УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого
- судді                  Малахової Н.М.

суддів:                                         Жизневської
А.В.

Матюшенка І.В.
при секретарі

судового
засідання                  Забеліній О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Малинського районного суду Житомирської області від 3 квітня 2007- року у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
визнання укладеним договору купівлі-продажу квартири та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,  визнання позивача такою,  що втратила право користування житлом та виселення,

встановила:

У лютому
2006 року
позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила визнати договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1дійсним,  посилаючись на те,  що 10
грудня 2003 року
вона домовилася з ОСОБА_2про купівлю квартири за 1000 доларів США та передала йому 200 доларів
США,  але оскільки правовстановлюючі
документи на квартиру не були оформлені,
то вони не змогли нотаріально посвідчити цей договір. Вказувала,  що пізніше вона передала позивачу і решту
суми.

У
процесі розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила
визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири,  укладений між нею та ОСОБА_2та ОСОБА_3.,  стягнути на її користь по 50000 грн. з
кожного на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_2звернувся
з зустрічним позовом до ОСОБА_1. та просив зобов'язати останню не чинити
перешкоди в користуванні спірною квартирою,
визнати її такою,  що втратила
право на це житло та виселити.

Рішенням
Малинського районного суду від 3
квітня 2007 року у
задоволені позовів відмовлено за безпідставністю.

У
апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду в частині відмови у
задоволені її позову та в цій частині ухвалити нове рішення,  яким задовольнити її позов. Зазначає,  що судом при ухвалені рішення в цій частині
порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема,  вказує,
що вона виконала умови договору,
а інша сторона ухиляється від їх виконання,

оскільки
збільшилася ринкова вартість квартир. Крім того вказує,  що суд не надав належної оцінки зібраним по справі
доказам.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено,  що ОСОБА_2та ОСОБА_3. є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 у рівних
частках згідно свідоцтва на право власності на спадкове майно та свідоцтва про
право власності на житло.

Позивачка
ОСОБА_1. (вона ж відповідачка за зустрічним позовом) проживає у спірній
квартирі з 10 грудня 2003 року,  частково сплачує комунальні послуги,  газифікувала її.

У
відповідності до положень ст, 47 ч.2 ЦК України (1963) якщо одна з сторін повністю або частково виконала
угоду,  що потребує нотаріального
посвідчення,  а друга сторона ухиляється
від нотаріального оформлення угоди,  суд
вправі за вимогою сторони,  яка виконала
угоду,  визнати угоду дійсною.

Згідно  ст. 227 ЦК України (1963 р.) договір
купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений,  якщо б однією з сторін є громадянин.
Недодержання цих вимог тягне недійсність договору.

Відмовляючи
у задоволені позову ОСОБА_1.,  суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку,
що суд не може визнати договір купівлі-продажу квартири дійсним,  оскільки в 2003 році ОСОБА_2не був її
власником.  За відсутності у ОСОБА_2
правовстановлюючих документів на квартиру та технічних довідок-характеристик
сторони були позбавлені можливості укласти нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу квартири.

Крім
того,  з матеріалів справи
вбачається,  що сторони не дійшли згоди
щодо умов цієї угоди.

У
відповідності до  ст.  1167
ЦК України моральна шкода,  завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала за наявності
вини.

Враховуючи,  що власники майна розпоряджаються ним на свій
розсуд,  суд обґрунтовано відмовив у
задоволені позову щодо відшкодування моральної шкоди.

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на
обґрунтованість ухваленого судом рішення,
оскільки у відповідності до ч.3
ст.  19 Закону України
„Про власність" громадяни мають право відчужувати тільки належне їм майно.

В решті рішення
не оскаржується.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити,  а рішення
Малинського районного суду Житомирської області від 3 квітня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Справа № 22 ц/1226                    Головуючий у суді 1-ї ін ст.  Тарасенко МЛ.

Категорія
26        ДоповІдач-суддя Малахова Н.М.