Справа № 22- 5403
інстанції: суддя - Полякова
Доповідач: суддя - Сукманова Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13
липня     2007 року                                                           м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Курило В.П.

Суддів
Сукманової Н.В.,  Єлгазіної Л.П.

При
секретарі   Баранові В.В.

З участю
представників відповідачів ОСОБА_1.,
ОСОБА_2

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщення апеляційного суду в м.  Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Єнакієвського міського суду Донецької області від 22
липня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП « Орджонікідзевугілля »,  Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м.  Єнакієве Донецької
області   про перерахунок відшкодування
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Єнакієвського міського суду

Донецької області від 22 липня 2004 року у справі за його позовом до ДП
«Орджонікідзевугілля»,  Виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м.
Єнакієве Донецької області про перерахунок відшкодування шкоди,  яким йому було відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Просив
рішення суду скасувати,  справу направити
на новий розгляд,  оскільки висновки суду
не відповідають фактичним обставинам справи, бо суд застосував не всі коефіцієнти
підвищення тарифних ставок та окладів,  а
саме : 1, 35 та 1, 763 і тому сума відшкодування шкоди була незаконно занижена,
крім того,  на його думку судом
безпідставно застосовано обмеження середнього заробітку

Заслухавши
доповідача,  учасників процесу,  дослідивши матеріали справи,  апеляційний суд приходить до наступних
висновків.

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
на підприємстві відповідача працював з 22.01.1963 року по 26.02.1974 року
крепильником,  яка переіменована в
професію - гірничного робіткика  по РГВта
з 14.03.1974 року по 06.09.1990 року - прохідником.

31.12.1971
року був травмований ,  висновком МСЕК
від 27.10.1994 року йому встановлено
25% втрати професійної працездатності по зазначеній травмі.

2

Наказом
по шахті від 24.11.1994 року № 563 йому призначені регресні виплати у сумі 11,
51 гривень із середнього заробітку гірничого робітника по РГВ за жовтень 1994
року у розмірі 46, 02 гривень відповідно до „ Угоди по тарифам ,  трудовим і соціальним гарантіям між
Мінуглепромом і отраслевими профспілками вугільної промисловості „.

Судом
першої інстанції правильно зазначено,  що
для разрахунку відшкодування шкоди позивачу необхідно керуватися Постановою
Кабінету Міністрів України № 276 від 26.05.1992 року „ Про заходи щодо виконання
постанови Верховної ради України від 29.04.1992 року „ Про підвищення
соціальних гарантій для населення „ та належить взяти середній заробіток
гірничого робітника по РГВ за січень-квітень 1992 року та відкоректирувати його
на коефіцієнти підвищення   тарифних
ставок .

Середній
заробіток по професії - гірничий робітник по РГВ за січень-квітень 1992 року
склав - 4753, 82 крб.,   1/12   вислуги років - 1774 крб.

Згідно
Постанови Кабінету Міністрів України № 1100 від 03.10.1997 року - перерахований
чи нарахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100% втрати
професійної працездатності не може бути більше сереньомісячного заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) при умові його
роботи на протязі повного календарного місяця чи в перерахунку на повний
календарний місяць роботи.

Станом
на  листопад1997    року
середній заробіток  гірничого
робітника по РГВ   з урахуванням
коефіцієнтів підвищення   тарифних ставок
становить: 208, 95 гривень ,
виходячи   з   розрахунку:
4753, 82 крб х   1.6x2, 56+   1774 крб х1.2х1.5х 2.78х 1.449х  4.3х 1.395x2x3.167x1.5x1.35   :100000крб. = 118, 52 грн. х   1.763 = 208, 95 грн.   і щомісячні
виплати позивачу становили б - 208, 95 грн. х25%= 52, 24 грн.

З
довідки підприємства ( а.с.  16) вбачається.що
позивачу ОСОБА_3. провадились виплати із обмеженного заробітку по зазначеній
професії - 299 грн. у сумі 74, 75 грн.,
тобто виплати провадились в більшому розмірі,  а відповідно п.9 „Правил відшкодування
власником підприємства,  установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків „ визначений розмір втраченого заробітку чи відповідна його
частина незалежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності
коригуванню у бік зменшення не підлягає.

Судом
першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги посилання ОСОБА_3. на
те,  що обмеження передбачені абз.6 п.28
„ Правил відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків „ застосовані незаконно ,  бо
зазначені обмеження введені з жовтня 1997 року-вже після того,  як у нього виникло право на відшкодування
шкоди,  і вважає , що даний Закон не має
зворотньої сили. Судом правильно зазначено,
що дані обмеження позивачу застосовані саме з листопада 1997 року,  і не поширюється на попередні правовідносини
,  які склалися з момента виникнення
права   позивача на відшкодування шкоди.

Доводи
апеляційної скарги позивача стосовно того , що судом незаконно не застосовані
коефіцієнти підвищення тарифних ставок та окладів 1, 35 та 1, 763
безпідставні,  оскільки з наведеного
розрахунку вбачається,  що корегування сум
відшкодування шкоди на зазначені коефіцієнти судом було проведено  .

Перевіривши
доводи апеляційної скарги в межах оскарження,
а вони вже перевірялись ,  як при
розгляді справи судом першої інстанції,
так і були перевірені апеляційним судом,
який прийшов до висноку , що суд першої інстанції постановив рішення з
урахуванням всіх обставин по справі і з додержанням вимог матеріального і
процесуального права і тому підстав для задоволення апеляційної   скарги позивача    немає.

3

Таким чином,  розглядаючи справу,
суд всебічно, повно і об'єктивно, згідно з наданими доказами розглянув
спір,  прийняв правильне рішення.

Керуючись  ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення
Єнакіевського міського    суду   Донецької області    від 22 липня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної   сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання
законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.