УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007
року                                                                                                  м.
Харків.

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

Колтунової А.І.,
Коваленко І.П., Яцини В.Б.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2005 року по справі за
позовом прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих залиттям квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

1 квітня 2002 року прокурор Приморського району м. Одеси звернувся до суду
з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що однокімнатна квартира АДРЕСА_1,
де проживає пенсіонерка ОСОБА_1, з вини відповідача, який проживає поверхом
вище, у квартирі АДРЕСА_2 цього ж будинку, на протязі 1999-2001 років
неодноразово затоплялася, що було зафіксовано адміністрацією МЕП - 57 м. Одеси.
Вартість відновлювального ремонту квартири ОСОБА_1 за висновком експерта
складає 5942 грн. Вказав, що в результаті залиття квартири позивачці також було
завдано моральної шкоди на 6000 грн., оскільки внаслідок непрацюючої після
залиття електропроводки вона не могла тривалий час користуватися
електроенергією, чим суттєво порушено її нормальний уклад життя.

Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, відповідач в
судове засідання не з'явився і справа була розглянута без його участі.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Останнім
рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2005 року, яке
ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2005

Справа № 546-кс-07

Головуючий у першій інстанції: Андреев В.М.

Доповідач: Яцина
В.Б.

року
залишено без змін, вищевказані позовні вимоги були задоволені у повному обсязі.

В касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з такими судовими рішеннями,
просить їх скасувати і справу передати на новий розгляд, посилаючись на
порушення судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги,
розглянувши справу в межах, передбачених ст. 335 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, проти
висновків якого не заперечував і апеляційний суд вважав, що вони обґрунтовані.

Проте, суд внаслідок порушення норм процесуального права дійшов цього
висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин
справи.

Суд першої інстанцій розглянув справу без відповідача і при цьому зазначив,
що він був належним чином повідомлений про слухання справи.

Але такі висновки суперечать матеріалам справи та нормам процесуального
права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про розгляд справи без його
виклику до суду, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції
направляв повістки про виклик відповідача до суду за його єдиним відомим місцем
проживання, та помилково зазначив про те, що той не повідомляв суд про зміну
свого місця знаходження, посилаючись при цьому на ч. 1 ст. 95 та ч. 1 ст. 77
ЦПК України 1963 року, які передбачають обов'язок сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження під час провадження по справі. У разі
відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова
повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно матеріалів справи, місцем фактичного проживання
відповідача ОСОБА_2, яке він повідомляв суду, починаючи ще з апеляційної скарги
при першому розгляді справи, є АДРЕСА_3, а не АДРЕСА_2, де він лише зареєстрований,
але під час розгляду справи був відсутній (а.с. 33, 60-61, 67-68, 70, 96, 95,
103).

Відповідно до ст. 94 ЦПК України 1963р., який був чинним
під час розгляду справи, (ст. 76 ЦПК України) повістки про виклик, адресовані
громадянам, вручаються їм під розписку. Зворотна розписка з їх підписом
підлягає поверненню до суду з зазначенням часу одержання.

В матеріалах
справи такі розписки відсутні внаслідок направлення повісток за неналежною
адресою. В результаті районний суд розглянув справу за відсутності відповідача
ОСОБА_2, не маючи достатніх даних про те, що він

був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, чим
порушив ст. 172 ЦПК України 1963р. (ст. 169 ЦПК України), та лишив відповідача
можливості надати суду свої заперечення і докази з приводу заявлених позовних
вимог.

Внаслідок цього районний суд порушив принцип змагальності сторін, згідно
якому сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними
правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості, як це передбачено ч. 2 ст. 15 ЦПК України 1963 року (ч. 2 ст.
10 ЦПК України).

Крім того, районний суд при повторному розгляді справи не взяв до уваги
мотиви та висновки ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2003
року, з яких було скасоване попереднє рішення районного суду, а саме: суд не
з'ясував причини відсутності відповідача і не маючи достатніх даних, що
відповідач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, в порушення ст.
172 ЦПК України 1963р. розглянув справу за відсутності відповідача.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 338 ЦПК України судове рішення підлягає
обов'язковому скасуванню з передачею справи на новий розгляд, якщо справу
розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним
чином не повідомлених про час і місце судового засідання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суди порушили вимоги норм
цивільного процесуального права й це є підставою для скасування постановлених в
справі судових рішень.

Оскільки апеляційний суд вказане порушення процесуального закону, допущене
судом першої інстанції, яке згідно вимог п. З ст. 307 ЦПК України 1963р. (п. З
ст. 311 ЦПК України) передбачає у таких випадках безумовне скасування рішення
районного суду, не усунув, то відповідно до ч. З ст. 338 ЦПК України справу
необхідно передати на новий розгляд суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду, необхідно виконати вимоги ст. 213 ЦПК
України, встановити осіб, винних у залитті квартири позивачки та власників
відповідних квартир, визначитися зі складом осіб, які беруть учать у справі,
характером спірних правовідносин, та у залежності від встановленого ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів з касаційного
розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2005 року скасувати, а

справу направити
на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. Ухвала
оскарженню не підлягає.