Справа 22-1290- 2007 р.                               Головуючий у 1 інстанції Шилова Л.М.
Категорія 11,16                                              Доповідач Суровицька Л.В.
РІШЕННЯ Іменем України

19 червня 2007 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської

області
в складі:     Головуючої судді - Авраменко
Т.М.

Суддів -                       Гайсюка О.В.,  Суровицької Л.В.

При секретарі -        Савченко Н.В.

За участю представника позивача -
Морус Г.О., представника відповідача - ОСОБА_2 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу
за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства
«Кіровоградтепло» на рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда від 20 квітня 2007 року
у справі за позовом ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року Дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української
нафтогазової академії» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію.

Зазначало , що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1.

Підприємство надавало йому послуги з теплопостачання, однак відповідач свої
зобов'язання по оплаті послуг в повному обсязі не
виконав і станом на 1 грудня 2006 року має заборгованість в
сумі 1511 грн.96 коп.

В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги і просив стягнути з
відповідача 1270 грн.80 коп. заборгованості! (15).

Рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда від 20 квітня 2007 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Кіровоградтепло» просить рішення суду скасувати з
підстав порушення норм матеріального і
процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала
доводи апеляційної скарги і пояснила, що заборгованість виникла у зв'язку із
підвищенням тарифів на теплову енергію.

Представник відповідача пояснив, що ОСОБА_1 сплатив заборгованість за
надані послуги з теплопостачання і просив залишити рішення районного суду без
змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЦНТІ УНГА»
до ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що фактичні
договірні відносини, які склались між сторонами шляхом
відкриття особового рахунку на ім'я відповідача, видачі йому абонентської книжки та надання послуг з теплопостачання,
що діяли в період до 1 серпня 2003

2

року, були за
взаємною згодою сторін замінені іншими договірними відносинами відповідно до
умов договору про реструктуризацію заборгованості від 26 серпня 2003 року.
Оскільки умови даних договорів виконані відповідачем повністю, то у позивача
немає підстав вимагати від відповідача виконання зобов'язань не передбачених
договорами, а саме оплати послуг з теплопостачання за діючими тарифами, які
значно вищі, ніж ті, що були передбачені договором про реструктуризацію
заборгованості.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів
погодитись не може. З матеріалів справи вбачається, що дійсно між сторонами
склались фактичні договірні відносини щодо надання послуг з теплопостачання.

Станом на 1
серпня 2003 року відповідачем не були оплачені послуги підприємства по
теплопостачанню у повному обсязі і утворилась заборгованість в сумі 1097 грн.89
коп.

Відповідно до договору про реструктуризацію заборгованості від 26 серпня
2003 року, укладеного між сторонами, підприємство розстрочило
відповідачу сплату вказаного боргу до 1 серпня 2006 року (а.с.5-6).

Умови договору
щодо сплати боргу та суми поточного щомісячного платежу, відповідачем виконані.
Вказана обставина підтверджена поясненнями представника позивача, представника
відповідача та витягом з особового рахунку ОСОБА_1, оригіналами абонентських книжок на ім'я ОСОБА_1

Відповідно до п.п.4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня
2003 року № 976 «Про затвердження Порядку
погашення реструктуризовано*! заборгованості та внесення поточних
платежів за житлово-комунальні послуги» , а також п.п.2 п.2 договору про
реструктуризацію заборгованості від 26 серпня 2003 року, укладеного сторонами,
підприємство зобов'язане у разі зміни рівня тарифів проводити перерахунок "реструктуризовано"! заборгованості.

Згідно рішення
міськвиконкому № 307 від 22.03.2000 р. з 1 січня 2001 року встановлено тариф за опалення 0,74 коп. за 1 кв.м
опалювальної площі в опалювальний період, рішенням міськвиконкому № 1644 від
12.12.2001 р. з 1 січня 2002 року - в сумі 1 грн.48 коп. та рішенням
міськвиконкому № 792 від 09.06.2004 року з 1 липня 2004 року - 2 грн.50 коп.
(а.с.34).

У зв'язку з
підвищенням тарифів на послуги з теплопостачання та оплатою послуг відповідачем
без урахування цього підвищення, станом на 1 грудня 2006 року за ОСОБА_1
утворилась заборгованість в сумі 1270 грн.80 коп.

Договір про
реструктуризацію боргу є самостійним договором, не замінює договір про надання послуг з теплопостачання, який
фактично укладений сторонами і діє паралельно з ним, підприємство надавало
послуги відповідачу з теплопостачання після укладення договору про
реструктуризацію, тому позовні вимоги ДП «Кіровоградтепло» є обгрунтованими та
доведеними і підлягають задоволенню.

Пояснення
представника відповідача про те, що сума поточного щомісячного платежу є
фіксованою у договорі і не підлягає зміні, спростовуються поясненнями
представника позивача, постановою КМУ від 27 червня 2003 р. № 976 та договором
про реструктуризацію заборгованості від 26 серпня 2003 року.

Оскільки
висновки суду не відповідають обставинам справи, відповідно до п.3 ч.1 ст.309
ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення.

Частина перша
статті 526 ЦК України
передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так як
відповідач неналежним чином виконав умови договору по оплаті послуг з
теплопостачання, не оплатив надані послуги в повному обсязі, з нього на користь
позивача підлягає до стягнення 1270 грн.80 коп. боргу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ДП «Кіровоградтепло» підлягають
до стягнення 30 грн. по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн., а також на користь держави державне мито в сумі
51 грн.

3

На підставі ст.ст. 11, 509, ч.1 ст.526 ЦК України, абз.2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст.1,4, п.2 ч.1 , ч.2 ст.6 Закону України
«Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п3 ч.1
ст.309,ст.ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних
інновацій Української нафтогазової академії» задовольнити.

Рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда від 20 квітня 2007 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову
енергію, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» ТОВ «Центр науково-технічних інновацій Української
нафтогазової академії» борг в сумі 1270 грн.80
коп. та 30 грн. на відшкодування судових витрат, всього 1300 грн.80
коп.(одна тисяча триста гривень вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в
сумі 51 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.