УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03"
липня 2007 року                                                                        м.
Івано-Франківськ

Колегія    суддів
судової    палати    у
цивільних    справах    Апеляційного    суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого      Гвоздика П.О.

суддів:                  Фединяка В.Д., Вакарук В.М.

секретар               Пожар Р.В.

за участю
ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 травня  2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2007 року МОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів у розмірі 250 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дочкиОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини,
яка проживає з позивачкою, працездатний і має мінливий заробіток. Однак, у
добровільному порядку не надає кошти на утримання дочки.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23 травня 2007 року позов
ОСОБА_2. задоволено.

Не
погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення і зменшити розмір
аліментів до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказуючи
на те, що встановлюючи розмір аліментів, судом не враховано його матеріального
становища та заробітків, які носять тимчасовий характер.

Крім цього, на думку апелянта, судом також не враховано,
що у нього на утриманні є мати - інвалід другої групи, яка отримує пенсію у
розмірі 284 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1. підтримав доводи апеляційної скарги, просить
їх задовольнити.

Заслухавши пояснення апелянта, дослідивши письмові докази, колегія суддів
приходить до висновку   про
відхилення   апеляційної скарги з таких
підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2. і стягуючи з ОСОБА_1. аліменти у розмірі 250 грн. щомісячно на
утримання неповнолітньої дочки, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач є батьком неповнолітньої дочкиОСОБА_3, працездатний, має мінливій
заробіток і зобов'язаний надавати кошти на утримання дитини у розмірі, який
просить позивачка.

Висновок суду
відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Справа
№22-ц-800/07                                                               Головуючий
у Іінст.Хільчук І.І.

Категорія 35                                                                                Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

Згідно ст.ст.80,180,184,182 Сімейного кодексу України встановлено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу)
другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу
одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне
значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів
у твердій грошовій сумі.

При визначенні
розміру аліментів суд враховує:

1)
стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)
стан здоров'я та матеріальне становище платника
аліментів;

3)
наявність у платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)
інші обставини, що мають істотне значення.

2. Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Так, представленими суду доказами: копією свідоцтва про
народження ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6); копією свідоцтва про одруження сторін
(а.с.5); даними, які містяться у довідці про проживання дитини з позивачкою
(а.с.7) підтверджується, що батьком неповнолітньої дитини є відповідач, вказана
дитина проживає з позивачкою, а відповідач у добровільному порядку не надає
кошти на утримання дитини.

Розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до ст. 184
Сімейного кодексу України Закону судом визначено правильно. Тобто у розмірі не
меншому як 30 % прожиткового мінімуму.

За таких обставин, відповідно ст. ст. 80, 180,184, 182 Сімейного кодексу
України суд першої інстанції прийшов до правильного висновку стягнувши з
ОСОБА_1. аліменти на утримання неповнолітньої дочки, оскільки утримання
неповнолітні дітей є обов"язком батьків.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір аліментів в
сумі 250 грн. щомісячно завищений, не відповідає дійсності, так як
спростовується реальними доходами відповідача, про що свідчить придбання ним у
червні 2006 року автомобіля "ВАЗ-2101". Крім цього, у судовому
засіданні ОСОБА_1. не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дочки у розмірі по 250 грн. щомісячно.

Інші доводи скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в
оскаржуваному рішенні, тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суду вважає оскаржуване рішення суду по суті
правильним і таким, що постановлене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами
апеляційної скарги, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 травня
2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала           набирає    чинності
з   моменту   проголошення,     однак
може   бути

оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного Суду України з часу набрання законної сили.