Справа № 22-ц-1289                           Головуючий
у 1-й інстанції Роступицький М. А.
19                                         Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем     України

09
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого -
Хвостика С. Г.,

суддів                            - Сибільової Л.
О.,  Семеній Л. І.,

з участю
секретаря судового засідання - Назарової О. М.

та осіб,  які беруть участь у справі - позивача
ОСОБА_1.,  його представника
ОСОБА_2,  представника відповідача ВАТ
«Укрнафта» Тарасова В.О.,

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
приміщенні   апеляційного   суду цивільну   справу
за   апеляційною   скаргою
відкритого   акціонерного   товариства "Укрнафта" в особі
нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" на рішення
Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 серпня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в
особі нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз",  третя особа - ОСОБА_4  про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданих джерелом підвищеної небезпеки,

а також
за позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в
особі нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз",  третя особа - ОСОБА_4  про відшкодування
моральної шкоди,  завданої джерелом
підвищеної небезпеки,

встановила:

Зазначеним
рішенням суду стягнуто з ВАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» на
користь ОСОБА_3. матеріальні збитки в сумі 10582 грн. 86 коп. та на
відшкодування моральної шкоди 2500 грн.

Стягнуто
з НГВУ «Охтирканафтогаз» ВАТ «Укрнафта» на користь ОСОБА_1. на відшкодування
моральної шкоди 3000 грн.

Вирішене питання
судових витрат.

В
апеляційній скарзі ВАТ «Укрнафта» в особі НГВУ
"Охтирканафтогаз",  посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  неповне з"ясування обставин,  що мають значення для справи,  просить це рішення скасувати та постановити
нове,  яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог. Зазначає,  що
суд не врахував при вирішенні спору наявність вини власника дороги в
незабезпеченні належного стану дороги,
що позбавило можливості водія відповідача запобігти зіткненню
транспортних засобів,  та те,  що протокол огляду місця ДТП був складений за
відсутності представника дорожньо-експлуатаційної організації та понятих. При
визначенні розміру майнової шкоди експерт невірно керувався неналежними
нормативними документами,  і розмір цієї
шкоди міг бути значно меншим.  В справі
відсутні докази щодо тих обставин,  якими
позивачі обґрунтовували заподіяння їм моральної шкоди. В мотивувальній і
резолютивній частинах рішення суду є розбіжності щодо визначення розміру цього
відшкодування.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
представника апелянта,  який підтримав
скаргу з мотивів,  в ній викладених,  позивача та його представника,  які

заперечують
проти скарги та вважають рішення суду вірним,
вивчивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених в суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Вирішуючи
спір та задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того,
що в судовому засіданні знайшов підтвердженя факт порушення Правил
дорожнього руху ОСОБА_4.,  що знаходиться
в прямому причинному зв"язку з пошкодженням автомобіля,  належного ОСОБА_3.,
та заподіянням позивачам моральної та майнової шкоди.

Цей
висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам
матеріального права,  зокрема  ст.
ст.  1166,  1167,
1172,  1187 ЦК України.

Як
вбачається з матеріалів справи і вірно встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_3. є власником автомобіля "MERCEDES - BENZ" MB
100,  державний реєстраційний номер
НОМЕР_1. На момент дорожньо-транспортної пригоди даним автомобілем на підставі
запису в технічному паспорті керував його син ОСОБА_1. (ах. 7-9).

Автомобіль ЗІЛ -131 "Штанговіз",
державний реєстраційний номер 2732 СУО з причепом марки ОДАЗ,  державний реєстраційний номер 1983 належить
ВАТ «Укрнафта»,  яке передало його в
оперативне розпорядження своєму підрозділу НГВУ "Охтирканафтогаз".
Керував автомобілем на момент ДТП
водій НГВУ ОСОБА_4. на
підставі трудового договору.

07    лютого 2007 року близько 18
год.30 хв. у селищі Липова Долина Сумської

області на вул.  Роменській сталося
зіткнення причепа автомобілю ЗІЛ -131 під

керуванням ОСОБА_4 з автомобілем "MERCEDES - BENZ" MB 100 під

керуванням ОСОБА_1.,  який рухався в
зустрічному напрямку. В результаті

зіткнення автомобілю "MERCEDES -BENZ" MB 100 спричинено механічні

пошкодження.

В    справі є достатньо доказів
тому,  що ДТП сталася внаслідок порушень
Правил

дорожнього руху ОСОБА_4.,  який при
керуванні автомобілем ЗІЛ-131 з

причепом,  рухаючись на спуску
дороги,  не вибрав безпечну
швидкість,  не врахував

дорожню обстановку (сніговий накат),
особливості вантажу,  який
перевозив,  в

результаті чого при гальмуванні причіп його автомобіля занесло,  причіп виїхав на

зустрічну смугу руху і зіткнувся з автомобілем позивача.

ОСОБА_4. був
притягнутий до адміністративної відповідальності за  ст.
124 КпАП України за порушення п. п. 12.1,  12.3 Правил дорожнього руху,  які зобов'язують водія під час вибору в
установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню
обстановку,  а також особливості
вантажу,  що перевозиться,  і стан транспортного засобу,  щоб мати змогу постійно контролювати його рух
та безпечно керувати ним.  У разі
виникнення небезпеки для руху або перешкоди,
яку водій об'єктивно спроможний виявити,
він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди
(а. с.  11-12).

Постановою
від 08.02.2007 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом даної ДТП.

Вказані
факти повно і всебічно з"ясовані місцевим судом на підставі належним чином
досліджених доказів,  на які суд послався
у рішенні та яким дав вірну оцінку.

Згідно
акту товарознавчого дослідження від 24 березня 2007 року,  складеного експертом -
автотоварознавцем,  розмір майнової
шкоди,  завданої в результаті ушкодження
автомобіля позивача,  складає 10380, 86
гр. (а. с . 14
-21).

2

Перелік
механічних ушкоджень автомобіля позивача відповідачем не оспорюється. Посилання
апелянта на невірність вирахування експертом розміру відшкодування майнової
шкоди в зв'язку з використанням літератури,
яка для цього не підходить,  є
необгрутнованим.  Відповідач не надав
суду доказів,  які б свідчили про
те,  що шкода,  заподіяна ушкодженням автомобіля,  є нижчою,
не заявляв відповідних клопотань про призначення повторної експертизи.
Його доводи про те,  що автомобіль можна
відремонтувати дешевше,  не спростовують
висновків суду,  оскільки позивач в
інтересах відповідача не зобов'язаний вишукувати найдешевший спосіб ремонту
автомобіля в межах розумної і обгрунтованої вартості робіт і запасних частин.

За таких
обставин місцевий суд обгрунтовано визнав,
що винним в дорожньо -транспортній пригоді є водій відповідача і поклав
на останнього як володільця джерела підвищеної небезпеки обов"язок
відшкодування позивачам матеріальну та моральну шкоду,  заподіяну його працівником.  ОСОБА_4,  визнав в засіданні суду першої інстанції свою
вину в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи
апелянта про те,  що дорога була покрита
снігом,  а тому його водій не винен в
скоєнні ДТП,  є безпідставними,
оскільки за наявності таких умов на дорозі водій відповідача повинен був
керувати автомобілем,  враховуючи і ці
умови.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність при огляді місця події
представників дорожньо-патрульної служби не доводять,  в чому полягає невірність цього
протоколу,  оскільки обидва водії не
заперечували правильність відтворення в цьому протоколі обставин ДТП.

Заперечення
апелянта проти доведеності заподіяння позивачам моральної шкоди спростовуються
встановленими судом обставинами справи. З них вбачається,  що власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_3. є
пенсіонером,  пошкодження його автомобіля
є для нього суттєвою втратою коштів. Не викликає сумніву і заподіяння шкоди
йому в результаті хвилювань за здоров'я сина,
який керував даним автомобілем в момент ДТП. Доводи апелянта про те,
що ОСОБА_1. не зазнав фізичних страждань і тілесних ушкоджень внаслідок ДТП,
що давало б підстави для відшкодування йому моральної
шкоди,  є безпідставними. Наявність таких
ушкоджень,  зокрема,  пошкодження ніг внаслідок притиснення їх
передньою панеллю автомобіля до сидіння в момент удару,  підтверджується матеріалами справи,  а наявність моральних страждань в результаті
потрапляння в ДТП із-за
вини іншої особи за встановлених судом обставин,  є очевидною (а. с.  44,
8).

Визначаючи
розмір відшкодування моральної шкоди,
суд вірно визначився з обставинами щодо наявності факту її заподіяння
ОСОБА_3. та його сину ОСОБА_1,  і суми,  встановлені судом,  є прийнятними і виваженими.

В
оригіналі рішення суду розбіжностей в сумах відшкодування моральної шкоди,  на які посилається апелянт,  відсутні.

Обставини,  які є доводами апеляційної скарги,  були предметом дослідження суду першої інстанції,  не спростовують висновків суду,  викладених в рішенні,  яке постановлене на підставі вірно
встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин. Підстав для
скасування чи зміни рішення не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія судців

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в особі
нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" відхилити.

Рішення
Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 серпня 2007 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.