Справа № 22-2591                                              Головуючий
2007 р.                                                                        Полянчук
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня
2007 року                                                                                         м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Полякова
О.З.

Суддів :            Онищенка Е.А.

Глазкової О.Г.
При секретарі:    Бабенко Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на
рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від «18» травня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання
договору, визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

17.08.2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання
договору, визнання права власності.

В позові
зазначала, що згідно договору купівлі-продажу від 16.07.2004 року нею було
продано і передано у власність ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме 3/5 житлового
будинку АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці площею 337,9 кв.м. Згідно
п.3 договору 3/5 частки житлового будинку продано за 15500 грн., з яких 9100
грн. покупець передав продавцям готівкою в процесі оформлення договору після
узгодження його тексту, а інші 6400 грн. покупець зобов'язується віддати не
пізніше за 16.08.2004 року.

У
зв'язку з тим, що відповідачі не виконали вимоги п.3 договору купівлі-продажу,
позивачка просила суд розірвати договір купівлі-продажу 3/5 житлового будинку
АДРЕСА_1 від 16.07.2004 року укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_1, що діють за себе
та від імені своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 і відповідачем ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 право власності на 3/5 житлового будинку
АДРЕСА_1.

31.10.2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточнювальною позовною вимогою з аналогічними
вимогами до ОСОБА_3

Ухвалою
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 травня 2007 року
залучено до участі по справі у якості третьої особи приватного нотаріуса
ОСОБА_5

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від «18» травня 2007 року
у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши
доповідача, учасників процесу, дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно
до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з однихлише формальних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи 16.07.2004 року ОСОБА_3, ОСОБА_1 яка діяла
самостійно та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 продали ОСОБА_2 35
частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно
до п.3 договору купівлі -продажу 35 частки жилого будинку були продані за
15500 грн., з яких 9100 грн. покупець передає готівкою в процесі оформлення
цього договору після узгодження його тексту ,а решту 6400 грн. покупець
забов"язується віддати не пізніше 16.08.2004 року.

Посилаючись
на те, що до теперішнього часу ОСОБА_2 гроші у сумі 6400 грн. не віддала ,і
ОСОБА_1 не змогла своєчасно придбати собі інше житло, просила розірвати спірний
договір купівлі -продажу частки будинку.

Відповідно
до ч.1,2 ст.651 ЦК України
зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін ,якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору
,коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,
на що вона розраховувала при укладенні договору.

По
-перше ОСОБА_1 не надано до суду мотивованих доказів ,чому вона звернулася до
суду лише через два роки після невиконання умов договору з боку ОСОБА_2

Крім
цього , позивачкою не надано суду доказів того ,що внаслідок невиконання умов
договору з боку відповідачки вона дійсно позбавилася того ,на що розраховувала
при укладенні договору, так як крім її пояснень про намір придбати інше житло,
докази цього в справі відсутні.

Разом з
тим, судова колегія залишаючи рішення районного суду в силі в частині відмови в
розірванні договору купівлі - продажу ,приходе до висновку ,що посилання суду
про повернення 6400 грн. з боку ОСОБА_2 є необгрунтованими ,так як зроблені на
підставі пояснень самої ОСОБА_2 та свідка по справі, тобто ґрунтуються на
неналежних доказах, і тому ці висновки суду необхідно виключити з рішення сулу
першої інстанції.

Керуючись ст.
ст.307, 308, 317       ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити. Рішення Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від «18» травня 2007 року по цій справі - залишити без
зміни, виключивши з мотивувальної частини

рішення
посилання   суду   про
повернення   6400   грн.
з   боку   ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.