АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД    ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа № 22 -1883/2007 рік                             Головуючий у 1 -й
інстанції  Бондарьова Г.М.
Категорія  21                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року.                                                                         м.  Дніпропетровськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області  у складі:

головуючого    судді -
Костюченко Н.Є.

суддів                - Осіяна О.М.
,  Басуєвої Т.А.

при
секретарі                   - Качур Л.В.,

розглянувши
апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
м.  Першотравенську Дніпропетровської
області

на
рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня
2006 року за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Першотравенську
Дніпропетровської області про стягнення недоплаченої страхової виплати
одноразової допомоги,  -

встановила:

У грудні
2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому вказував на те,  що він знаходився у трудових відносинах із
шахтою "Ювілейна" ВАТ "Павлоградвугілля". За час роботи він
одержав травму шийного відділу хребта і перенісся,  про що був складений акт №51 від 28.05.1999
року,  також одержав травму пальця правої
руки,  про що був складений акт №23 від
08.04.2004 року,  та одержав професійне
захворювання - пиловий бронхіт 1-го та 2-го ступеня,  емфізема легень,  деформуючий артроз колінних суглобів,  що підтверджено актом від 11.08.2006 року. За
висновком МСЕК від 25.09.2006
року йому встановлено 55
% втрати професійної працездатності,
із яких первинно 30%
у зв'язку із професійним захворюванням.
Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Першотравенську від 09.10.2006 року №3846/2 йому була нарахована одноразова
допомога за збільшення проценту втрати стійкої професійної працездатності у
зв'язку із повторним ушкодженням здоров'я у розмірі 72798, 9 гривень та
обмежено до виплати чотирикратним розміром граничної суми заробітної
плати,  з якої справляються внески до
Фонду - 19 840 гривень. Оскільки
ст.  34 п.2 абз.2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
сума одноразової допомоги не повинна обмежуватись чотирикратним розміром,  тому він просив стягнути з відповідача
недоплачену суму одноразової допомоги - 52 958, 9 гривень.

Рішенням
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2006 року позов
задоволено. Стягнуто із відповідача на користь позивача 52 958, 9 гривень недоплаченої
страхової виплати.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Першотравенську Дніпропетровської
області ставить питання про скасування рішення суду та відмову в задоволенні
позову,  оскільки суд не врахував норми
матеріального права,  а саме те,  що відповідно до  ст. 34 ч.2 п.2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування    від    нещасного
випадку    на
виробництві    та    професійного

2

захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
одноразова допомога потерпілому виплачується в розмірі не більше чотирикратного
розміру граничної суми заробітної плати(доходу),  з якої стягуються внески до Фонду. Ця норма
закону є загальною та застосовується до всіх випадків виплати одноразової
допомоги.

Перевіривши
матеріали справи,  законність і
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог,  колегія суддів,  вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,  а рішення суду необхідно залишити без змін з
наступних підстав.

Приймаючи
рішення,  суд першої інстанції
обгрунтовано виходив із того,  що позивач
одержав травму шийного відділу хребта і перенісся,  про що був складений акт №51 від 28.05.1999 року,  також одержав травму пальця правої руки,  про що був складений акт №23 від 08.04.2004 року,  та одержав професійне захворювання - пиловий бронхіт 1-го та 2-го ступеня,  емфізема легень,  деформуючий артроз колінних суглобів,
що підтверджено актом від 11.08.2006
року. За висновком МСЕК від 25.09.2006
року йому встановлено 55
% втрати професійної працездатності,
із яких первинно 30%
у зв'язку із професійним захворюванням.

Постановою
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську
від 09.10.2006 року №3846/2 позивачу була
перерахована одноразова допомога за стійку втрату працездатності,  але обмежено до виплати 19 840 гривень.

Оскільки
відповідно до  ст. 34 ч.2 абзац 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
при подальших обстеженнях МСЕК та у разі встановлення вищого ступеня стійкої
втрати професійної працездатності обмеження одноразової допомоги потерпілому не
передбачено,  то суд дійшов правильного
висновку про необхідність стягнення із відповідача недоплаченої суми одноразової
допомоги в розмірі 52958,
9 гривень.

Безпідставними
є доводи апеляційної скарги про те,  що
положення  ст. 34 ч.2 абзац 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності" є
загальною нормою,  оскільки відповідач не
взяв до уваги,  що такі обмеження виплат передбачені
у цьому абзаці були введені в дію згідно Закону України "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове страхування..." №2272-111 від 22.02.2001 року та
стосувалися саме випадку вперше встановленого факту стійкої втрати професійної
працездатності,  а положення абзацу
другого при цьому змінені не були.

В
зв"язку із чим,  немає підстав для
задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись  ст.  307,
308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Першотравенську Дніпропетровської області
відхилити.

Рішення
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з моменту її проголошення.