Справа № 33-Ц-192 2007 p.                             Головуючий
у суді 1 інстанції
3                                                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 року                                                                                            місто
Рівне

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області
у складі:

Буцяка
З.І.,  Василевича B.C.,
Гордійчук С. О.

розглянувши
в порядку касаційного провадження у попередньому судовому засіданні справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міського суду
Івано-Франківської області від 9 січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 5 квітня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Ліквідаційної комісії Дочірнього підприємства "Фірма "Аверс"
ВАТ "Оріана" про стягнення заборгованості по заробітній платі,  компенсації втрати частини заробітку у
зв"язку з порушенням термінів її виплати,
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У грудні
2003 року
ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним вище позовом до відповідача,  посилаючись на непроведения з нею повного розрахунку при
звільненні з роботи у зв"язку з ліквідацією підприємства..

Рішенням
Калуського міського суду Івано-Франківської області від 9 січня 2004 року,  залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 5
квітня 2004 року,  позов ОСОБА_1 до відповідача задоволено
частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Фірми "Аверс" ВАТ
"Оріана" на користь позивачки 2600 грн. 50 коп.3аробітної плати та 20
грн. 85 коп. компенсації за порушення термінів її виплати. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У
поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування оскаржуваних
судових рішень у справі з підстав неправильного застосування судами норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335
ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах
позовних вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу,  якщо визнає,
що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,  і
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  331,
332,  335-337 ЦПК
України,  колегія суддів Апеляційного
суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Калуського міського суду Івано-Франківської області від 9 січня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 квітня 2004
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.