Справа № 22-845 2007р. Головуючий в суді першої інстанції Кореняк В.К.
Категорія 53 Доповідач Черниш Т.В.
УХВАЛА

іменем України

25 квітня 2007року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі: головуючого Кривохижі В.І., суддів Черниш Т.В.,

ЧорнобривецьО.С, при секретарі ТітенкоЛ.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 січня 2007 року,

встановила:

6 грудня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина його дружини ОСОБА_3 від першого шлюбу. Посилався на те, що всі вони проживали з 1998 року однією сім»єю, в 2003 році з дружиною зареєстрували шлюб, разом займались вихованням дитини, матеріально його утримували. Син визнавав і визнає його, позивача, батьком.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 січня 2007 року ОСОБА_1 в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та доказам, ставив питання про скасування зазначеного судового рішення і постановления нового про задоволення його вимог. Зазначав, зокрема, що суд не врахував наявності всіх передбачених законом підстав для усиновлення; стверджував, що фактично він народився ІНФОРМАЦІЯ_2, а не ІНФОРМАЦІЯ_3, як записано в свідоцтві про народження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції заявник повністю підтримав доводи апеляційної скарги, представник відділу РАЦС вважав їх безпідставними.

Перевіривши за матеріалами справи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не може бути усиновителем, оскільки він старший від дитини, яку хотів усиновити, менше ніж на п»ятнадцять років.

Наведене обгрунтування правового висновку, покладеного в основу рішення, повною мірою узгоджується з положенням ч.2 ст. 211 Сімейного кодексу України, підтверджується наявними в справі доказами, яким суд дав належну оцінку. Із

2

встановлених зазначеною правовою нормою правила щодо п'ятнадцятирічної вікової різниці як крайньої межі закон дійсно не передбачає будь-яких винятків.

Надана заявником на підтвердження доводів апеляційної скарги довідка пологового будинку, в якій зазначено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, без зміни у встановленому порядку запису щодо дати народження в відповідному актовому запису не є належним доказом в розумінні ст. 58 ЦПК України.

З огляду на такі обставини суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, воно є законним і обгрунтованим, наведені в апеляційній скарзі доводи його не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.