Справа № 22-1448                                            Головуючий
у 1 інстанції: Ганич І.М.
Категорія:   40                                                                           Доповідач:  Каблак П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11   червня
2007   року   Колегія
суддів   Судової   палати
у   цивільних   справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого:
Каблака П.І.

Суддів: Млйсюка М. І.,  Мікуш Ю.Р.

При секретарі:
Дунчюс С. В.

З участю:
позивача,  його пр-ка ОСОБА_2.

пр-ка
відповідача - Львівської залізниці -

Тиндика Р.В.

розглянувши  в судовому засіданні  в місті Львові цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_1

на рішення
Залізничного районного суду м.  Львова
від 3 квітня 2007 року,  -

встановила:

оскаржуваним
рішенням відмовлено в задоволенні позовуОСОБА_1 до Львівської державної
залізниці і Колійної машинної станції № 125 про поновлення на роботі та виплати
заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивач
просить скасувати рішення суду,  а справу
направити на новий розгляд,  оскільки
порушено правила підсудності,  адже він
позов подав у Пустомитівський райсуд,  звідки неправомірно справа була скерована для розгляду у
Залізничний суд м.  Львова,  останній без його згоди змінив відповідача з
колійно-машинної станції на Львівську залізницю з чого випливає,  що начальник станції не є повноважною особою
і не вправі був видати наказ про його звільнення.

Крім
того,  зазначив,  що підстав для його звільнення за появу на
роботі в нетверезому стані 25.08.2006 р. та прогул 29.08.2006 р. не було,  оскільки не було проведено належного аналізу
на предмет наявності алкоголю в крові,  а
29.08.2006 р. був вихідним днем у бригаді,
в якій він працював,  тому даний
день не може вважатись прогулом.

Колегія
суддів вважає,  що скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Первинна
позовна заяваОСОБА_1 до начальника колійної машинної станції № 125 про
поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу була
подана у Пустомитівський районний суд за місцем знаходження станції.

В
попередньому судовому засіданні зазначеним судом порушено питання про
направлення справи в Залізничний районний суд м.  Львова для розгляду по

підсудності,  проти чого не заперечив
позивач і ухвалою від 8 12 2006 р вирішено питання передачі справи,  позивач ухвалу не оскаржував

Як
вбачається з Положення про відокремлений підрозділ „Колійна машинна станція №
125" Державного територіально-галузевого об'єднання „Львівська
залізниця" станція не є юридичною особою,
хоча має окремий баланс,  рахунки,  печатки,
тощо,  а начальник станції
наділений правом прийняття на роботу,
переміщенням та звільненням працівників у відповідності з встановленою
номенклатурою,  згідно з штатним розписом

Судом
залучено до участі в справі в якості належного відповідача Львівську
залізницю,  яка є юридичною особою,  знаходиться на території Залізничного району
м Львова,  позивач також проживає в цьому
районі,  тому судом не допущено правил
підсудності,  розгляд справи Залізничним
районним судом м Львова відповідає вимогам ст 109 ч 2,  110 ч 1 ЦПК України

Щодо
суті справи,  то суд прийшов до вірного
висновку про безпідставність позовних вимог,
оскільки поява позивача на роботі в нетверезому стані 25 08 2006 р
підтверджується його поясненням,
комісійним актом та протоколом медичного огляду,  а відсутність на роботі 29 08 2006 р без
поважних причин - його поясненням письмовим,
табелем обліку використання робочого часу,  з якого вбачається,  що інші працівники бригади в цей день
працювали,  а доводи апелянта про те,  що цей день був вихідним для бригади нічим не
підтверджені

Вищезазначеним
Положенням про відокремлений підрозділ підтверджується,  що начальник станції видав наказ про
звільнення позивача в межах своєї компетенції і такий відповідає вимогам КЗпП
України - п 4, 7 ст40,  доводи скарги
висновків суду не спростовують,  тому
скаргу слід відхилити,  а рішення суду -
залишити без змін

Керуючись ст ст
308,  314 ч 1 п 1,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

апеляційну
скаргу відхилити

Рішення  Залізничного
районного суду  м   Львова
від  3  квітня
2007  р залишити без змін

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
в касаційному порядку може бути оскаржена протягом двох місяців до
Верховного Суду України