Справа №33-ц-480                                                          Головуючий
суддя у 1 інстанції: Хільчук І.І.
10                                                                             Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня
2007 року                                                                                                  м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області

в складі:
Василевича B.C.,
Хилевича СВ.,  Григоренко М. П.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання такими,  що
втратили право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_4 в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод в користуванні
житлом за касаційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_4 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 червня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2005
року,

встановила:

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 23 червня 2005 року позов ОСОБА_1
задоволено,  в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2,  ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою
апеляційного суду Івано-Франковської області від 29 вересня 2005 року рішення
Коломийського міськрайонного суду від 23 червня 2005 року залишено без змін.

На це
рішення і ухвалу суду була подана касаційна скарга ОСОБА_2,  ОСОБА_4.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2,  ОСОБА_4
просять скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 червня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2005
року та направити справу на новий розгляд,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу,  якщо визнає,  що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального
і процесуального права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм процесуального права,  і
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України»
щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007
року,   ст.  ст.
331,  332,  335-337 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2,  ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Коломийського міськрайонного суду від 23 червня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.