Справа №22ц-2641/07 р.                                         Головуючий
у 1 інстанції - Шипович В.В.
- 23                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
квітня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                           Бугрим Л.М.

суддів:                                                              Рецебуринського
Ю.Й., Зінов'євої А.Г.

при секретарі:                                                  Артамоновій
C.O.

за участю
адвоката:                                        ОСОБА_7

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Калінінського районного суду м. Горлівки від 15 січня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_6, Горлівської міської ради, управління житлово-комунального
господарства Горлівської міської ради, тертя особа - комунальне підприємство „Шепелева" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

. ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Калінінського районного суду м. Горлівки від 15 січня 2007 р. було частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1: на її користь з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 у солідарному порядку було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 6611
грн., грошову компенсації у рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 грн. та
судові витрати - 377 грн. 61 коп.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 принесла апеляційну скаргу, в якій просила
рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства
та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку.
Просила ухвалити нове рішення, яким стягнути шкоду з осіб, винних у її
заподіянні.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідачка посилалася на те, що її
вина у заподіянні шкоди не встановлена, тому у суду не було підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за її рахунок.

У
судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її представник апеляційну скаргу
підтримали і просили її задовольнити у повному обсязі.

Позивачка
покладалася на розсуд суду, просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

ОСОБА_6 проти
апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, а рішення суду залишити
без зміни.

Інші
відповідачі та представник третьої особи до судового засідання не прибули, про
день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідача, сторони, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається
з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які виникли між
сторонами, надав їм відповідну оцінку і обґрунтовано частково задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_1.

При
розгляді справи судом було встановлено, що позивачка на підставі договору
купівлі-продажу від 10 листопада 1995 р. являється власником квартири   АДРЕСА_1. Відповідачка по справі ОСОБА_2 являється
основним наймачем квартири АДРЕСА_2, яка була надана їй та іншим членам її
сім'ї-відповідачам по справі на підставі ордеру НОМЕР_1 від 16 вересня 2005 р.
і які зареєстровані за вказаною адресою з 22 вересня 2005 р. Згідно акту, 1
грудня 2005 р. мало місце залиття квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться поверхом
нижче квартири АДРЕСА_2 і причиною залиття стала халатність - був відкритим
кран постачання холодної води у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2. В результаті
залиття позивачці було заподіяно матеріальну шкоду, яка складає з
ремонтно-поновлювальних робіт вартість яких, згідно кошторису - 6611 грн.

Крім
того, судом також було встановлено, що на день залиття квартири позивачки,
жильці квартири АДРЕСА_2 - відповідачі по справі в квартирі не проживали,
оскільки в квартирі проводилися ремонтні роботи, частина з яких виконувалася
підрядною організацією на підставі договору, укладеного між Горлівською міською
радою (замовник), управлінням житлово-комунального господарства (платник) та
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6. (підрядник), а частину -
виконували робітники по найму відповідачки ОСОБА_3

Відповідно
до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається
з встановленого, відповідачі по справі - ОСОБА_2- основний наймач квартири
АДРЕСА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - члени її сім'ї, при цьому перша є
інвалідом 1 групи і потребує стороннього догляду, а останній на день заподіяння
шкоди знаходився в на службі в Армії, що виключає їх причетність до залиття
квартири АДРЕСА_1.

Стосовно
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 то суд обґрунтовано стягнув з них у солідарному
порядку шкоду, заподіяну позивачці в результаті залиття її квартири, оскільки
відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають
із зазначеного договору.

Згідно
ст. 177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих
приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до
об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової
території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах,
кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Як
вбачається з матеріалів справи, що було підтверджено у судовому засіданні
відповідачкою ОСОБА_3, вона займалася переобладнанням квартири (з 4-х кімнатної
на 3-х кімнатну) і самостійно проводила заміну сантехнічного обладнання, не
отримавши для цього відповідного дозволу. Таким чином, відповідачка повинна
була здійснювати контроль за виконанням робіт та забезпечувати схоронність
жилого приміщення та бережного ставлення до інших об'єктів. В ході слухання
справи, що також знайшло своє підтвердження в апеляційній інстанції, було
встановлено, що кран холодного водопостачання був відкритим у ванній кімнаті,
безпосередньо над ванною. Кришка зливу у ванній була закритою, сама ванна не
була підключеною до каналізаційних труб і, що саме ці роботи, виконувалися
робітниками по найму позивачки, оскільки роботи по переобладнанню не були
обумовленими договором між Радою та ПП „Габріелян" і дозволу на їх
проведення позивачкою не отримувалося.

Виходячи
з наведеного, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що саме з вини членів сім'ї
основного наймача квартири АДРЕСА_2 сталося залиття квартири позивачки і
обґрунтовано стягнув на користь останньої як матеріальну шкоду, так і
відповідно до вимог ст. 1167 ЦК
України, грошову компенсації у відшкодування моральної шкоди. В результаті
вказаних обставин позивачка дійсно іспитувала моральні та фізичні страждання,
оскільки у зв8язку не нервовим стресом знаходилася на лікування у спеціальному
медичному закладі.

Апеляційний
суд не може прийняти до уваги доводи апелянта про те, що шкоду заподіяно іншими
відповідачами, оскільки таких доказів нею не надано. Щодо відповідальності
сторін-

учасників
договору на виконання ремонтних робіт, то згідно діючого законодавства і умов
цього договору, то платник - управління житлово-комунального господарство
здійснює лише технічний нагляд за виконаними роботами.

Таким
чином, рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його
скасування не має. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,-304, 307 ч.1 п.1-308, 313, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Калінінського районного суду м. Горлівка від 15 січня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання чинності.