УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

03 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді    Луніна С.В.

суддів   Кузнєцової О.О., Новікова Р.В., при
секретарі    Урденко Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої служби АР Крим Неведомського В.О. та
начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби АР
Крим Єрмачкова А.Ю., за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на ухвалу Київського
районного суду М.Сімферополя АР Крим від 04.12.2006 року,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1
звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішення ДВС АР Крим Неведомського В.О. та
начальника відділу примусового виконання рішень ДВС АР Крим Єрмачкова А.Ю.,
мотивуючи тим, що в провадженні державного виконавця Неведомського В.О.
знаходились виконавчі листи № 2-221 від 02.12.2005р. про стягнення 5250 грн. та
82 грн. 07 коп., що видані на підставі ухвал Київського районного суду м.
Сімферополя від 02.12.2005р. та від 28.07.2005р. про зміну стягувача та
боржника. При проведенні виконавчих дій, державний виконавець виніс постанову,
а начальник ВПВР ДВС АР Крим Єрмачков А.Ю. затвердив дві постанови від
17.07.2006р. про закінчення виконавчих проваджень № 6064 та 6065, чим на її
думку порушили права стягувача, та повернули виконавчі листи до Київського
районного суду м. Сімферополя. З зазначеними постановами вона не згодна з
наступного. В постановах зазначено, що виконавчі провадження закриті у зв 'язку
зі скасуванням Апеляційним судом АР Крим двох ухвал Київського районного суду
від 24.06.2005р. та від 02.12.2005р., на підставі яких видано виконавчі листи.
Проте зазначені виконавчі документи видано на підставі ухвал від 28.07.2005р.
та від 02.12.2005р., апеляційна скарга на ухвалу від 28.07.2005р. не подавалася
й зазначену ухвалу не було скасовано. Ухвала від 02.12.2005р. про зміну
боржника, що скасована Апеляційним судом АР Крим не є підставою для закінчення
виконавчих проваджень, оскільки на боці боржника залишається КДО
„Кримтопливо", а ухвала від 24.06.2005р., що зазначена в постанові
державного виконавця від 17.07.2006р. до відділу примусового виконання рішень
ДВС АР Крим не має ніякого відношення, так як була лише підставою для видачі
виконавчого документу. На підставі викладеного просила визнати рішення
головного державного виконавця ВПВР ДВС АР Крим Неведомського В.О. про
закінчення виконавчих проваджень №6064 та 6065 неправомірними, а постанови від
17.07.2006р. скасувати; визнати рішення начальника ВПВР ДВС АР Крим Єрмачкова
А.Ю., який затвердив зазначені постанови, неправомірними та зобов'язати
начальника ВПВР ДВС АР Крим Єрмачкова А.Ю. поновити виконавчі провадження №
6064 та 6065.

Справа
№22-3945/2007 рік                            Головуючий
у першії

інстанції         Сінані О.М.

Доповідач     Лунін
С.В.

Ухвалою
Київського районного суду М.Сімферополя АР Крим від 04.12.2006 року відмовлено
у поновлені строку для звернення до суду і скарга ОСОБА_1залишена без розгляду.

Не
погоджуючись з прийнятим судовим рішенням заявниця подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду и
постановити нову, про задоволення заявлених вимог.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає їх безпідставними, а скаргу
такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи
скаргу ОСОБА_1. без розгляду
суд першої інстанції виходив з того, що 28.07.2006 року вона звернулася зі
скаргою на зазначені постанови до начальника ВПВР ДВС АР Крим і вже 08.08.2006
року їй було направлено відповідь про відмову у задоволенні цих скарг.

Статтею
385 ЦПК України встановлені строки оскарження рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби в
суд. Загальні строки звернення зі скаргою в суд встановлені тривалістю в десять
днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її
прав чи

свобод.

Як
вбачається з матеріалів справи, про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізналася ще
28.07.2006 року, про що свідчить її скарга на ім'я начальника відділу
примусового виконання рішень ДВС АР Крим Єрмакова А.Ю. (а.с. 18).

Відповідно
до поштового відправлення (а.с.23), 09.08.2006 року ОСОБА_1. стало відомо про
відмову у задоволенні своїх скарг, але до суду заявниця звернулася лише
18.08.2006 року (а.с. 10), тобто після закінчення строків, передбачених статтею
385 ЦПК України.

Строк
звернення зі скаргою до суду по цій справі, є процесуальним, а тому може бути
поновлений за правилами статті 73 ЦПК України. При цьому заявниця повинна була
надати докази поважності причин пропуску строку на подання цієї скарги.
Оскільки ОСОБА_1 не доведено поважності причин пропуску вказаного строку, суд
першої інстанції обгрунтовано залишив скаргу без розгляду.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не відповідають матеріалам
справи.

Відповідно
до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На
підставі викладеного і керуючись ст. ст. 304, 307, п.1 ч.1 ст.312, 313, 314,
315,319 ЦПК України,

УХВАЛИЛА

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Київського районного суду М.Сімферополя АР Крим від 04.12.2006 року

залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.