Справа № 22-5334/2007
Головуючий у 1 інстанції: Богінкевич С. М.
Доповідач: Немировська О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня   2007   року
колегія суддів Судової палати в цивільних

справах
Апеляційного суду м.  Києва

в
складі:                головуючого
Немировської О.В.

суддів -
Корчевного Г.В.,  Амеліна В.І.

при секретарі -
Поліщук Н.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_1 -ОСОБА_2 на рішення
Подільського районного суду м.  Києва від
20.03.2007 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  треті особи - ПГІ «Проден»,  Головне управління юстиції у м.  Києві,
про визнання недійсним договору купівлі-продажу,  виселення та

за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
треті особи - Головне управління юстиції у м.  Києві,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ГІП «Проден» про визнання договору дарування
недійсним

встановила:

позивач
ОСОБА_3  звернувся до суду з
позовом,  в якому просив визнати
недійсним договір купівлі-продажу,  укладений 06.11.1998 р. від імені його
померлого дядька ОСОБА_6. та ОСОБА_1.
відносно квартири АДРЕСА_1,  яка
належала йому відповідно до договору дарування від ОСОБА_6. від 10.04.1997 p.,  посилаючись на те,  що на день укладення угоди ОСОБА_6.
помер,  а угода була укладена від його
імені іншими особами. В зв'язку з цим позивач також просить виселити
ОСОБА_1.  зі спірної квартири.

Відповідачка
ОСОБА_1.  позов не визнала та звернулась
27.09.2006 р. до суду із зустрічним позов,
в якому просила визнати недійсним договір дарування,  укладений
10.04.1997 р. між ОСОБА_6. та позивачем,

посилаючись на те,  що вказана угода
є мнимою,  оскільки сторони не мали
наміру створити юридичні наслідки,  в
зв'язку з чим не було проведено перереєстрацію зміни власника в органі
технічної інвентаризації,  квартира
новому власнику не передавалась,  а тому
позивач ОСОБА_3   не має права заявляти
вказані вимоги.

Позивачка  просила також
поновити  їй  строк
позовної давності,  оскільки про
порушення її прав їй стало відомо лише у 2004 р.

Справа судами
розглядалась неодноразово.

Рішенням
Подільського районного суду м.  Києва від
20.03.2007 р. основний позов було задоволено .- визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 06.11.1998 p.,  укладений між ОСОБА_6. та ОСОБА_1.  відносно спірної квартири,  стягнуто на користь ОСОБА_1.  з ОСОБА_4. та ОСОБА_5. 11 907 грн.,
виселено ОСОБА_1.  разом з усіма
залежними від неї особами зі спірної квартири,
а в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник відповідачки по основному позову просить рішення
суду скасувати та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1,  посилаючись на те,  що судом не було повно з'ясовано обставини
справи,  висновки суду не відповідають
обставинам справи,  було неправильно
застосовано норми матеріального права,
порушено норми процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді Немировської О.В.,
пояснення осіб,  що
з'явилися,  дослідивши матеріали та
обговорив доводи апеляційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за такими
підставами.

Як видно
з матеріалів справи,  продаж спірної
квартири було здійснено 06.11.1998 р. ОСОБА_4.,
ОСОБА_7. та ОСОБА_5.
після смерті ОСОБА_6.,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. За даним фактом 23.12.1998 р. було порушено кримінальну праву за
ознаками злочину,  передбаченого ч.
2  ст.
143 КК України,  розслідування по
якій проводилось Дарницьким РУ ГУ
МВС України в м.  Києві. За вказаною
статтею ОСОБА_4, та ОСОБА_5.
було пред'явлено обвинувачення. Постановою слідчого Дарницького РУ ГУ МВС
України в м.  Києві від 23.06.2000 р.
відносно ОСОБА_4. та ОСОБА_5. кримінальну справу було закрито в зв'язку із
застосуванням до них амністії,  що не є
реабілітуючою обставиною. Відносно ОСОБА_7 кримінальну справу було закрито в
зв'язку з його смертю 13 11.1999 р.

В грудні
2001 р. відповідачка ОСОБА_1.  звернулась
до суду із зустрічним позовом по даній справі,
в якому просила стягнути з відповідача ПП «Проден» шкоду,  заподіяну їй в результаті даного злочину. В
ході розгляду справи позивачка уточнила свої вимоги та просила стягнути
заподіяну їй шкоду з ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
солідарно.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3.
та визнаючи договір купівлі-продажу недійсним,  суд послався на положення  ст.  57
ЦК України та
застосував наслідки визнання такого договору недійсним - стягнув на користь
ОСОБА_1 гроші в
сумі 11 907 грн. Проте з таким висновком суду погодитись неможна.

В ухвалі
Київського міського суду від 13.12.2000 p.,
якою було скасовано рішення Дніпровського районного суду
м.  Києва від 06.11.2000 р. вказувалось
про необхідність одночасного розгляду основного позову та зустрічного позову
ОСОБА_1.  про відшкодування шкоди,  заподіяної їй в результаті злочину. В ухвалі
Апеляційного суду м.  Києва від
24.12.2004 р. також вказувалось на необхідність одночасного вирішення основного
позову та вирішення вимог ОСОБА_1,  про
відшкодування їй шкоди,  заподіяної в
результаті скоєння злочину.

Ухвалою
Подільського районного суду м.  Києва від
28.05.2004 р. зустрічну позовну заяву було виділено в самостійне провадження і
на даний час провадження по вказаній справі зупинено. Розглядаючи справу після
скасування попереднього рішення від 15.06.2004 р. суду першої інстанції слід
було об'єднати вказані справи в одне провадження та вирішити позови основний та
зустрічні,  оскільки висновок суду про
застосування наслідків визнання угоди недійсною та стягнення на користь
ОСОБА_1.  грошей в сумі 11 907 грн. не
відповідає обставинам справи.

Таким
чином,  суд першої інстанції не розглянув
позовні вимоги ОСОБА_1.  і цей недолік не
може бути усунутий ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції,  що є підставою для його скасування та
направлення справи на новий розгляд.

Рішення
суду в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1.  про визнання договору дарування недійсним є
законним та обґрунтованим,  судом було
правильно застосовано норми процесуального права при дотриманні норм
процесуального права,  повно та всебічно
з'ясовано обставини справи та дано їм правильну правову оцінку. Доводи,  викладені в апеляційній скарзі,  висновків суду в цій частині не спростовують.

За таких
обставин,  рішення суду слід скасувати в
частині вирішення основного позову та направити на новий розгляд,  а в частині вирішення зустрічного позову -
залишити без змін.

Керуючись  ст.
307,  308,  313-317 ЦПК України,  колегія суддів

^

ухвалила:

апеляційну
скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Подільського районного суду м.  Києва від
20.03.20007 р. в частині     позову
ОСОБА_3 до  ОСОБА_1,      ОСОБА_4,      ОСОБА_5,  треті особи - ПП «Проден»,  Головне управління юстиції у м.   Києві,
про  визнання  недійсним договору  купівлі-продажу,   виселення скасувати та направити на новий
розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвалу  може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.