АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа
К» 22 ц-3525/07                                     Головуючий
суддя у 1-й інстанції-ГоловінВ.О.
19                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 року колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого                   Дерев'янко О.Г.

суддів                               Баранніка
О.П.,  Красвітної Т.П.

при
секретарі                  Кочковій А.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Павлограді
Дніпропетровської області

на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2006 року

по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Павлограді
Дніпропетровської області (далі -Фонд)
про стягнення недоплаченої страхової виплати одноразової допомоги,  -

встановила:

У липні 2006 року
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді вказуючи на те,  що тривалий час працював на шахті
„Павлоградська" ВАТ „Павлоградвугілля" і отримав виробничі травми та
професійне захворювання. Висновком МСЕК від 14.11.2005 року йому вперше було
встановлено 20% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої
групи безстроково,  висновком МСЕК від
14.11.2005 року йому було повторно вперше встановлено 65%,  як яких 50% первісно за профзахворюваннями та
15% повторно за травмами. Відповідачем постановою № 391/6 від 18 листопада 2005 року нарахована
одноразова допомога в розмірі 83666,
70 грн. і обмежена до виплати сумою 16400, 0 грн. Однак з таким нарахуванням
виплати одноразової допомоги він не згоден і відповідно до абз. 2 ч.2  ст.  34
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності» просив
стягнути на його користь 67266, 70 грн.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду від 28 листопада 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_1  задоволені,  з відповідача стягнуто на його користь 67266,
70 грн.,  та на користь держави витрати
на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 1 грн. 50 коп.

В
апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування рішення суду,  оскільки вважає,  що відповідно до абз. 2 ч. 2  ст.  34
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності»
одноразова виплата потерпілому має бути виплачена в розмірі,  який не перевищує чотирикратного розміру
граничної плати

2

(доходу),  із якого справляються внески до Фонду і виходячи з цього
просив постановити по справі нове рішення про відмову позивачу в позові.

Розглянувши
матеріали справи,  законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів вважає за необхідне скаргу відхилити,  рішення суду залишити без змін з наступних
підстав.

Встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи,
що позивач ОСОБА_1  тривалий час
знаходився в трудових відносинах з шахтою „Павлоградська" ВАТ
„Павлоградвугілля". За час виконання трудових обов'язків отримав
травми,  про що були складені акти про
нещасні випадки на виробництві форми Н-1 № 64 від 15.06.1990 року (а.с. 5-6) та
№20 від 25.03.2202 року (а.с. 7-8). Висновком МСЕК від 04 листопада 2005 року
йому вперше було встановлено 20% стійкої втрати працездатності та третя група
інвалідності безстроково,  висновком МСЕК
від 14 листопада 2005 року йому було повторно вперше встановлено 65% втрати
працездатності,  із яких 50% вперше на
підставі акту розслідування професійних захворювань від 13.10.2005 р. (а.с. 12)
та 15% - повторно по травмах.

Постановою
відповідача від № 391/6 від 18 листопада 2005 року позивачу
нарахована одноразова допомога в розмірі 83666,
70 грн. (з розрахунку 1859,
26 грн. х 45% = 83666,
70 грн.) і обмежена до виплати сумою 16
400 грн. (а.с.  17-18).

Відповідно
до абз. 2 ч. 2  ст.  34 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності» у випадку коли при подальших оглядах МСЕК
потерпілому встановлено інший,  вищий
ступень втрати стійкої професійної працездатності,  з урахуванням іншої професійної хвороби або
іншого каліцтва,  пов'язаного з
виконанням трудових обов'язків,  йому
провадиться одноразова виплата,  сума
якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за
кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно
попереднього обстеження МСЕК.

При
таких обставинах суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності зі  ст.
ст.  28,  34 Закону стягнув з відповідача на користь
ОСОБА_1  недоплачену суму одноразової
допомоги в розмірі 67266, 70 грн.

Доводи
відповідача в скарзі правильність висновків суду не спростовують,  оскільки абз. 2 ч. 2
ст.
34 названого
Закону,  що регулює спірні
правовідносини,  такого обмеження не
містить.

Керуючись  ст.
ст.  218,
307,  308,  317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді Дніпропетровської області - відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касадійному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців.