УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
червня 2007р.                                                                              м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М.,
Шишко А.І..Павлишиної А.Т.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Закарпатської обласної філармонії про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою директора Закарпатської обласної філармонії на
рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23 березня 2005 року,-

встановила:

В
листопаді 2004 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Закарпатської
обласної філармонії про поновлення на роботі, стягнення зарплати за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2004 р. в позові відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Закарпатської області від 17.03.2004 р. рішення місцевого
суду скасовано, постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_1. задоволено,
поновлено її на посаді заступника директора по концертній діяльності
Закарпатської обласної філармонії, стягнуто з відповідача в користь позивачки
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1523 грн. та
моральну шкоду в розмірі 1500 грн., та в користь держави 51 грн. державного
мита.

Не
погоджуючись з рішенням Апеляційного суду директор Закарпатської обласної
філармонії подав касаційну скаргу, в якій вказав на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, невідповідність висновку суду фактичним обставинам
справи, у зв"язку з чим просив зазначене рішення скасувати , залишивши в
силі рішення місцевого суду.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення Апеляційного суду
відсутні виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
звільнення позивачки на підставі п.3 ст.40 КЗпП України проведено у
відповідності до вимог чинного законодавства.

Однак,
такий висновок суду суперечить обставинам справи і не відповідає вимогам
закону.

Справа №
33-ц-311кс/07р.                         Головуючий
у 1 інстанції Монич О.В.

Категорія
2                                                                            Доповідач:
Вакарук В.М.

Відповідно
до вимог п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений
строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у
випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового
розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення.

Діючим
трудовим законодавством передбачено два види дисциплінарної відповідальності -
догана та звільнення /ст.147 КЗпП України/.

Із
матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 41-Д від 19.Х.2004 р. ОСОБА_1.
було оголошено сувору догану у зв"язку з незадовільною організацією
відкриття концертного сезону 2004-2005 p.p., незадовільну
організацію концертної програми та невиконання своїх посадових обов'язків, а
згідно наказу № 67-К від 26.10.2004 р. її звільнено по п.З ст.40 КЗпП України
за систематичне невиконання нею без поважних причин обов"язків, покладених
трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Однак,
місцевий суд не взяв до уваги той факт, що до позивачки адміністрацією був
застосований непередбачений ст.147 КЗпП України вид дисциплінарної
відповідальності і в її обов"язки згідно наказу № 26.12.2003 р. № 46-Д
"Про розподіл обов'язків між відповідальними, творчими та технічними працівниками
облфілармонії", затвердженого управління культури Закарпатської
облдержадміністрації, не входило відкриття концертного сезону чи концертних
програм,

За таких
обставин Апеляційний суд прийшов до правильного висновку про те, що притягнення
ОСОБА_1. до дисциплінарної відповідальності по зазначених в наказі № 41-Д від
19.10.2004 р. підставах є необгрунтованим, оскільки в матеріалах справи
відсутній будь-який розпорядчий документ про покладення на неї обов'язків про
персональну відповідальність за організацію відкриття концертного сезону та
концертних програм, а також відповідачем не подано жодних доказів про вчинення
позивачкою інших порушень трудової дисципліни /скарги, доповідні, акти/, які б
свідчили про систематичність порушення нею трудової дисципліни, що послужило б
правовою підставою для звільнення по п.З ст.40 КЗпП України. Окрім того, в
порушення вимог ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення
відповідачем не було взято від позивачки пояснення, таке пояснення нею було написано
тільки 20.10.2004 р .

Тому,
враховуючи викладене, Апеляційний суд прийшов до правильного висновку, що
постановлене судом першої інстанції рішення підлатає скасуванню з підстав,
передбачених п.п.1,3 ст.309 ЦПК України та ухвалив нове рішення, яким поновив
ОСОБА_1. на посаді заступника директора по концертній діяльності облфілармонії,
стягнувши в її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та
моральну шкоду.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,

вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що рішення Апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для його обов"язкового
скасування.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах
по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну скаргу
директора Закарпатської обласної філармонії відхилити. Рішення Апеляційного
суду Закарпатської області від 17 березня 2005 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.