Справа № 22ц
- 1409 / 2007                                 Головуючий
в 1 інстанції - Соловйов
Категорія -44                                                         Доповідач   - Глушенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007 року               Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого    -
Глущенко Н.Г.

суддів                - Григорченка Е.І., Максюта Ж.І.

при секретарі   - Білоконь Н.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1на ухвалу Магдалинівського
районного суду  Дніпропетровської області
від 17 липня 2006 року про скасування заходів щодо забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 17.07.2006 року
скасовано захід забезпечення позову - накладення арешту на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить на праві власності ОСОБА_1. / т.2
а. с. 133 /.

З даною ухвалою
не погодилася відповідачка ОСОБА_1. і звернулася до суду з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати ухвалу суду від 17.07.2006 року, посилаючись на те, що
вона ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального закону / т.2 а.
с. 156 /.

Перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно
відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської
області від 13.07.1998 року / т.1 а. с. 1 / в забезпечення позову ОСОБА_2. до
ОСОБА_1. про стягнення боргу було накладено арешт на все майно та грошові суми,
які належать ОСОБА_1.

Магдалинівським райсудом Дніпропетровської
області було розглянуто по суті спір, який виник між сторонами і 26.05.2003
року ухвалено рішення по справі, яким з відповідачки ОСОБА_1. стягнено на
користь ОСОБА_2. 20700 грн. у відшкодування шкоди та 3000 грн. - у
відшкодування моральної шкоди і 207 грн. - судові витрати / т. 2 а. с. 65-66 /.

Рішенням Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 24.11.2003 року в позові ОСОБА_2. до
ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди - відмовлено / т. 2 а. с. 92-93/.

2

Ухвалою
Верховного Суду України від 11.10.2005 року ОСОБА_1. відмовлено в її касаційній
скарзі на зазначені рішення райсуду
та апеляційного суду / т. 2 а. с. 104-105 /.

Таким чином
рішення судів першої та апеляційної інстанції вступили в законну силу, але не
зважаючи на дані обставини заходи щодо забезпечення позову прийняті райсудом згідно ухвали
від 13.07.1998 року, так і не були скасовані.

Крім
того, рішення суду від 26.05.2003 року виконане державною виконавчою

службою
шляхом передачі майна боржника ОСОБА_1. стягувачу ОСОБА_2., що

підтверджується
постановою про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від

27.06.2006 року, відповідним актом
державного виконавця від 27.06.2006 року, постановою про закінчення виконавчого
провадження та оригіналом виконавчого листа / т. 2 а. с. 118,119,128,129/.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до
висновку щодо необхідності

скасування заходів забезпечення
позову, постановивши відповідну ухвалу від 17.07.2006 року/т. 2 а. с 133 /.

З'ясувавши
обставин справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, при вище зазначених обставинах, на законних підставах
скасував заходи щодо забезпечення позову ОСОБА_2., оскільки спір між сторонами
розглянуто і ухвалено рішення по справі, яке вступило в законну силу і виконане
державною виконавчою службою.

Підстав для скасування ухвали суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Посилання
відповідачки ОСОБА_1. на те, що був порушений процесуальний закон, оскільки
вона не була своєчасно повідомлена про розгляд заяви щодо скасування заходів
забезпечення позову, так як отримала судове повідомлення поштою лише 19.07.2006
року, - не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст.
154 ЦПК України - питання про скасування заходів забезпечення позову
вирішується в судовому засідання з повідомленням сторін, які беруть участь у
справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів
забезпечення позову.

Відповідно до ч.
З ст. 74 ЦПК України - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення
процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою, направляються
судові повістки-повідомлення, а згідно ч.4 ст. 74 ЦПК України - така судова
повістка-повідомлення направляється завчасно.

З матеріалів
справи вбачається, що дійсно Магдалинівським райсудом Дніпропетровської області питання щодо скасування заходів
забезпечення позову було розглянуто у відповідності з вимогами закону - в
судовому заходів засіданні / т. 2 а. с. 131-133 / і всі особи, які беруть
участь у справі, були повідомлені судом першої відповідно до вимог ст. ст. 74,
154 ЦПК України / т. 2 а. с. 130 /.

Інші доводи
апеляційної скарги відповідачки не є суттєвими для вирішення питання відносно
законності та обгрунтованості скасування заходів забезпечення позову.

Крім того,
згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України - не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином,
доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, а ухвала суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Ухвалу
Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2006
року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.