Справа № 22 ц- 366/07                                           Головуючий в 1-й інстанції- Словенко Г.П.
Категорія - 18                                                                                                 Доповідач - Гайдук В.І.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області   в складі:
головуючого - Гайдук В.І. суддів - Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.
при секретарі   - Кочковій А.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Акціонерного
поштово-пенсійного банку "Аваль" в особі Дніпропетровської обласної
дирекції Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль" (далі АППБ
"Аваль")

на рішення Солонянського районного суду від 25 вересня
2006 року

по цивільній справі за позовом
Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль" в особі
Дніпропетровської обласної дирекції акціонерного поштово-пенсійного банку
"Аваль" доОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на частку в
спільному сумісному майні подружжя та позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль" в особі
Дніпропетровської обласної дирекції Акціонерного поштово-пенсійного банку
"Аваль", відділу державної виконавчої служби Солонянського району про
визнання незаконними (неправомірними) дій державного виконавця та виключення
майна з акту опису, -

встановила:

У березні 2006
року АППБ "Аваль" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_2,
треті особи: відділ Амур-Нижньодніпровської державної виконавчої служби
Дніпропетровського управління юстиції, приватний нотаріус Солонянського
районного нотаріального округу ОСОБА_3, про
визнання недійсним правочину між відповідачами стосовно нерухомості і
скасування свідоцтва про право власності на частку в спільному сумісному майні
подружжя виданого 17.07.2004 р. приватним нотаріусом ОСОБА_3 та скасувати
реєстрацію права власності за цим свідоцтвом в органі реєстрації, посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа
виданого 14.10.2002р. Солонянським районним судом, з відповідачки
ОСОБА_2 на користь позивача стягнено в рахунок погашення боргу суму 39 374,49
доларів США. 05.11.2002
року було відкрито виконавче провадження, 13.12.2002 року було винесено
постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження, а
18.12.2002 р. складено акт опису і арешту майна відповідачки ОСОБА_2, по вулиці
АДРЕСА_1.

Проте, на
підставі спільної заяви відповідачів від 17.07.2004 року, які в простій
Письмовій формі уклали між собою угоду про визначення розміру часток у
спільному сумісному майні, набутому ними під час шлюбу, приватним нотаріусом
було видано свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні
подружжя, що  призводить до неможливості
звернення стягнення на вказане майно і порушує права позивача, як стягувача у виконавчому провадженні. Тому позивач просив
суд задовольнити його вимоги.

2.

Відповідач
ОСОБА_1 позов не визнав та звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про
визнання незаконними (неправомірними) дій державного виконавця ВДВС
Солонянського РУЮ Сіянко А.В. в частині опису та арешту майна, як складеного з
порушенням його прав та норм закону та просив виключити із акту опису та арешту
жилий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Солонянського районного суду від 25 вересня 2006
року у задоволені позову АППБ "Аваль" відмовлено, зустрічний позов
ОСОБА_1. задоволено: визнано неправомірними (незаконними) дії державного
виконавця ВДВС  Солонянського РУЮ Сіянко
А.В.   в частині опису та арешту 18
грудня 2002 року спільного сумісного майна ОСОБА_1. та ОСОБА_2 - житлового
будинкуАДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1; виключено з акту опису та арешту майна від 18 грудня 2002
року, складеного державним виконавцем ВДВС Солонянського РУЮ Сіянко А.В.,
спільне майно ОСОБА_1. та ОСОБА_2. а саме житловий будинокАДРЕСА_1 з надвірними
будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1;  стягнуто
з АППБ "Аваль"  в особі
Дніпропетровської обласної дирекції АППБ "Аваль", відділу державної
виконавчої служби Солонянскьогог району та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. судові
витрати по сплаті судового збору по 5 гривень 66 копійок з кожного, а також
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгялду цивільної справи по 5 гривень з кожного.

В апеляційній
скарзі АППБ "Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції АППБ
"Аваль" просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення,
яким у вдоволенні позову ОСОБА_1. відмовити, а позовні вимоги АППБ
"Аваль" задовольнити вказуючи на те, що судом при постановленні
рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, що регулюють
дані правовідносини.

Розглянувши
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних
підстав.

Відмовляючи в
позові АППБ «Аваль» і задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1., суд виходив з
того, що спірне майно є спільним сумісним майном подружжя, тому у нотаріуса
було право на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному
сумісному майні подружжя, а державним виконавцем при проведенні виконавчих дій,
арешту та опису спірного жилого будинку
були порушені норми закону та права позивача ОСОБА_1.

Між тим з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається із
матеріалів справи на підставі виданого Солонянським районним судом виконавчого
листа № 2-258 від 14.10.2002 р. державним виконавцем відділу державної
виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Сіянко А.В. - 5.11.2002 р. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження. Відповідно до зазначеного виконавчого
листа з ОСОБА_2 на користь АППБ „Аваль", в особі Дніпропетровської
дирекції підлягало стягненню - повернення кредиту в сумі 39347,49 доларів США. Даною постановою
з метою забезпечення виконання накладено арешт на майно боржника вартістю
222002,15 грн.(а.с.8).

Постановою цього
ж державного виконавця від 13.12.2002 р. встановлено належні

боржнику
ОСОБА_2. два автомобіля марки „АУДІ" та „ТАЙОТА", накладено арешт на
все належне їй майно. В акті опису та арешту майна від 18.12.2002 p.,
складеного вказаним

державним
виконавцем включено домоволодіння поАДРЕСА_1вказано, що на описане майно
накладено арешт, заборона на його відчуження та передано

на відповідальне
зберігання ОСОБА_2. разом з копією акту, про що свідчить її підпис

3.

В справі знаходиться також свідоцтво про право власності
ОСОБА_2 на єдиний

комплекс будівель, що знаходиться по АДРЕСА_2

району від 12.02.2001 р.(а.с.11).

17.07.2004 р. приватним нотаріусом Солонянського районного
нотаріального округу

Дніпропетровської області відповідно до ст.69 СК та заяви
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на долю в їх

спільному сумісному майні, а саме: ОСОБА_1 - 9/10 та
ОСОБА_2. - 1/10 єдиного

комплексу будівель та жилого будинку з надвірними
будівлями (а.с. 16).

Відповідно до ст.69 СК України - дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що

належить їм на праві спільної сумісної власності. При
цьому розділити майно дружина та

чоловік   мають
право за взаємною згодою (ч.2 ст.69 СК). Договір про поділ житлового

будинку,
квартири,  іншого  нерухомого
майна,  а також про  виділ
нерухомого  майна

дружині, чоловікові із складу усього майна подружжя має
бути нотаріально посвідчений.

Між тим, як встановлено по справі подружжя ОСОБА_1,
ОСОБА_2   розділ спільного майна не

проводили і нотаріально посвідчений договір про розділ
будинку та єдиного комплексу

будівель не укладали.

Із заявою до приватного нотаріуса вони звернулися лише
для визначення часток

кожного із них в зазначеному майні,
що є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна,
що є об'єктом права

спільної сумісної власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо

інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Виходячи із домовленості між подружжям дійсно частки
майна кожного із них

можуть бути і не рівними.

Стаття 70 Закону України „Про нотаріат" передбачає
видачу свідоцтва про право на

частку в спільному майні на
підставі письмової заяви подружжя.

Між тим, треба мати на увазі, що із заявою про визначення
часток в спільному

сумісному майні за взаємною домовленістю, подружжя
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса

17.07.2004 року, тобто тоді, коли виконавче провадження
по стягненню боргів з ОСОБА_2
знаходилося    в    провадженні    відділу
державної    виконавчої    служби
Амур-

Нижньодніпровського районного управління юстиції м.
Дніпропетровська і на вказане

чайно було накладено арешт.

У числі загальних засад цивільного законодавства ст.3 ЦК України
передбачено

справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно ч.3 ст.13 ЦК
України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром

надати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в
інших формах.

Складенням заяви про визначення часток в спільному
сумісному майні  та видачею

приватним   нотаріусом
свідоцтва  про   право
власності   в  спільному
сумісному  майні
ОСОБА_1  9/10 та ОСОБА_2. 1/10 майна, на
яке було накладено арешт в забезпечення

виконання рішення суду по стягненню з  ОСОБА_2 боргу стало     б
неможливим виконання на користь стягувача АШІБ «Авали» і ці дії
свідчать про недобросовісність

ОСОБА_2   з  метою ухилення від сплати боргу. Тому, в силу ст.215 ЦК ч.1 ст.203 ЦК

України, зазначене свідоцтво
підлягає визнанню недійсним.

Позовні вимоги ОСОБА_1. в частині визнання неправомірними
дій    державного

виконавця ВДВС Солонянського РУЮ
Сненко А.В. в частині опису та арешту 18.12.2002 р. майна ОСОБА_1,
ОСОБА_2, що складається із жилого будинкуАДРЕСА_1,     не підлягали задоволенню, оскільки акт
опису майна, належного ОСОБА_2 був їй вручений, а вимоги про повідомлення про
це ОСОБА_1, не  ґрунтується на законі.

Включаючи в опис майна спірного жилого
будинку державний виконавець виходив казів
про належність цього будинку на праві власності боржниці (а.с. 10,17). При
цьому

4.

ніякої заяви від боржниці відносно права на цей будинок
її чоловікові не надходило (а.с.11 зв.).

За таких
обставин у державного виконавця не було необхідності звертатися до суду для
визначення частки боржниці. Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в даному випадку мав
право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на частину
будинку та виключення її із акту опису майна.

Відповідно
порушень ч.2 ст.19 Конституції України та ч.6 ст.50 Закону України « Про
виконавче провадження» державним виконавцем не було допущено.

Виходячи із
вказаних обставин справи, позовні вимоги ОСОБА_1. про виключення з опису майна
спірного будинку також не підлягають задоволенню. ОСОБА_1 просить виключити із
опису майна будинокАДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, посилаючись на
те, що дії державного виконавця при арешті
та опису майна були неправомірними, а також на те, що цей будинок був придбаний
в період шлюбу з ОСОБА_2 Оскільки доводи ОСОБА_1. про допущення
порушень державним виконавцем не знайшли свого підтвердження, а спірний будинок
згідно договору купівлі-продажу від
13.12.2000 р. (а.с.71) належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, його вимоги про виключення
цього будинку безпідставні.

ОСОБА_1, згідно
вимог ст.ст.60,61,63,70, 71 СК України, має право звернутися до суду з позовом
про визнання права власності на частину описаного майна, виділити цю частину та
виключити її із акту опису майна.

Оскільки судом
першої інстанції при розгляді справи невірно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення по суті позовних вимог, яким позовні вимоги ЛППБ «Аваль» задовольнити, а в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218,303,307,309,317 ЦПК України,
колегія судців, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Акціонерного
поштово-пенсійного банку "Аваль Вдовольнити.

Рішення
Солонянського районного суду від 25 вересня 2006 року скасувати і постановити нове рішення, яким позовні вимоги АППБ
«Аваль» задовольнити та визнати Здійсним
свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_1 на 9/10 частки
та ОСОБА_2 на 1/10 частки єдиного комплексу будівель у АДРЕСА_2 та житлого
будинку надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 17 липня 2004 р. за реєстром № 1901
і скасувати регістрацію права власності на нерухоме майно відповідно
до цього свідоцтва в ТОВ 'Абрис». В
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може 1оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом 2-х місяців.