Справа № 33ц-256                                                    Головуючий
в 1 інстанції - Багрій Т.Я.
- 11                                                            Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем   України

13
червня 2007 року.                                                            м.
Луцьк

Колегія
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волин­ської
області в складі:

Лончука В.Г.,
Расевича С.І., Шевчук Л.Я.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом Державної
податкової інспекції у м. Тернополі до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Зодіак і Ко" та ОСОБА_1
про визнання угод недійсними за касаційною скаргою Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції на рішення Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 29 жовтня 2004 року та рішення апеляційно­го суду
Тернопільської області від 25 січня 2005 року, -

встановила:

У червні 2004
року позивач звернувся в суд з зазначеним позовом.

В
обґрунтування позовних вимог зазначав, що 4 серпня 2003 року та 9 квітня 2003
року між відповідачами були укладені лише про людське око, без наміру створити
юридичні наслідки, договори купівлі-продажу худоби, які спрямовані на ухилення
від оподаткування та суперечать інтересам держави і суспільства, а тому просив
визнати їх недійсними.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жо­втня 2004
року позов задоволено частково, постановлено визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 4 серпня 2003 року, укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю „Зодіак і Ко" (далі - ТзОВ) та ОСОБА_1, в задоволені позову
про визнання недійсним дого­вору купівлі-продажу від 9 квітня 2003 року
відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішенням
апеляційного суду Тернопільської області від 25 січня 2005 року рішен­ня суду
першої інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 4
серп­ня 2003 року, укладеного між ТзОВ та ОСОБА_1 скасовано та постановлено
нове рішення, яким в позові державної податкової інспекції у м. Тернополі (далі
- ДПІ) про визнання недій­сним цього договору відмовлено, в решті рішення
місцевого суду залишено без змін.

В
обгрунтування касаційної скарги Тернопільська об'єднана державна податкова
інспекція посилається на порушення судами норм матеріального права, в зв'язку з
чим ста­вить питання про скасування судових рішень і направлення справи на
новий розгляд.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для скасування судових рішень від­сутні,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 49 ЦК Української РСР угода, укладена з метою, що суперечить
інтересам держави та суспільства, визнається недійсною.

До таких
угод належать ті, які спрямовані на приховування фізичними та юридич­ними
особами від оподаткування доходів, використання всупереч закону колективної,
держа­вної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою тощо.

Відмовляючи
у задоволенні позову ДПІ про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 9
квітня 2003 року, укладеного між ТзОВ і ОСОБА_1, суд першої інстанції, з яким
погодився апеляційний суд, вірно виходив з того, що даний договір відповідає
загаль­ним вимогам, додержання яких є обов'язковими для його чинності, а тому
підстав для ви­знання його недійсним немає.

Обгрунтованим
є висновок суду апеляційної інстанції щодо скасування рішення Тернопільського
міськрайонного суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу
худоби від 4 серпня 2003 року, укладеного між ТзОВ і ОСОБА_1 і відмови ДПІ в
цій частині позовних вимог.

Так,
апеляційним судом встановлено, що даний договір укладений у простій письмовій
формі і ніким з сторін не оспорений. В матеріалах справи відсутні будь-які
факти­чні дані, які б свідчили про те, що даний договір є мнимим і внаслідок
його укладення ТзОВ уникло сплати податку на додану вартість до бюджету.

Статтею
335 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції не може вста­новлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це стверджується матеріалами справи, що судові рішення постанов­лені з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Відсутні передбачені ч.
1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ст.
ст. 332, 342 ЦПК України, колегія -

ухвалила:

Касаційну
скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції від­хилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жов­тня 2004
року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 січня 2005 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.