Справа 22ц-1468/2007
p.                                                  Головуючий
Категорія: стягнення                                                          Майстренко
заборгованості по заробітній                                            Доповідач:    Карімова Л.В.
платі, моральної шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року  судова колегія судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -  Карімової  Л.В.,

суддів:                                           Зазулинської
Т.П.,

Кірсанової  Л.І., при
секретарі     Зелінській   І.В.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) „Харпродукт" про стягнення заборгованості по
заробітній платі та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
працював у ТОВ „Харпродукт" з 06.05.2000 р. охоронцем, а з 15.08.2001 р. - сторожем і був
звільнений з роботи 0-2.06.2003
р. згідно п.5 ст. 36
КЗпП України.

У червні
2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ „Харпродукт"   про стягнення 12 422, 74 грн., а саме: недосплаченої йому заробітної плати за
період роботи у відповідача у сумі 8496,16
грн., її компенсації у сумі 2936,58
грн. та завданої у зв'язку з цим моральної шкоди у сумі 1000 грн.

Посилався
нате, що режим його роботи на вказаних посадах складав спочатку 176 годин у місяць ( одна доба робоча
та три доби вихідні), а з
лютого 2001 року до
дня звільнення -242,5 години
на місяць ( одна
доба - робоча
та дві доби - вихідні).

При
звільненні йому стало відомо, що відповідач неправильно визначав у табелях
робочого часу відпрацьований ним час, ставлячи йому 8-годинний робочий день, що
за місяць виходило 163 години.
У зв'язку з чим недоплата заробітної плати згідно його розрахунків склала: 8496, 16 грн. та її
компенсація на березень 2006
року - 2936, 58 грн.

Представник
відповідача позов не визнав, зазначаючи, що облік робочого часу позивача вівся
у днях, а за роботу у нічний час -
у годинах. Нарахування та виплата заробітної плати ОСОБА_1 провадилася
згідно з посадовим окладом та доплатою за надурочні години, яка була виплачена
відповідачем своєчасно. Будь-які підстави вважати, що позивачу спричинена
моральна шкода, відсутні.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2006 року у
задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення районного суду та
ухвалити нове рішення про задоволення його позову у зв'язку з невідповідністю
висновків суду обставинам справи, недоведеністю тих обставин, які суд вважав
встановленими, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Посилається на те, що відповідачем надані до суду довідки
про його заробітну плату та доходи, що містять різні нарахування. Крім того не
надано оригіналів і не залучено до справи копії його особових рахунків, ведення
яких передбачено наказом

2

Міністерства
статистики України № 144
від 22.05.1996 р. „Про
затвердження типових форм первинного обліку по розрахункам з робітниками та
службовцями по заробітній платі" та у яких зазначена загальна кількість
відпрацьованих ним годин на місяць, за які нараховується заробітна плата.

Вважає,
що судом помилково не враховано, що заробітна плата йому повинна була
нараховуватися відповідно до вимог ст..
61 КЗпП України, як встановлено у березні 2006 року Головним управлінням праці та соціального захисту
населення при перевірці ТОВ „Харпродукт", якому не були надані і табелі
обліку його робочого часу, та не дана оцінка щодо цього поясненням свідків
відповідно до вимог ст..
57 ЦПК України.

Зазначає
також, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про
призначення по справі судової почеркознавчої експертизи платіжної відомості № 90 від 12.06.2003 р. на отримання
ним заробітної плати, яку він не підписував та за якою гроші не отримував.

Посилається
й на безпідставність доводів представника відповідача про знищення
бухгалтерських документів пожежею на підприємстві, що відбулася влітку 2006 року.

У
запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив її відхилити за
безпідставністю вимог, оскільки будь-яких достовірних доказів, що свідчили б
про наявність документальних доказів щодо сумарного обліку робочого часу
ОСОБА_1 та недоплати йому заробітної плати, матеріали справи не містять.
Бухгалтерські та інші фінансові розрахункові документи, які залишилися після
пожежі на підприємстві, що виникла 03.06.2006 року, свідчать про своєчасну та
повну виплату позивачу нарахованої йому заробітної плати.

Вислухавши
пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як
встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи
позивач ОСОБА_1 працював у відповідача на посадах охоронця та сторожа з оплатою
праці відповідно до посадових окладів згідно штатного розпису. Крім посадового
окладу йому проводилися доплати за роботу у нічний час, неробочі дні та
преміювання згідно додатку №1
„Про оплату праці робітників" до Колективного договору, укладеного між
адміністрацією та представниками трудового колективу ТОВ „Харпродукт".

Вказані
обставини за зверненнями ОСОБА_1 у 2006
році були предметом перевірок територіальної державної інспекції праці у
Харківській області, представниками якої встановлено неможливість визначити
облік робочого часу позивача у період з 2000
до 2003 pp. у зв'язку з
відсутністю на підприємстві табелів обліку використання робочого часу, строк
зберігання яких три роки сплинув відповідно до Переліку типових документів, що
утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування,
інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання
документів( затвердженого наказом Головного архівного управління при КМУ від 31.03.1997 р. № 11).

При
цьому зазначеним органом при перевірці Колективного договору не встановлено
наявності введення власником за згодою представників трудового колективу ТОВ
„Харпродукт" сумарного робочого часу, передбаченого ст. 61 КЗпП України.

Відповідно
до акту від 28.04.2006 р. ТОВ
„Харпродукт" підлягали знищенню за спливом строку зберігання: табелі
обліку робочого часу за 2001-2002
pp., довідки
про заробітну плату (а.с. 41-43).

Згідно акту від 05.06.2006
р. про пожежу, що виникла 03.06.2006
р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул.. Іскринська, 37-Б пожежею знищено
у тому числі: приміщення бухгалтерії зі складського обліку та планування,
канцелярія і архів підприємства ТОВ „Харпрордукт" та пошкоджено вміст
адміністративних приміщень: архіву, бухгалтерії та

3

інше
(а.с. 156-157). Тому
надати оригінал платіжної відомості №
90 від 12.06.2006 p.,
яка знищена цією пожежею, відповідач не має можливості.

За таких
обставин судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено позивачу у задоволенні
клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи його підпису на цій
відомості, оскільки ксерокопія такої відомості не є належним зразком
експертного дослідження.

Відповідно
до розрахункових листків ОСОБА_1 (а.с. 12-16)
нарахування йому заробітної плати за місяць провадилося у днях, а доплати
за роботу у нічний час -
у годинах.

Як
убачається з оригіналів розрахункових відомостей за травень та червень 2003 року,
досліджених судом апеляційної інстанції, оплата праці ОСОБА_1 нараховувалася
відповідно до окладу та премії з доплатою за роботу у нічний час.

За таких
обставин судова колегія вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 на встановлення
для нього режиму сумарного обліку робочого часу, оскільки вони суперечать
матеріалам справи і є тільки припущеннями позивача.

При
цьому пояснення свідків щодо зазначених обставин не є допустимими доказами
відповідно до вимог ч.2 ст.59
ЦПК України.

Посилання
позивача на безпідставність доводів представника відповідача про знищення
бухгалтерських документів пожежею на підприємстві суперечать зазначеним
письмовим доказам по справі.

Як
поясняв у суді першої та апеляційної інстанції представник відповідача особовий
рахунок - як
розрахунковий документ з оплати праці на підприємстві не ведеться. Відповідно
до ст.. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність"
від 16.07.1999 р. розрахунок заробітної плати працівників ТОВ „Харпродукт"
виконувався на підставі первинних документів: табелів обліку робочого часу,
наказів, рапортів тощо.

Надані
відповідачем довідки про заробітну плату та доходи ОСОБА_1 були предметом
дослідження суду першої та апеляційної інстанції, якими встановлено, що
розбіжності деяких показників заробітної плати позивача у цих довідках
викликана тим, що нараховані зайві суми були сторніровані з його заробітку. Всі
нараховані ОСОБА_1 суми були ним отримані відповідно до розрахункових
відомостей.

Судова
колегія вважає, що доводи позивача не спростовують висновків суду першої
інстанції, рішення якого постановлене на підставі наданих сторонами доказів та
відповідно до вимог матеріального та процесуального права, що є підставою для
відхилення апеляційної скарги.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1
ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання цією ухвалою
законної сили.