він проживає і до даного часу. Зареєстрований
за вказаною адресою з грудня 1969 р. Після повної сплати вартості домоволодіння
у 1982 році, воно було знято з балансу радгоспу і перейшло у його власність,
але нотаріально посвідчених документів на право власності у нього не має, що
перешкоджає користуватися правами власника за його розсудом.

Представники
відповідачів
у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним
чином, про поважність причин своєї неявки представник
СВК “Таврида” суду
не повідомив, своїх заперечень стосовно позову не надав. Від Колодязянської
сільської ради надійшла письмова заява про визнання позовних вимог ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 10, 11
ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи і розглядає
цивільні справи
в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно
зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що відповідно позивач значиться зареєстрованим за
адресою: АДРЕСА_1 з
16.12.1969 р., що підтверджується даними його паспорта. Відповідно до технічного паспорту власником вказаного
домоволодіння є ОСОБА_1. Позивачем була повністю сплачена сума вартості
домоволодіння, на балансі радгоспу будинок на знаходиться, що підтверджується
довідкою правонаступника сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Тавріда”.

Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (така ж норма
закріплена і в ч.2 ст.47 ЦК
України в редакції 1963р.).

Дане правило застосовується у випадку, коли між сторонами
було досягнуто згоди по всіх істотних умовах угоди.

Відповідно
до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, на
підставі наданих та оцінених у сукупності доказів, суд дійшов висновку, що позивачем від радгоспу “Красноармійський” прийнято
жилий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, в якому він фактично проживає з
1967 р. по даний час. Після повної сплати ОСОБА_1. вартості домоволодіння, воно
було знято з балансу радгоспу, який на даний час реорганізовано. Через те, що
право власності позивача на вказане домоволодіння не було посвідчено
нотаріально, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1. право власності на придбане
домоволодіння.

На
підставі викладеного і керуючись статтями 47 ч.2 ЦК України 1963 р., 220 ч.2,
392 ЦК України, 10, 11, 60, 169, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
цілий жилий будинок № 9 з надвірними будівлями, розташований по                   АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя