УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

"20"
вересня 2007 року

Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючої -
Фавщевської Н.Є. суддів - Шевчук Г.М. ,
Дикун СІ. при секретарі - Заблоцькій Л.М.  з участю - сторін

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від
12 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  ОСОБА_3,
Тернопільської міської ради про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,  -

встановила:

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2007 року в позові
ОСОБА_1  до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
Тернопільської міської ради про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою шляхом визнання недійсним рішення Тернопільської міської
ради від 19 липня 2005 року №4/16/57 та договору оренди земельної ділянки від
23 січня 2006 року №2291 в частині надання ОСОБА_3 50 кв.м,  земельної ділянки та відновити стан земельної
ділянки до попереднього відмовлено.

В
апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати,  як незаконне,
оскільки судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши
сторони,  перевіривши доводи апеляційної
скарги,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно
п.5  ст. 311 ЦПК України рішення суду
підлягає до скасування з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

Справа №
22а-872                                              Головуючий
у І інстанції - Мартицъ
О.І.

Категорія-
33                                                                    Доповідач
- Шевчук Г.М.

2

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом визнання
недійсним рішення Тернопільської міської ради від 19 липня 2005 року,  договору оренди земельної ділянки від 23
січня 2006 року в частині надання ОСОБА_3,
ОСОБА_2 50 кв.м.  земельної
ділянки та відновити стан земельної ділянки до попереднього,  посилаючись на те,  що відповідачем було помилково надано в
оренду 50 кв.м.  земельної ділянки,  якою вона користувалася згідно договору
оренди.

Однак суд першої
інстанції даних позовних вимог не вирішував.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1  на підставі договору оренди земельної ділянки
від 27 січня 2003 року прийняла в оренду земельну ділянку площею 130 кв.м.
,  яка знаходиться в АДРЕСА_1 терміном на
5 років з 27 грудня 2002 року до 27 грудня 2007 року.

Рішенням
16 сесії 4 скликання Тернопільської міської ради від 19 липня 2005 року за
№4/16/57 "Про вилучення та надання земельних ділянок громадянам"
надано ОСОБА_2,  ОСОБА_3 в оренду
терміном на 5 років земельну ділянку площею 158 кв.м.

При
розгляді справи суд вирішував питання щодо правомірності надання відповідачам
158 кв.м.  земельної ділянки в оренду та
прийшов до висновку,  що міська рада при
наданні земельної ділянки діяла в межах своєї компетенції.

Однак
позивач не оскаржувала рішення міської ради щодо надання всієї земельної
ділянки в оренду,  а ставила питання про
усунення перешкод в користуванні 50 кв.м.
землі,  яка неправомірно
знаходиться в оренді відповідачів.

Таким
чином суд першої інстанції не розглянув позовних вимог щодо усунення перешкод в
користуванні земельної ділянки,  не
дослідив чи існують перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1  з боку відповідачів,  чи правомірно знаходиться в оренді
відповідачів спірна земельна ділянка розміром 50 кв.м.

З
протоколу судового засідання від 12 липня 2007 року вбачається,  що допитаний в суді спеціаліст начальник
відділу використання земельних ресурсів Тернопільської міської ради Руцький
А.Я. пояснив,  що земельні ділянки сторін
межують між собою,  при виконанні графічних
робіт не були зведені по границях в результаті чого виникло перекриття на 50
кв.м.  внаслідок чого земельна ділянка
відповідача зайшла на земельну ділянку позивача.

Однак
суд не дав належної оцінки цим поясненням,
хоч дана обставина має значення для правильного вирішення спору.

Предметом
дослідження суду не був навіть договір оренди від 23.01.2006 р. про надання
ОСОБА_3,  ОСОБА_2 земельної ділянки,  який позивач частково оскаржив.

3

Крім
того суд розглянув справу без участі відповідачів належним чином не повідомивши
їх про час та місце судового розгляду,
що є також порушенням норм ЦПК,  а
тому є підставою до скасування рішення суду з направленням справи на новий
розгляд.

При
новому розгляді справи слід врахувати наведене,
зібраним доказам дати належну оцінку для з"ясування порушеного
права землекористування позивачки при потребі призначити судову експертизу або
доручити землевпорядній організації перевірити дане питання та вирішити спір у
відповідності до закону.

Враховуючи
вищенаведене судова колегія вважає,  що
рішення суду постановлене з порушенням норм ЦПК,  а тому підлягає до скасування.

Керуючись  ст.
ст. 311,  314,  315 ЦПК України,  судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  задоволити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2007 року скасувати,  справу направити на новий розгляд в той же
суд в іншому складі суду.

Ухвала
остаточна,  однак може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців шляхом подачі
скарги.