Справа
№ 22Ц-2877/2007 р.                        Головуючий в 1
інстанції Усатов Д.Д.
5                                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
вересня      2007 року   колегія судової палати   в цивільних справах

Апеляційного
суду Київської області в складі :

головуючого      Яворського М. А.

суддів                 Корзаченко І.Ф.,  Червінко К.С.

при
секретарі      Велицького О.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду від 3 липня 2007
року у справі за позовом Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг
с Білогородка» до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про
визнання такими,  що втратили право
користування жилим приміщенням в гуртожитку та виселення,

встановила:

У січні
2007 року Комунальне підприємство «Комбінат комунальних послуг с Білогородка»
звернулося з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,  яка діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 про визнання такими,
що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку та
виселення. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,  що 3 грудня 2002 року Білогородською
сільською радою передано позивачу на баланс гуртожиток за адресою АДРЕСА_1. У
двох кімнатах гуртожитку проживали відповідачі. Приміщення в гуртожитку
надавалися радгоспом «Білогородський» своїм працівникам.  Відповідачі не були працівниками
радгоспу,  ордер на вселення в гуртожиток
їм не видавався,  договір найму з ними не
укладався. З січня 2005 року відповідачі в гуртожитку не проживають,  не вносять плату за користування жилим
приміщенням,  виїхали на інше постійне
місце проживання за адресою АДРЕСА_2 і з цих
підстав втратили право користування жилим приміщенням.  Відповідачі втратили право користування жилим
приміщенням також з тих підстав,  що
понад 6 місяців не проживали в гуртожитку. Позивач просив визнати відповідачів
такими,  що втратили право користування
жилим приміщенням в гуртожитку та виселити їх без надання іншого жилого
приміщення.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 3 липня 2007 року позов задоволено.
Постановлено визнати відповідачів такими,
що втратили

право користування
жилим приміщенням
в гуртожитку та виселити їх без надання іншого жилого приміщення.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду з підстав
порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи
позов,  суд виходив з того,  що відповідачі вселились в гуртожиток не у
встановленому порядку,  виїхали на інше
постійне місце проживання,  не проживали
в гуртожитку понад 6 місяців,  не
сплачували за поживання в гуртожитку.

З
висновками суду не можна погодитись через недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими і
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Встановлено,  що гуртожиток,  розташований по АДРЕСА_1 належав радгоспу
"Білогородський",  який у
серпні 1997 року перетворений в КСП "Білогородка",  а в березні 2000 року - в
сільськогосподарський кооператив "Білогородка". ОСОБА_1 працював у
вказаному радгоспі,  КСП і кооперативі з
з 17 липня 1985 року по 21 березня 2003 року протягом 18 років. Жиле приміщення
в гуртожитку надане відповідачу в 1987 році у зв'язку з роботою в радгоспі.
Відповідач посилається на те,  що жиле
приміщення надане йому на підставі рішення адміністрації і профспілкового
комітету радгоспу,  копію якого йому не
вручали та що на час надання йому приміщення усіх працівників радгоспу вселяли
в гуртожиток без ордерів.

З
урахуванням наведеного висновок суду про виселення відповідачів не можна
визнати обгрунтованим.

Визнаючи
відповідачів такими,  що втратили право
користування жилим приміщення,  суд
послався на те,  що вони виїхали на постійне
проживання в с Гнатівка
та не проживали в гуртожитку понад 6 місяців.

Висновок
суду про визнання осіб такими,  що
втратили право користування жилим приміщеням з двох підстав,  передбачених і  ст.  71
і  ст.
107 Житлового кодексу не відповідає вимогам закону.

Висновок
суду про те,  що відповідачі вибули на
постійне проживання в с. Гнатівка не підтверджений доказами. Відповідачі
посилаються на те,  що вони постійно
проживають в гуртожитку,  не вибували на
інше постійне місце проживання,  іншого
житла не мають. У с Гнатівка
проживає тітка відповідачки ОСОБА_3 ,
яку вони відвідують,  але на
постійне проживання в її будинок не вибували. У справі відсутні докази,  які спростовують зазначені доводи
відповідачів.

Встановлено,  що акт від 11 жовтня 2006 року про
непроживання відповідачів в гуртожитку з 2005 року складений без перевірки
кімнат,  які відповідачі займають в
гуртожитку. Акт від 11 жовтня 2006 року не є доказом непроживання відповідачів
у спірному приміщенні з 2005 року.

З копій
квитанцій вбачається,  що відповідачі
сплачували за користування комунальними послугами в гуртожитку у жовтні,  грудні 2005 року,  у серпні,
грудні 2006 року,  у січні,  березні,
травні,  липні 2007 року.

З урахуванням наведеного висновок суду про визнання відповідачів такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням в гуртожитку є необгрунтованим.

Оскільки
обставини,  що мають значення для
справи,  які суд вважав встановленими є
недоведеними,  висновки суду не
відповідають обставинам справи,  рішення
необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Керуючись  ст.
ст.  309,  316 ЦПК України,  колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити. Рішення Києво-Святошинського районного суду від 3
липня 2007 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити
Комунальному підприємству «Комбінат комунальних послуг с Білогородка» в
позові до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про
визнання такими,  що втратили право
користування жилим приміщенням в гуртожитку та виселення.

Рішення
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.