УХВАЛА

Іменем України

18
вересня 2007 року                                                                                           м.  Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі

головуючого                   судді ДЕМЧЕНКА С. М.

суддів                              КОНДОРА Р.Ю.,  КОЖУХ О.А.

при
секретарі                  БАЙЗАТ С. Ю.

за
участю представників: апелянта - адвоката ОСОБА_1,  позивачів за первісним по­зовом - адвоката
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ужгороді цивільну справу за апеляцій­ною скаргою Римо-католицької
релігійної громади м.  Берегова на ухвалу
Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2007 р. про
відмову в перегляді за нововиявленими обставинами рішення Берегівського
районного суду від 29 листопада 2006 р. у справі за позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до Берегівської міської ради Закарпатської
області,  Бе­регівського районного бюро
технічної інвентаризації,  третя
особа,  яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору,  Римо-католицька
релігійна громада м.  Берегова,  про ви­знання незаконним набуття права
власності,  анулювання свідоцтва про
право власності та реєстраційного посвідчення,
та про повернення жилих будинків до житлового фонду Бе­регівської
міської ради,  -

встановив:

Рішенням
Берегівського районного суду від 29.11.2006 р. зазначений позов задо­волено,  ухвалою апеляційної інстанції від 06.03.2007
р. рішення суду в цій частині зали­шено без змін.

25.06.2007
р. третя особа із самостійними вимогами щодо предмета спору Римо-католицька
релігійна громада м.  Берегова в особі її
Приходської ради звернулася із за­явою про перегляд зазначеного рішення суду
першої інстанції за нововиявленими обста­винами,  в чому ухвалою Берегівського районного суду
від 27.07.2007 р. відмовлено.

Не
погоджуючись з цією ухвалою,
Римо-католицька релігійна громада ставить в апеляції питання про її
скасування із задоволенням заяви про перегляд рішення суду. На думку
апелянта,  суд першої інстанції
безпідставно не визнав за нововиявлену обставину повідомлення Державного архіву
Закарпатської обл. за № 2785/06-06 від 10.07.2007 p.,  яким стверджується відсутність правових
підстав для реєстрації права власності на спірне майно за Берегівською міською
радою.

В
судовому засіданні представник апелянта адвокат ОСОБА_1 апеляцію під­тримав,  представник позивачів адвокат ОСОБА_2  апеляцію не визнала,  вказуючи на законність і обґрунтованість
ухвали суду. Інші учасники справи про судове засідання повідомлялися,  проте,
до суду не з'явилися,  про причини
неявки не повідомили. Апеля­ційний суд відповідно до  ст.
305 ч. 2 ЦПК України та за згодою присутніх учасників справи визнав за
можливе розглянути апеляцію у відсутність осіб,
які не з'явилися.

Справа №
22ц-1460/07                                     Номер
рядка статистичного звіту: 4

Головуючий у 1-й
інстанції Ільтьо І.І.

Доповідач
Кондор  Р.Ю.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  об­говоривши доводи сторін,  перевіривши матеріали справи,  суд приходить до наступного.

Як
убачається з матеріалів справи,
нововиявленою обставиною заявник вважає факт одержання на свій запит з
Державного архіву Закарпатської обл.
листа № 474 від 08.06.2007 р. (а.с.
168),  з якого вбачається,  що в рішенні Берегівського міськвиконкому №
182 від 19.10.1955 р. даних про реєстрацію за Берегівською міською радою
спірних бу­динків немає.

Проте,  в справі знаходиться лист цієї ж установи за
№ 1335 від 03.10.2006 p.,  яким повідомлено про відсутність даних про реєстрацію за
Берегівською міською радою цих самих будинків (а.с.  81).

Дана
обставина досліджувалася судами першої та апеляційної інстанцій,  посилався на неї представник Римо-католицької
релігійної громади і в апеляційній скарзі. Представ­ником апелянта
визнано,  що в обох документах йдеться
про одне й те ж рішення та одні й ті ж будинки.

За
змістом  ст.  361 ч. 2 п. 1 ЦПК України,  підставами для перегляду судового рі­шення за
нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини,  що не були і не могли бути відомі особі,  яка звертається із заявою,  на час розгляду справи. Не можуть бути
визнані нововиявленими обставинами,
виявлені після розгляду справи нові докази,  а також обставини,  на які раніше посилалася особа або які могли
бути встановлені за умови компетентної реалізації стороною процесуальних прав
щодо подання,  дослідження дока­зів тощо.

Відповідно  ст.
ст.  11,  60 ЦПК України,  сторона на власний розсуд розпоряджається
своїми процесуальними правами і зобов'язана належно довести обставини,  на які вона посилається в підтвердження своїх
вимог чи заперечень.

Апеляційний
суд перевіряє ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляцій­ної скарги
та питань,  поставлених на вирішення в
суді першої інстанції,  і відхиляє скаргу
із залишенням ухвали без змін,  якщо
судом її постановлено з додержанням вимог закону ( ст.  303,
ст.  312 п. 1 ЦПК України).

Відмовляючи
в задоволенні заяви про перегляд рішення,  суд першої інстанції ви­ходив з того,  що обставину,
яку заявник вважає нововиявленою в даній справі,  фактично такою не є,  під час розгляду справи була відома
заявнику,  який на неї посилався в обґру­нтування
своїх доводів. Ці висновки суду вірні,
обґрунтовані та відповідають обставинам справи.

З
урахуванням викладеного,  підстави,  якими обґрунтовується заява,  не є нововия­вленими в розумінні  ст.
361 ч. 2 п. 1 ЦПК України,
наявність таких заявником не доведе­но,
тому апеляцію слід відхилити,  ухвалу
суду першої інстанції,  яке доводи
апеляції не спростовують,  - залишити без
змін.

Керуючись  ст.
307,   ст.  312 п. 1,
ст.  ст.  314,
315 ЦПК України,  апеляційний суд
-

ухвалив:

Апеляційну
скаргу Римо-католицької релігійної громади м.
Берегова відхили-ти
,    ухвалу Берегівського районного
суду Закарпатської області від 27 липня 2007 р. про відмову в перегляді за
нововиявленими обставинами рішення Берегівського районного суду від 29
листопада 2006 р. у даній
справі - залишити   без  змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і про­тягом
двох місяців з цього дня може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду
України.