Справа № 22-ц-1143-Ф/07                    Головуючий у першій
інстанції Кисельова О.М.
Суддя-доповідач                                                                                   Соболюк
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08  серпня 2007
року Колегія суддів судової палати
у  цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у місті Феодосії в складі:

головуючого:                  Ломанової Л. О.,

суддів:                              Соболюка М. М.
,  Мудрової В.В.

при
секретарі:                 Петриченко О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист честі,  гідності,  відшкодування моральної шкоди за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Феодосійського міського суду АР Крим від 16 квітня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі,  гідності,
відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн.,  яка полягає у душевних стражданнях,  фізичному болю у зв'язку з протиправною
поведінкою відповідачки.

Позов
обгрунтований тим,  що 23 вересня 2006
року кондуктор рейсового автобусу ОСОБА_2 потребувала від позивача здійснити
оплату за проїзд,  на що він дав
відповідь,  що не повинен платити,  оскільки є інвалідом 2 групи та показав
посвідчення,  яке відповідачка вирвала з
рук,  стала ображати позивача грубою
нецензурною лайкою,  виштовхувати його з
автобуса,  потім нанесла сильний удар у
ніс,  спричинив тілесні ушкодження,  з приводу чого 25 вересня 2006 року він
звертався за медичною допомогою.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 16 квітня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволений частково: стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 400 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи у
розмірі ЗО грн.; стягнено з ОСОБА_2 в дохід держави судовій збір у розмірі 17
грн.

В решті вимог
відмовлено.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
,  яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі,  посилаючись на те,  що судом не досліджені всі обставини,  які мають суттєве значення по справі,  безпідставно значно знижений розмір
відшкодування моральної шкоди,  в
порушення вимог  ст.  275,
глави 3 ЦК України
не зобов'язано відповідача принести позивачу публічне вибачення.

Заслухавши
суддю-доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  вислухавши пояснення позивача ,  судова колегія дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно
до п.3,  4 ч.1  ст.
309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: - невідповідність висновків
суду обставинам справи,  порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

При
з'ясуванні фактів,  з якими закон
пов'язує відшкодування моральної шкоди слід виходити з вимог  ст.
1167 ЦК України ,  згідно яких
обов'язковому з'ясуванню при вирішені справ про відшкодування моральної шкоди
підлягає : наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювана,
наявність причинного зв'язку між шкодою та противоправними діяннями її
заподіювана та вина останнього в її заподіянні.

Ухвалюючи
рішення,  суд першої інстанції виходив з
того,  що ОСОБА_2 23 вересня 2006 року у
рейсовому автобусі діяла протиправно відносно позивача - навмисно заподіяла
йому легкі тілесні ушкодження та ображала його.

Вказані
обставини підтверджені наданими доказами,
а саме: поясненнями свідків; матеріалами про відмову в порушенні
кримінальної справи,  висновками
судово-медичної експертизи,  фактично
вони не заперечуються відповідачкою.

Дії
відповідачки обгрунтовано визнані протиправними ,  тому висновок суду першої інстанції щодо
зобов'язання відповідача ОСОБА_2 відшкодувати заподіяну позивачу моральну шкоду
колегія суддів вважає правильним.

*    Разом з тим колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції,  визначаючи розмір

грошового
відшкодування моральної шкоди у 400 гр.,
не дав належної оцінки обставинам справи,  а саме: не врахував те,  що позивач є людиною похилого віку,  інвалідом 2 групи,  неправомірні дії відносно нього відбувалися у
суспільному місті.

Ураховуючи
характер правопорушення,  та викладені
обставини,  які на думку колегії мають
істотне значення,  колегія вважає
доцільним на підставі  ст.  309 ІДПК України змінити рішення суду та
збільшити розмір грошового відшкодування моральної шкоди позивачу до 1000 грн.

Колегія
суддів не може погодитися з доводами апелянта щодо порушення судом першої
інстанції вимог  ст.  275,
глави 3 ЦК України.

Відповідно
до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,  яка була ратифікована Верховною Радою України
17 липня 1997 року,  а також рішення
Європейського суду по справі «Тома проти Люксембурга» (2001 р.) яке більш
змістовно розкриває поняття справедливої сатисфакції - сатисфакцію шкоди може
бути визнання з боку судових органів неправомірності дій або бездіяльності.

Тому
висновки суду першої інстанції,  про
визнання неправомірності дій ОСОБА_2 та стягнення моральної шкоди,  як підстава для відмови в задоволенні вимог
позивачу щодо захисту честі та гідності шляхом зобов'язання відповідачки
публічно вибачитися перед ним через засоби масової інформації або розміщення у
автобусах маршруту № 4 оголошення перед ним,
колегія судів вважає вірними та обґрунтованими

На
підставі наведеного і,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  313,  314,
316 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Феодосійського міського суду АР Крим від 16 квітня 2007 року змінити,  збільшивши компенсацію моральної шкоди,  яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 до 1000 (одної тисячі) гривень.

В решті рішення
суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.