Справа № - 22 ц - 78                                                        Головуючий
року                                                                                 Кузіна
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 09 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
судді Омельченко Л.М.

Суддів:
Триголова В.М., Бондаревської С.М.

при секретарі:
Буряк С.М.

з участю
позивача ОСОБА_1

представників
відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на
ухвалу судді Київського районного суду м. Полтави Полтавської області від 09
листопада 2006 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області, Управління Державного казначейства у Полтавській області
про стягнення заборгованості по компенсації за речове майно

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006
року ОСОБА_1. звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави
Полтавської області від 09 листопада 2006 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті
провадження у справі за його позовом до Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області, Управління Державного казначейства у
Полтавській області про стягнення заборгованості по компенсації за речове майно
в сумі 1816 грн. на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційному
порядку ухвалу оскаржив ОСОБА_1.

Апелянт просить ухвалу судді скасувати, посилаючись на неправильне
застосування норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши позовні матеріали, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 312 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів

місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів
при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в
т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 п.2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів
поширюється на спори з приводу прийнятті громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби.

Суддею місцевого суду вірно встановлено, що ОСОБА_1. звернувся в суд з
позовом до УМВС України в Полтавській області, Управління Державного
казначейства у Полтавській області про стягнення заборгованості по компенсації
за речове майно, посилаючись на те, що при його звільненні з посади міліціонера
приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво, відповідачі не
провели з ним повного розрахунку з грошового та іншого утримання і не виплатили
компенсацію за недоотримане речове майно (а.с. 3).

Встановивши зазначені обставини, в т.ч. те, що спірні правовідносини
виникли з приводу звільнення позивача з публічної служби, суддя місцевого суду
дійшов вірного висновку про необхідність регулювання даних відносин за нормами
КАС України, тому правильно відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі
за його позовом в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Ухвала є законною, обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог чинного
законодавства, і колегія суддів не знаходить підстав для її скасування чи
зміни.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді місцевого суду, у
зв'язку з чим скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.
303,307, 312 ч.1 п.1, 313 ,314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Полтави Полтавської області від
09 листопада 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
протягом двох місяців з дня набрання нею чинності безпосередньо до Верховного
Суду України.