АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Копія.

"18"
червня 2007 року                                                                          м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Варвус Ю.Д.,  Ващенко С. Є.

при секретарі
Липко А.Ю. з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні справу № 22ц-1051 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду від 19 квітня 2007 року
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ - санаторій „Товтри" про поновлення на
роботі,  стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу. Заслухавши доповідача,
пояснення сторін,  перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

12 січня
2007 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ТОВ - санаторій „Товтри" про поновлення на
роботі,  стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу.

В
обґрунтування цих вимог посилалась на те,
що наказом № 48-о від 25.08.2006 року її незаконно звільнено з
28.09.2006 року з посади головного бухгалтера санаторію „Товтри" по  ст. 38 КЗпП України - за власним
бажанням.  При цьому позивачка
вказувала,  що заяву про звільнення за власним
бажанням вона написала під тиском головного лікаря,  який погоджувався надати їй чергову відпустку
при умові подання нею заяви на звільнення за власним бажанням після закінчення
відпустки. Вона вимушено погодилась на такі умови головного лікаря,  оскільки відпустка їй необхідна була для
проведення лікування дочки в клініці м.
Києва. В період перебування у відпустці вона захворіла і з 26.09.2006
року по 27.10.2006 року знаходилась на стаціонарному лікуванні,  а після продовжувала лікування
амбулаторно,  про що поставила до відома
керівництво санаторію,  а також про своє
бажання повернутися на раніше займану посаду після одужання.

Рішенням
Городоцького районного суду від 19 квітня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
залишено без задоволення.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1
вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим,  просить його скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних вимог.

Перевіривши
законність та обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних
підстав.

Рішення
суду першої інстанції не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України,  згідно яких
рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Встановлено,  що з 1988 року ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з відповідачем,  а з 01.08.1989 року - працювала на посаді головного
бухгалтера санаторію

Головуючий
у першій інстанції - Мельник В.М.                                   Справа
№22ц -1051

Доповідач
-Кізюн О.Ю.                                                                            Категорія
№39, 40

„Товтри".

Наказом  №48-о  від
25.08.2006  року  ОСОБА_1
було  надано  чергову

- відпустку з 28.08. по 28.09.2006 року з послідуючим звільненням з роботи
28.09.2006 року по

ст. 38 КЗпП України (за власним
бажанням). Підставою до видачі цього наказу слугувала

заява ОСОБА_1 від 25.08.206 року про надання їй чергової відпустки та заява
від

27.09.2006           року про звільнення її із займаної
посади з 28.09.2006 року.

Як
вбачається з матеріалів справи з 26.09.2006 року по 12.01.2007 року ОСОБА_1 хворіла і всі
листки непрацездатності на її ім'я за цей період відповідач прийняв до
оплати,  провівши по ним відповідні
розрахунки та виплати. З огляду на представлені ОСОБА_1 листки непрацездатності
адміністрацією санаторію „Товтри" 14 грудня 2006 року було видано наказ
№75-о про те,  що днем її звільнення буде
вважатися день відновлення її непрацездатності.
З цим наказом ОСОБА_1  була ознайомлена

15.01.2007           року,  тобто в перший робочий день,  який слідував після закриття останнього

листка непрацездатності. В цей же день вона подала адміністрації заяву про
те,  що вийшла

на роботу і відкликає свою заяву про звільнення.

Незважаючи
на цю заяву ОСОБА_1,  адміністрація
санаторію „Товтри" 15.01.2007 року видала наказ №4-о про звільнення
ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за власним бажанням по  ст. 38 КЗпП України з 15.01.2007 року,  посилаючись як на підставу звільнення на
заяву ОСОБА_1

Відмовляючи
ОСОБА_1 у поновленні на роботі,  суд
першої інстанції викладеним обставинам не дав належної правової оцінки і не
зважив на те,  що згідно положень
трудового законодавства не допускається звільнення працівника в період його
тимчасової непрацездатності лише з ініціативи роботодавця. Санаторій
„Товтри",  прийнявши до оплати
листки непрацездатності ОСОБА_1 і змінивши дату її звільнення до дня
відновлення її працездатності,  тим самим
поновив з нею трудові відносини і послідуюче звільнення ОСОБА_1 з 15.01.2007
року за власним бажанням могло мати місце лише при наявності відповідної заяви
ОСОБА_1 Встановлено,  що заяви про
звільнення за власним бажанням з 15.01.2007 року ОСОБА_1 до адміністрації
санаторію не подавала.

За таких
обставин ОСОБА_1 підлягає
поновленню на посаді головного бухгалтера ТОВ - санаторій „Товтри" з
15.01.2007 року .

Відповідно
до положень  ст.  235 КЗпП на користь ОСОБА_1 підлягає
стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу,  який відповідно до Порядку обчислення
середньої заробітної плати обчислюється,
виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи ОСОБА_1,  що передували її незаконному звільненню.

Згідно
довідки,  виданої ТОВ - санаторій
„Товтри" від 30.01.2007 року,
вбачається,  що розмір заробітної
плати ОСОБА_1 в червні 2006 року становила 1165 грн.,  в липні 2006 року-1326, 34 грн.

Виходячи
із цих виплат розмір середнього заробітку,
який підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з
15.01.2007 року по 17.06.2007 року (включно),
становить 9228 грн. 35 коп. ( без утримання прибуткового податку й інших
обов'язкових платежів). Також на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати понесені
нею на оплату правової допомоги в сумі 500 грн.

Згідно
із положеннями ч.3  ст. 88 ЦПК України з
ТОВ - санаторій „Товтри" в дохід держави слід стягнути судовий збір
пропорційно до задоволеної частини вимог,
що становить 92 грн. 28 коп.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  313,  316,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення
Городоцького районного суду від 19 квітня 2007 року скасувати.

Позов ОСОБА_1
задоволити.

Поновити
ОСОБА_1 на
посаді головного бухгалтера ТОВ-санаторій „Товтри" з 15 січня 2007 року.
Стягнути з ТОВ-санаторій „Товтри" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі

2

9228 грн.35 коп. ( без утримання
прибуткового податку й інших обов'язкових платежів),  500 грн. витрат по оплаті правової
допомоги,  а в дохід держави - 92 грн.28
коп. судового збору.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.

Головуюча:
підпис.  Судді: підписи.

З

Копія вірна.        Суддя                                                 О.Ю.Кізюн