Справа № 2-1078/ 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки
Крим у складі: головуючого - судді Проскурні С.М.,

при секретарі -
Корнацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське
цивільну справу за позовомОСОБА_1

до ОСОБА_2, третя особа
Рівнівська сільська рада

про визнання договору
дарування жилого будинку з надвірними будівлями дійсним та права власності на
зазначене домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. 11.04.07р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2.
про визнання договору дарування жилого будинкуАДРЕСА_1 з надвірними будівлями
дійсним та визнання права власності на зазначене домоволодіння, мотивуючи свої
вимоги тим, що 03.06.1988 року між ним та відповідачем було укладено договір
дарування жилого будинку, який посвідчено головою виконавчого комітету
Рівнівської сільської ради. В Джанкойському міжміському бюро реєстрації та
технічної інвентаризації вказаний договір не реєструвався. При зверненні до
Рівнівської сільської ради з метою отримати свідоцтво про право власності на
домоволодіння, йому було відмовлено через відсутність необхідних
документів.

У судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений,
надав письмову заяву про підтримання позовних вимог і проханням розглядати
справу у його відсутність.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що за
договором дарування від 03.06.1988 року він подарував своєму сину ОСОБА_1.
жилий будинок АДРЕСА_1. Договір було посвідчено головою виконавчого комітету
Рівнівської сільської ради Чепуренко Т.М. Позивачем самовільно було збудовано
деякі споруди, але в бюро технічної інвентаризації домоволодіння зареєстровано
не було. На даний час позивач має намір розпорядитися своєю власністю, однак через
відсутність свідоцтва про право власності на домоволодіння, він позбавлений
цієї можливості. Просив позов
ОСОБА_1. задовольнити.

Представник Рівнівської сільської ради, повідомлений про час і місце
слухання справи, в судове засідання не з'явився. За письмовою заявою просили розглядати справу у відсутності їх
представника, позовні вимоги визнають.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК
України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в
межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть
участь у справі.

Судом встановлено, що 03 червня 1988 року між ОСОБА_2
та            ОСОБА_1. було укладено
договір дарування жилого будинку, розташованого в                  АДРЕСА_1, який посвідчено
головою виконавчого комітету Рівнівської сільської ради. Технічний паспорт на
вказаний цілий жилий будинок було видано 25.05.1988 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 243 ЦК України 1963 року за
договором дарування одна сторона передає безкоштовно
другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдаровуваному.

З пояснень відповідача та інших наданих суду письмових доказів вбачається,
що за договором дарування від 03.06.1988 року у власність ОСОБА_1. передавався
жилий будинок. В подальшому він самовільно збудував господарські будівлі: сараї, баню, вбиральню, які були прийняті в експлуатацію за
рішенням державної приймальної комісії виконавчого комітету Рівнівської
сільської ради за актом від 27.04.07р. № 4/24.

Відповідно до ст. 334 ч.3 ЦК України, право власності на
майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача
з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Таким чином, на підставі наданих та оцінених у сукупності доказів,
суд вважає, що сторонами виконано усі умови договору, відповідачем передано, а позивачем прийнято передане йому за договором дарування нерухоме
майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями, але вказане
домоволодіння не було зареєстровано у Джанкойському міжміському бюро реєстрації
та технічної інвентаризації. З цього приводу суд вважає за можливе визнати
договір дарування від 03.06.1988 року дійсним, та визнати за позивачем ОСОБА_1.
право власності на домоволодіння, розташоване по                        АДРЕСА_1.

Згідно
зі ст. 3 п. 1 пп. «а» Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.93 р. із позовних
заяв, що подаються до суду, має бути сплачено державне мито в розмірі 1
відсоток ціни позову. При пред'явленні позову ОСОБА_1. було сплачено 51 грн. судового збору. Виходячи з
того, що ціна позову, відповідно до технічного паспорту на домоволодіння,
складає 45457 грн., з ОСОБА_1. підлягає стягненню судовий збір у розмірі 403,57
грн. з урахуванням сплачених ним 51 грн.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 243 ЦК України 1963 року, 334 ч.3 ЦК України, 10, 11, 60,
88, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір дарування жилого будинку
АДРЕСА_1, укладеному між  дарувальником ОСОБА_2 та обдаровуваним ОСОБА_1,
посвідчений головою виконавчого комітету Рівнівської сільської ради
Красногвардійського району від 03 червня 1988 року, зареєстрований в реєстрі за
№ 46.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий жилий будинок
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями.

Стягнути зОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі
403,57 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя