АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27»
червня 2007р.                                                                                            м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
-Троїцької Л.Л.,

суддів -
Сидоренко І.П.,  Фальчука В.П.

при секретарі
- Басовій Н.М.  розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворівського районного
суду м. Одеси від 11 квітня 2007р. по цивільній справі за позовом ДП
„Житлосервіс" ДП ДАК „Хліб України" Одеського комбінату хлібопродуктів
до ОСОБА_1,  3-тя особа ДП ДАК „Хліб
України" „Одеський комбінат хлібопродуктів" про виселення з
гуртожитку без надання іншого жилого приміщення,  -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2005р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним
ордера та виселення,  посилаючись на
те,  що гуртожиток АДРЕСА_1 в м. Одесі
знаходиться на балансі та в повному оперативному управлінні ДП
„Житлосервіс" ДП ДАК „Хліб України" Одеського комбінату
хлібопродуктів (далі ДП „Житлосервіс").

Відповідач
на підставі рішення адміністрації ДП „Житлосервіс" від 02.12.2002р.
отримав ордер на вселення та вселився в кімнату №1 вказаного гуртожитку.
Однак,  на ДП „Житлосервіс"
профспілка не створювалась,  а ДП ДАК
„Хліб України" дозволу на виділення приміщення ОСОБА_1. не надавало.

З часу
отримання ордеру та вселення ОСОБА_1. з ДП „Житлосервіс" або з ДП ДАК
„Хліб України" Одеського комбінату хлібопродуктів в трудових відносинах не
перебував і не перебуває.

Враховуючи
те,  що приміщення в гуртожитках
надаються виключно для проживання працівників та службовців під час роботи на
підприємстві,  позивач просив виселити
ОСОБА_1. з кімнати №1 вказаного вище гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення.

В січні
2007р. позивач уточнив позовні вимоги і просив розглядати лише вимоги про
виселення ОСОБА_1. з кімнати №1 гуртожитку без надання іншого житлового
приміщення на підставі  ст. . 132 ЖК України (а.с. 126).

Ухвалою
суду першої інстанції від 10.04.2007р. позовна заява ДП „Житлосервіс" в
частині визнання ордеру недійсним залишена без розгляду (а.с. 137).

Рішенням
Суворівського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2007р. вимоги позивача
задоволені.

Суд
виселив ОСОБА_1. з гуртожитку ДП „Житлосервіс" ДП ДАК „Хліб України"
Одеського комбінату хлібопродуктів з кімнати АДРЕСА_1 в м. Одесі без надання
іншого жилого приміщення; стягнув

Справа
№22ц-2825 /2007р.                                                     Категорія
ЦП: 30

Головуючий у
першій інстанції - Бузовський В.В. Доповідач - Троїцька Л.Л.

2

з
відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 8, 50грн. та
на користь ТУ ДСА в Одеській області витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі
7, 50грн.

В
апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове,  яким відмовити позивачу у задоволенні
вимог,  стягнути з позивача на його
користь кошти судового збору та витрати на ІТЗ розгляду справи. При цьому
посилався на те,  що рішення постановлено
з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів,  заслухав суддю-доповідача,  який виклав доводи апеляційної скарги,  зміст рішення,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним
є рішенні,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи
вимоги позивача,  суд виходив з
того,  що відповідач в трудових
відносинах ні з ДП „Житлосервіс",
ні з ДП ДАК „Хліб України" Одеського комбінату хлібопродуктів не
перебував. Заяву про прийняття на роботу подав виключно для можливості
звернення до адміністрації ДП „Житлосервіс" щодо отримання кімнати для
проживання в гуртожитку підприємства і за таких підстав підлягає виселенню із
спірної кімнати без надання іншого приміщення.

Між тим,  з такими висновками суду колегія погодитись
не може.

За
змістом  ст. 132 ЖК України,  із гуртожитку підлягають виселенню
робітники,  які припинили роботу з
підприємством з підстав,  викладених в
цій статті.

Як
стверджує позивач і встановлено судом першої інстанції відповідач ні з ДП
„Житлосервіс",  ні з ДП ДАК „Хліб
України" Одеського комбінату хлібопродуктів в трудових відносинах не
перебував .

Проте,  в гуртожиток поселився на підставі
спеціального ордеру виданого згідно спільного рішення адміністрації та
профспілкового комітету ДП „Житлосервіс" 02.12.2002р. (а.с. 5).

Для
вирішення питання про виселення громадянина з гуртожитку,  який поселився в нього за спеціальним
ордером,  але не перебуваючи в трудових
відносинах з підприємством,  необхідно
відповідно до  ст. 59 ЖК України вирішити
питання про визнання недійсним цього ордеру,
з настанням наслідків передбачених
ст. 117 ЖК України.

Між
тим,  позивач в січні 2007р. уточнив
позовні вимоги і просив розглядати лише вимоги про виселення ОСОБА_1. із
спірної кімнати і ухвалою суду першої інстанції від 10.04.2007р. позовна заява
ДП „Житлосервіс" в частині визнання ордеру недійсним залишена без розгляду
(а.с. 126, 137).

Ухвала набрала
чинності і ніким не оскаржувалась.

Крім
того,  в апеляційну інстанцію відповідач
надав копію договору №284 на оренду жилого приміщення від 28.11.2002р.

Згідно
вказаного договору орендодавець у вигляді ДП „Житлосервіс" надав ОСОБА_1.
у платне тимчасове користування спірним жилим приміщенням.  Строк дії договору зазначено - безстроково
(а.с. 156).

Даний договір у
встановленому порядку ніким не оскаржувався.

Колегією
також встановлено,  що на даний час
відповідач працює завідуючим канцелярією Одеського обласного ДП ДАК „Хліб
України".

При викладених
обставинах колегія вважає,  що у суду не
було підстав для задоволення вимог позивача про виселення ОСОБА_1. із
гуртожитку на підставі  ст. 132 ЖК
України.

3

Доводи ДП „Житлосервіс"
про те,  що приміщення в гуртожитках
надаються виключно для проживання працівників та службовців під час роботи на
підприємстві,  не можуть бути прийняті до
уваги по вище викладеним мотивам.

Оскільки
рішення суду ухвалено з порушенням вимог
ст. 132 ЖК України,  воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог.

Колегія
вважає необхідним стягнути з ДП „Житлосервіс" ДП ДАК „Хліб України"
Одеського комбінату хлібопродуктів на користь ОСОБА_1. витрати понесені при
сплаті державного мита та витрат на ІТЗ розгляду справи у межах встановлених
законом при розгляді даної категорії справ - у розмірі 4, 25грн.і 7, 50грн.
відповідно.

Керуючись  ст. 303,
п.2 ч.1  ст. 307,   ст. 317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Суворівського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2007р. скасувати. Ухвалити
нове.

У
задоволенні позовних вимог ДП „Житлосервіс" ДП ДАК „Хліб України"
Одеського комбінату хлібопродуктів до ОСОБА_1,
3-тя особа ДП ДАК „Хліб України" „Одеський комбінат
хлібопродуктів" про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення - відмовити.

Стягнути
з ДП „Житлосервіс" ДП ДАК „Хліб України" Одеського комбінату
хлібопродуктів на користь ОСОБА_1 витрати понесені при сплаті державного мита у
розмірі 4, 25грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 7, 50грн.

Рішення
апеляційного суду набирає чинності негайно,
однак,  може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі 2-ох
місяців з дня його проголошення.