22-5482                                                             Головуючий
у інстанції Малинін В.В.
Доповідач Кухарська Т.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року серпня
31 дня Судова колегія суддів судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі: Головуючого Кухарської Т. Г. Суддів Заришняк
Г.М. ,  Матвеева О.А. При секретарі Дима О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки
Міністерства економіки України на рішення Печерського районного суду м.  Києва від 28 березня 2007 року за позовом
ОСОБА_1 до Державного науково-дослідного інституту інформації і моделювання
економіки Міністерства економіки України про дострокове розірвання трудового
контракту.

Заслухавши
доповідь судді Кухарської Т.Г.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд -

ВСТАНОВИВ:

18
грудня 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного науково-дослідного
інституту інформатизації і моделювання економіки Міністерства економіки України
про дострокове розірвання трудового контракту.

В
обґрунтування позову позивач посилався на те,
що він з 10.01.1992 року працює у відповідача на посаді завідуючого
відділення № 20,  згідно Контракту №11.

Починаючи
з січня 2005 року адміністрація відповідача грубо порушує умови контракту,  та трудове законодавство,  не виплачує належну йому заробітну
плату,  без його згоди він був
відправлений у відпустку без збереження заробітної плати терміном майже на рік.

Відповідач
позбавив його робочого місця - кабінету,
не забезпечивши його іншим робочим місцем.

Рішення
суду він 26.09.2006 року з відповідача на його користь стягнута заборгованість
по заробітній платі,  однак відповідач
відмовляється від добровільного виконання рішення суду.

15
листопада 2006 року він звернувся з заявою до відповідача про розірвання
контракту у зв'язку з порушенням трудового законодавства і умов контракту :
Листом від 21.11.2006 року № 61/424 відповідач відмовив в задоволенні заяви. На
повторне звернення відповідач листом від 27.11.2006 року за № 61/436 вдруге
відмовив.

Просить зобов'язати
відповідача звільнити його з роботи - розірвати контракт з 17.11.2006 року на
підставі ч. 1 ст 39 КЗпП України,  та
провести розрахунок.

В
судовому засіданні позивач доповнив позовні вимоги,  і просив суд розірвати трудовий контракт з
відповідачем з 20.11.2006 року,  та
скасувати наказ № 104 від 28.12.2006 року яким відповідач звільнив його з
посади з 31.12.2006 року у зв'язку з закінченням строку дії контракту за п. 2
ст 36 КЗпП України,  та стягнути з
відповідача завдану йому моральну шкоду.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
28 березня 2007 року змінені та доповнені позовні вимоги задоволені частково.

Зобов'язано
директора Державного науково-дослідного інституту інформатизації і моделювання
економіки Міністерства економіки України розірвати трудовий контракт з ОСОБА_1
на підставі  ст.  39 КЗпП України з підстав порушення власником
або уповноваженим ним органом законодавства про працю та трудового договору (
контракту) з 20 листопада 2006 року з внесенням відповідного запису до трудової
книжки позивача,  скасувавши наказ по
особистому складу № 104 від 28.12.2006 року Державного науково-дослідного
інституту інформатизації і моделювання економіки Міністерства економіки
України,  яким ОСОБА_1. звільнено з
займаної посади 31.12.2006 року у зв'язку з закінченням строку дії контракту по
п. 2 ст 36 КЗпП України.

Стягнути
з Державного науково-дослідного інституту інформатизації і моделювання
економіки Міністерства економіки України судові витрати на користь
держави,  а саме: судовий збір у розмірі
8 гривень 50 копійок,  та витрати на ІТЗ
розгляду справи 7 гривень 50 коп.,  а
всього загальну суму 16 гривен.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду і постановити нове
рішення про відмову в позові,
посилаючись на те,  що суд
допустив порушення норм матеріального і процесуального закону.

Позовні
вимоги щодо зміни формулювання причин звільнення позивачем не заявлялись і
судом не досліджувались в судовому засіданні.

Суд не
вказав у рішенні причин незаконності звільнення позивача з роботи .

В
порушення закону суд зобов'язав директора інституту розірвати трудовий контракт
з позивачем,  та скасувати наказ № 104
від 28.12.2006 року про його звільнення з посади з 31.12.2006 року незважаючи
на те,  що директор інституту не був
залучений до участі у справі.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню а рішення суду скасуванню з наступних
підстав.

Судом допущено
порушення норм процесуального закону.

Згідно  ст.
311 п. 4 ЦПК України - рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд,  якщо суд
вирішив питання про права та обов'язки осіб,
які не брали участь у справі.

Як
вбачається із матеріалів справи,  суд
своїм рішенням зобов'язав директора Державного науково-дослідного інституту
інформатизації і моделювання економіки Міністерства економіки України розірвати
трудовий контракт з позивачем ОСОБА_1,
внести відповідні зміни до його трудової книжки,  та скасувати     наказ №
104  від 28.12.2006 року про

звільнення позивача з займаної посади з 11.12.2006 року у зв'язку з
закінченням строку дії контракту.

Однак,  суд в порушення  ст.
130 ЦПК України не вирішував питання про склад осіб які братимуть участь
у справі,  і директор інституту не був
притягнутий судом до участі у справі у якості 3-ї особи,  як керівник юридичної особи - інституту,  незважаючи на те,  що між сторонами виник трудовий спір - про
зобов'язання розірвати трудовий договір ( контракт ) з підстав
передбачених  ст.  39 КЗпП України.

Таким
чином суд постановлюючи рішення вирішив питання про права і обов'язки
осіб,  які не були притягнуті до участі у
справі.

Після
звернення позивача до суду з позовом про дострокове розірвання трудового
договору ( контракту ),  відповідач,  наказом № 104 від 28.12.2006 року звільнив
позивача з роботи у зв'язку з закінченням строку дії контракту за п. 2 ст КЗпП
України,  однак суд не уточнив у позивача
позовні вимоги,  щодо визначення
формулювання причин звільнення з роботи і з яких підстав.

Вказане
вплинуло на неповноту в розгляді справи,
що є порушенням вимог  ст.   ст.
212,  213 ЦПК України.

Поскільки
судом допущено порушення норм процесуального закону,  рішення суду підлягає скасуванню,  а справа направленню на новий судовий
розгляд.

При
новому розгляді справи,  суду необхідно
врахувати наведене,  повно і всебічно
з'ясувати дійсні обставини справи вимоги і заперечення сторін,  і в залежності від встановленого вирішити
спір.

Керуючись  ст.
ст. . 307,  311,  ЦПК України,
апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Державного науково-дослідного інституту інформатизації і моделювання
економіки Міністерства економіки України задовольнити частково.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
28 березня 2007 року скасувати,  а справу
направити на новий судовий розгляд. До того ж районного суду в іншому складі
суду.

Ухвала
суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвали Апеляційного суду.