АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

27
квітня 2007 року                                    м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі: Лісової В.І.,

Новосядлої
В.М.,  Жданової B.C.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за касаційною

скаргою ОСОБА_1
на рішення Дарницького районного суду м.

Києва від 1
червня 2004 року і на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2004

року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного

товариства
«Славутич» про стягнення
заборгованості за вимушені прогули під час

знаходження у
відпустці без збереження заробітної плати,
компенсації за невикористану

відпустку та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

29
квітня 2004 року позивач звернувся у суд з вказаним позовом,  посилаючись на наступне.

З 21
жовтня 1953 року по 11 листопада 2003 року позивач працював у відповідача.

11
листопада 2003 року за наказом №81 він був звільнений з роботи за власним
бажанням у зв'язку із виходом на пенсію.

З 1997
року адміністрація підприємства в односторонньому порядку,  без узгодження з ним,  видавала накази про надання йому відпустки
без збереження заробітної плати.

Оскільки
він знаходився у відпустці без збереження заробітної плати з 1997 року по 11
листопада 2003 року,  то вважає цей час
вимушеним прогулом,  за який відповідач
повинен виплатити йому середній заробіток у розмірі 15 355 гривень,  виходячи із середньомісячної заробітної плати
185 гривень (185 х 83 місяці = 15355).

Оскільки
за вказаний період йому не надавались відпустки,  то просив стягнути компенсацію за
невикористані відпустки за 7 років у розмірі 1295 гривень,  виходячи із місячної заробітної плати 185
гривень (185 х 7 = 1295).

Своїми діями відповідач спричинив йому моральні страждання,  які він оцінив у

10 000 гривень.

Просив
стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі
15 355 гривень,  компенсацію за
невикористану відпустку у розмірі 1295 гривень та моральну шкоду у розмірі 10
000 гривень.

Відповідач заперечував
проти позову і просив у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від 1 червня 2004 року,  залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 11 серпня 2004 року,  у
задоволенні позову було відмовлено.

Справа №
33ц-213 кс 07                                              Категорія 3 ЦП:

АПП:

Головуючий у
першій інстанції Колесник
О.М.

Доповідач
Новосядла В.М.

2

В
касаційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати рішення судів і постановити нове рішення про задоволення
його позовних вимог,  оскільки судами
неправильно застосований матеріальний закон.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права,  чи порушення норм процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені із додержанням норм процесуального права,  доводи скарги не спростовують висновків
судів.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дарницького районного суду м. Києва від 1 червня 2004 року і ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства «Славутич» про стягнення заборгованості
за вимушені прогули під час знаходження у відпустці без збереження заробітної
плати,  компенсації за невикористану
відпустку та моральної шкоди залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.