АПЕЛЯЦІЙНИМ  СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТИ
Справа №
22ц-110/07                                               Головуючий
у інстанції: Рудаков   І. П.
Категорія № 5                                                           Доповідач:                  Медведев A.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06
вересня 2007 року колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного

суду
Луганської області в складі:

Головуючого:            Медведева A.M.

суддів:                        Карайван Т.Д.,  Коротенко Є.В.,

при
секретарі:            Стехіної Я.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Брянківського міського суду Луганської
області від 19 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання майна
спільною сумісною власністю,  про
розподіл майна та про витребування майна,
-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1були задоволені частково. Суд визнав
спільною сумісною власністю сторін: килим розміром 180x260 см вартістю 117
грн.,  килим розміром 150x210 см вартістю
81 грн.,  палас вартістю 228 грн.,  люстру вартістю 31 грн.,  штори вартістю 45 грн.,  килимову доріжку вартістю 30 грн.,  ліжко вартістю 111 грн.,  меблеву стінку "Шах" вартістю 1260
грн.,  що складається з чотирьох
предметів: платтяної шафи вартістю 360 грн.,
книжної шафи вартістю 315 грн.,
посудної шафи вартістю 315 грн. та шафи-бара вартістю 270 грн.,  а всього майна на загальну суму 1903 грн.;
визнав за ОСОБА_1право власності на /4 частку зазначеного майна на суму 951, 5
грн'.; поділив зазначене майно між сторонами в натурі,  виділивши ОСОБА_1килим розміром 180x260 см
вартістю 117 грн.,  килим розміром
150x210 см вартістю 81 грн.,  килимову
доріжку вартістю 30 грн.,  частину
меблевої стінки "Шах",  а саме:
посудну шафу вартістю 315 грн.,  шафу-бар
вартістю 270 грн.,  а усього майна на
загальну суму 813 грн.; витребував це майно у відповідачки ОСОБА_2і передав
його позивачуОСОБА_1,  а решту майна
виділив відповідачці ОСОБА_2. В решті позовних вимог суд ОСОБА_1відмовив.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 з рішенням суду не згодна,  просить його скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1відмовити,  посилаючись на
те,  що суд однобічного дослідив
матеріали справи,  що призвело до
ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення.

Заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  які брали участь у справі,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення,  дослідивши
матеріали справи,  судова колегія вважає
апеляційну скаргу такою,  що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог  ст. 74 СК України,  якщо жінка та чоловік проживають однією
сім'єю,  але не перебувають у шлюбі між
собою,  майно,  набуте ними за час спільного проживання,  належить ним на праві спільної сумісної
власності,  якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1частково суд виходив з того,  що позивач і відповідачка,  не перебуваючи у шлюбі між собою,  з вересня 2001 року по серпень 2002 року
проживали однією сім'єю у відповідачки ОСОБА_2за адресою:АДРЕСА_1 і у
зазначений період за сумісні кошти придбали наступне майно: килим розміром
180x260 см вартістю 117 грн.,  килим
розміром 150x210 см вартістю 81 грн.,
палас вартістю 228 грн.,  люстру
вартістю 31 грн.,  штори вартістю 45
грн.,  килимову доріжку вартістю ЗО
грн.,  ліжко вартістю 111 грн.,  меблеву стінку "Шах" вартістю 1260
грн.,  що складається з чотирьох
предметів: платтяної шафи вартістю 360 грн.,
книжної шафи вартістю 315 грн.,
посудної шафи вартістю 315 грн. та шафи-бара вартістю 270 грн.,  а всього майна на загальну суму 1903
грн.,  тому суд дійшов висновку,  що це майно є спільною сумісною власністю
сторін і на підставі  ст.  ст.  74
СК України,  368,  372 ЦК
України підлягає розподілу між сторонами у рівних долях.

Зазначені
висновки суду відповідають вимогам закону,
підтверджені матеріалами справи і не спростовуються доводами апеляційної
скарги,  оскільки пояснення свідків:
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.
,  ОСОБА_6. ,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8. та ОСОБА_9
узгоджуються з іншими доказами і не суперечать матеріалами справи (асах.
129, 130-131,  132-133,  138-139,
140,  147-148).

Не дає
підстав для сумніву і критична оцінка пояснень свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про
придбання у них відповідачем товару у листопаді 2002 року,  про що у зошитах обліку ними були зроблені
відповідні записи,  оскільки ці пояснення
спростовується поясненнями самої ОСОБА_10 про те,  що записи про продаж товару вона робила у
чернетках,  які знищила ще в січні 2003
року (а.с. 153).

Доводи
апелянта стосовно того,  що суд визнав
пояснення свідкаОСОБА_12 у частині позики відповідачу 1500 грн. недостовірними
лише тому,  що той мав кримінальне
минуле,  не відповідають дійсності,  так як із оскаржуваного рішення вбачається,  що суд визнав пояснення свідкаОСОБА_12 у
частині позики відповідачу 1500 грн. недостовірними не тільки з цієї
підстави,  а і тому,  що ОСОБА_12мав невеликі доходи (а.с.
113,  114),  розписка про позику в борг грошей ОСОБА_2.
датована 15.05.2001 року,  хоча майно
останньою придбано значно пізніше. Крім цього,
розписка написана від імені самогоОСОБА_12,  підписана лише ним одним і підпис ним
зроблений не 15.05.2001 року,  а лише
22.11.2002 року. Разом з цим з її тексту вбачається,  що ОСОБА_12 давав,  а не дає в борг гроші ОСОБА_2. (а.с. 61).

З
зазначених підстав доводи апеляції скарги про однобічне дослідження матеріалів
справи,  що призвело до ухвалення
незаконного рішення,  є необгрунтованими.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314,  315 ЦПК України,  судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Брянківського міського суду Луганської області від 19 вересня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,  але
може бути оскаржена з дня її

проголошення у касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду

України.   .