Справа №22-1138 2007 р.                     Головуючий
у 1 інстанції Ніткевич А.В.
42                                                       Доповідач:    Мікуш Ю.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року травня
місяця 14 дня колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Львівської області в складі:

Головуючого                                                         Кота
І.Н.

Суддів                                                                    Мікуш
Ю.Р.,  Приколоти Т.І.

При
секретарі:                                                       Мамчиць
О.В.

З участю                                                                представника
відповідача,  позивача

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною скаргою

директора шахти
„Лісова"     ДП „Львіввугілля"
ОСОБА_1 на рішення    Сокальського
районного суду Львівської області від 22 лютого 2007 року,

встановила:

Оскаржуваним
рішенням частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2. Зобов"язано ДП
„Львіввугілля" надати безоплатно ОСОБА_2 44 тони 200 кг вугілля марки
ГЖКОМ зольністю не більше 8 (вісім) відсотків. У альтернативній вимозі позивача
про стягнення з ДП „Львіввугілля" грошової вартості неотриманого вугілля
відмовлено. Стягнуто з ДП „Львіввугілля" в дохід держави 132 грн. 86 коп.
судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ. Рішення суду оскаржив відповідач. В
апеляційній скарзі зазначає,  що не
погоджується із оскаржуваним рішенням суду,
вважає його незаконним та таким,
що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Перелік підстав і порядок забезпечення вугіллям на побутові потреби
регламентовані рядом нормативних актів,
яких ОСОБА_2 не дотримався та не звертався за видачею йому вугілля в
1999 році. В 2000 році ОСОБА_2 просив видати йому вугілля за 1999 рік. Крім
заяви інших передбачених законодавством документів ОСОБА_2 не представив. В
2001-2002 роках позивач також не звертався із заявами про виділення йому
палива. Лише в 2003 році ОСОБА_2 звертався із заявою та пакетом документів про
видачу йому вугілля за 1 та 11 півріччя. Отримав вугілля за 1 півріччя. В
період з 2004 по 2006 рік ОСОБА_2 із заявою на ім. "я керівник а про
видачу йому вугілля не звертався та такого не міг отримати через
непред"явлення у ДП „Львіввугілля" відповідних документів. Внаслідок
цього вважає, що задовольняючи позовні вимоги позивача,  суд дав неналежну оцінку доказам,  не перевірив обставини справи,  які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування.

Крім
цього,  судом не звернуто увагу,  що видобуте на шахті „Лісова" вугілля
завжди відповідає нормам якості та ніхто із працюючих в тому числі ОСОБА_2
претензій з приводу отриманого вугілля не мали.

Вважає,  що суд безпідставно поновив строк позовної
давності.

Просить
скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши
суддю-доповідача,  роз'яснення
представника відповідача ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги,  заперечення з приводу апеляційної скарги
ОСОБА_2,  вивчивши матеріали цивільної справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Матеріалами
справи та судом встановлено,  що згідно
даних трудової книжки ОСОБА_2 такий працював на шахті № 6
„Великомостівська" (на даний час шахта „Лісова" ДП „Львіввугілля) в
підземних умовах гірничим робітником очисного вибою 5-го розряду з 21.05.1974
року по 03.07.1995 року.

Згідно
довідки виконкому Карівської сільської ради № 571 від 30.05.2005 року
встановлено,  що ОСОБА_2 зареєстрований
та проживає в с. Піддубне Сокальського району,
проживає у будинку,  який
опалюється трьома печами твердим паливом (вугіллям). Пільгами на придбання
твердого палива по Карівській сільській раді ОСОБА_2 не користується.

Судом
підставно встановлено,  що позивач
ОСОБА_2 як пенсіонер вугільної промисловості,
особа,  яка пропрацювала у
підземних умовах більше 10 років,
такий,  що проживає у сільській
місцевості та користується пічним опаленням,
має право на безоплатне забезпечення вугіллям за нормою 5, 9 тонн на
рік.

Відповідно
до п.12.10 Галузевої угоди між Міністерством палива та енергетики України,  Держвуглепромомі галузевими профспілками
вугільної промисловості,  порядок
забезпечення паливом на побутові потреби і компенсації витрат за спожиті
електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами підприємств вугільної
промисловості,  встановлюється
колективними договорами на підприємствах відповідно до Гірничого закону
України,  цієї Угоди,  а також,
(до приведення нормативно-правових актів у відповідність до Гірничого
закону),  чинною „Інструкцією про порядок
забезпечення трудящих виробничих одиниць,
підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові
потреби" від 11.05.1976 року. Безоплатне забезпечення вугіллям поширюється
на непрацюючих пенсіонерів,  що живуть в
Україні,  незалежно від того,  з якого підприємства вугільної промисловості
України вони вийшли на пенсію,  якщо вони
відпрацювали в галузі,  зокрема,  на підземних роботах чоловіки не менше 10
років.

Колективним
договором,  який укладався між
адміністрацією та профспілковою організацією працівників вугільної
промисловості України та профспілковою організацією незалежних профспілок
України ДВАТ шахта № б „Великомостівська",
а надалі шахта „Лісова" з 2001 року,  щорічно були передбачені умови та порядок
видачі вугілля працівникам шахти.

Задовольняючи
позовні вимоги позивача ОСОБА_2 судом дано детальний аналіз що стосується
Порядку видачі вугілля шахтарям та пенсіонерам та дії,  які вчиняв позивач щодо виконання умов
колективного договору по отриманню вугілля.

Судом
підставно встановлено,  що на підставі зібраних
доказів визнається поважною причиною неотримання позивачем вугілля і це
підтверджено відповідними нбаявними у справі довідками,  що стосуються відпуску вугілля неналежної
якості.

Відповідно
до листа голови РОНПГУ м. Червонограда № 3 від 10.101.2007 року на підставі
Положення про безкоштовну видачу вугілля працівникам,  пенсіонерам і сім"ям загиблих
проводиться видача вугілля ГЖКОМ,
зольністю не вище 23%,  вологістю
не більше 8% за нормою 5, 9 тони на рік.

Отже,  колегія суддів вважає,  що постановлене судом рішення відповідає
нормам матеріального і процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстав для
скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  315 ЦПК
України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу директора шахти „Лісова" ДП „Львівугілля" відхилити.

Рішення
Сокальського районного суду Львівської області від 22 лютого 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
вступає в законну силу з моменту її проголошення,  може бути оскаржена до Верховного Суду
України на протязі 2-х місяців.