Апеляційний суд міста Севастополя
Справа
№22ц-710/07р.                                                         Головуючий
категорія 12                                                                            Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 червня 2007 року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду м. Севастополя в складі:

головуючого   - Клочка
В.П.

суддів        - Колбіної Т.П., Сундукова В.М.

при секретарі -
Федоніні Є.О.

за
участю     -  ОСОБА_2,
представника  ОСОБА_1 ОСОБА_3,
представників ВАТ „Севплодоовоч" - Рендак С А., Степаненко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційні
скарги представника відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 -ОСОБА_6 на рішення місцевого
суду Гагарінського району М.Севастополя від 27 грудня 2006р. та на додаткове
рішення цього ж суду від 01 лютого 2007р. по справі за позовом відкритого
акціонерного товариства "Севплодоовоч" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства "Севплодоовоч" про
визнання правочину дійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство „Севплодоовоч" (далі ВАТ
„Севплодоовоч") в березні 2005р. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу від 17 травня 2004 року
нерухомості - майстерні /літ.Ж/ загальною площею 2123 кв.м, з навісом /літ.ж/
та прибудовою /літ.жі/, з майстернями /літ.ЖІ/,/літ.Ж2/ з прибудовою /літ.ж2/
та двома ганками, що розташоване по АДРЕСА_1, недійсним, просило повернути
майно позивачеві.

Вимоги мотивовані тим, що при укладенні угоди позивач помилився щодо ціни
майна, яка згідно виданому ПП „Тарки-Тау" 14 травня 2004 року висновку,
складає 216814 грн, насправді майно в декілька разів дорожче, що порушує права
та інтереси позивача та є підставою для визнання договору недійсним.

ВАТ „Севплодоовоч" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та
приватного підприємства „Сокол
і К" про визнання договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна
по АДРЕСА_1, укладеного 29 червня 2004 року між ОСОБА_1 та ПП „Сокол і К",
недійсним та просило повернути нерухоме майно ВАТ „Севплодоовоч",
мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1, знаючи про протиправність Договору від 17
травня 2004 року, уклала Договір від 29 червня 2004 року, що, в силу ст.228 ЦК України,
свідчить про його нікчемність.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним
позовом до ВАТ „Севплодоовоч" про визнання договору купівлі-продажу

від 17
травня 2004 року спірного майна, розташованого по АДРЕСА_1, дійсним, мотивуючи
вимоги тим, що ОСОБА_5 був вправі укладати договір купівлі-продажу на суму, яка
не перевищує за вартістю 50% Статутного фонду, при цьому статутний фонд складав
819 650 грн., а за оцінкою експерта сума договору купівлі-продажу спірного
нерухомого майна складає 216 814 грн. При укладенні договору були дотримані всі
суттєві умови правочину.

Рішенням місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 27 грудня
2007 року позов ВАТ „Севплодоовоч" задоволено. Ухвалено визнати недійсним
договір купівлі-продажу нерухомості від 17 травня 2004 року, укладеного головою
правління ВАТ „Севплодоовоч" ОСОБА_5 та ОСОБА_1; визнати недійсним
договори купівлі-продажу нерухомості від 2 9 червня 2004 року, укладеного між
ОСОБА_1 та ПП „Сокол і К"; зобов'язано ПП „Сокол і К" повернути ВАТ
„Севплодоовоч" нерухоме майно: майстерню /літ.Ж/ загальною площею 2123
кв.м, з навісом /літ.ж/ та прибудовою /літ.жі/, з майстернями /літ.ЖІ/,/літ.Ж2/
з прибудовою /літ.ж2/ та двома ганками, що розташоване по АДРЕСА_1; зобов'язано
ОСОБА_1 повернути ПП „Сокол і К" грошові кошти, одержані за правочином від
29 червня 2004 року, в розмірі 80 000 грн; зобов'язано ВАТ „Севплодоовоч"
повернути грошові кошти, одержані за правочином від 17 травня 2004 року, в
розмірі 216814 грн. ОСОБА_1. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

В січні 2007р. позивач звернувся до суду з завою про
винесення додаткового рішення та просив зобов'язати ДКП БТІ і ДРОНМ в м.
Севастополі зареєструвати за ВАТ „Севплодоовоч" право власності на спірне
нерухоме майно.

Додатковим рішенням цього ж суду від 01 лютого 2007 року ухвалено
зобов'язати ДКП БТІ і ДРОНМ в м. Севастополі зареєструвати за ВАТ
„Севплодоовоч" право власності на спірне нерухоме майно, що розташоване по
АДРЕСА_1.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_5 просять рішення суду від 27 грудня
2006 року та додаткове рішення від 01 лютого 2007 року скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи скарг, колегія вважає, що останні
підлягають частковому задоволенню, основне та додаткове рішення скасуванню з
наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що оскаржувані правочини
укладені з порушенням встановлено законом порядку, позивач помилявся щодо ціни
предмета договору купівлі-продажу та вказав її в розмірі 216814 грн, коли
насправді вартість спірного майна згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи Харківського ХНДІСЕ ім.Бокаріуса №3277 від
25.07.2006р. складає 955000 грн, що стало причиною для визнання правочинів
недійсними із застосуванням наслідків двосторонньої реституції.

З такими
висновками не може погодитись колегія суддів.

Згідно зі ст.229 ЦК
України, якщо особа помилилася щодо обставин, які мають істотне значення,
такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка
щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність або можливість використовувати за
цільовим призначенням.

Згідно з п.11
Постанови Пленуму ВСУ України „Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними", під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття
стороною суб'єкта, предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинуло на її
волевиявлення, при відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що
угода не була б укладена.

Стаття 228 ЦК України
передбачає, що нікчемним є правочин, який порушує публічний порядок,
(направлений на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина,
знищення, пошкодження майна фізичної чи юридичної особи).

Згідно зі ст.204 ЦК
України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи слідує, що 17 травня 2004р. між продавцем ВАТ
„Севплодоовоч" в особі ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_1 укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна вартістю 216814 грн (а.с.11). Договір укладено
в письмовій формі, нотаріально завірено (а.с.11), сторони досягли домовленості
щодо всіх суттєвих умов договору, в тому числі щодо ціни спірного майна та
домовились про перехід у власність ОСОБА_1 нерухомості за 216814 грн.

При цьому доказів наявності будь-яких обставин
неправильного сприйняття продавцем істотної умови договору (ціни) сторонами не
надано, в матеріалах справи вони відсутні.

Вищевказаним
фактам в їх сукупності суд належної оцінки не дав, не прийняв до уваги свободу
договору та можливість відчуження майна особою
за  будь-якою  ціною,
з  якою  погоджується
інша  сторона договору, чим
ухвалив рішення, яке суперечить фактичним обставинам справи та вимогам
матеріального права.

Оскільки договір купівлі-продажу спірного майна від 17 травня 2004р. є
дійсним, у суду немає підстав для визнання нікчемним наступного договору по
відчуженню того ж майна від 29 червня 2004 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП „Сокол і К" за
мотивами порушення публічного порядку.

Приймаючи до уваги презумпцію правомірності правочину та виходячи з
положень ст.203 ЦК України,
колегія приходить до висновку про необхідність відмови у зустрічному позові
щодо визнання договору купівлі-продажу спірного майна від 17 травня 2004р.
дійсним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не
визнаний судом недійсним.

Крім цього, додаткове рішення суду також не можна визнати законним та
обґрунтованим.

З матеріалів справи видно, що сторонами по справі були ВАТ
„Севплодоовоч", ОСОБА_1, ОСОБА_5, ПП „Сокол
і К". Ухвалюючи додаткове рішення, суд зобов'язав особу, яка не
приймала участі у справі - ДКП БТІ і ДРОНМ в м. Севастополі, зареєструвати за
ВАТ „Севплодоовоч" право власності на нерухоме майно.

Вищевказані помилки є суттєвими та тягнуть скасування додаткового рішення з
відмовою в його ухваленні.

Керуючись
ст.303-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги представника відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5- ОСОБА_6: на рішення місцевого суду Гагарінського району М.Севастополя
від 27 грудня 2006р. - задовольнити частково.

Рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 27 грудня 2006р. - скасувати, постановити нове, яким

-    в позові
відкритого акціонерного товариства "Севплодоовоч" до

ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору

купівлі-продажу від 17 травня 2004р. недійсним,

в позові ВАТ „Севплодоовоч" до ОСОБА_1, приватного підприємства „Сокол і К" про
визнання договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна по АДРЕСА_1 від 2 9
червня 2004 року недійсним,

-     в зустрічному
позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства
"Севплодоовоч" про

визнання
правочину дійсним -відмовити.

Додаткове рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 01
лютого 2007р. - скасувати, в ухваленні додаткового рішення відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.