Справа №22Ц - 2166/2006р.                                                   Головуючий
в 1 інстанції Пухна О.М.
01,19                                                                        Доповідач
у 2 інстанції Приходько
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого   Приходька К.П.,

суддів    Даценко Л.М., Олійника В.І.,

при
секретарі   Зозулі Н.С.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства Всеукраїнський державний науково - виробничий
центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів на
рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2007
року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Всеукраїнського
державного науково-виробничого центра стандартизації, метрології, сертифікації
та захисту прав споживачів, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних
збитків та моральної (немайнової) шкоди внаслідок ДТП,

встановила:

рішенням
Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2007р. позов
задоволений частково.

Стягнено
з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду спричинену внаслідок ДТП в сумі 1 596
гривень та 8 000 гривень у відшкодування спричиненої моральної (немайнової)
шкоди та 53 гривень судових витрат.

Відповідачем
по справі подана апеляційна скарга на рішення суду в якій він просять рішення
суду скасувати і прийняти нове рішення яким задоволити позовні вимоги частково
стягнувши з відповідача на користь позивачки 676,90 гривень у відшкодування
матеріальної шкоди та 500 гривень моральної (немайнової) шкоди посилаючись на
те, що рішення суду є незаконним і необгрунтованим, винесеним з порушенням норм
матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що 09 березня 2006 року близько 11.30 год. в смт. Калита,
Броварського району Київської області ОСОБА_2., третя особа по справі, який на
час скоєння ДТП перебував із відповідачем у трудових відносинах, керуючи
автомобілем марки РАФ 2203 державний номерний знак НОМЕР_1, який належить
відповідачу здійснив наїзд на позивачку заподіявши їй тілесні ушкодження.
Позивачка у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями перебувала на стаціонарному
лікуванні в лікарні з 09 березня по 31 березня 2006 року, з 31 березня по 10
квітня 2006 року на амбулаторному лікуванні а також продовжувала лікуватися
самостійно.

Постановою
від 27 вересня 2006 року в порушенні кримінальної справи по факту ДТП. яка мала місце
09 березня 2006 року по вулиці Шевченка 23 в смт. Калита, Броварського району,
відмовлено.

2

Постановою судді
Голосіївського районного суду Київської області від 10 липня 2006 року ОСОБА_2.
визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124
КпАП України та накладений на нього штраф у розмірі 17 гривень. На час розгляду
справи постанова судді від 10 липня 2006 року не скасована та набрала в
установленому порядку законної сили.

Відповідно
зі ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з
вимогами ч.1 ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом
першої інстанції встановлено, що третя особа ОСОБА_2. станом на 09 березня 2006
року перебував у трудових обов'язках із відповідачем по справі, зазначене не
заперечував відповідач по справі.

Зібраними
по справі доказами та допитами свідками встановлено, що позивачка проходила
лікування оскільки внаслідок ДТП
отримала забій поперекового хребта, а також супутні хвороби, які
загострилися на фоні забою хребта.

Суд
першої інстанції правильно прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь
позивачки 1 596 гривень у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди оскільки
вказані витрати позивачка понесла на лікування отриманих тілесних ушкоджень
внаслідок ДТП.

Визначаючи
розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції правильно виходив із
вимог ст. 1167 ЦК України
при цьому врахував роз'яснення Пленуму Верховного суду України викладені в п. 9
Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року N4 «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визначив
суму відшкодування яка відповідає засадам розумності, виваженості та
справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну
шкоду, ступень вини відповідача, характер та обсяг страждань (фізичних,
душевних, психічних тощо), позивачки.

Посилання
скаржника про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і
необгрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права, висновки суду
не відповідають обставинам справи не приймаються судом до уваги оскільки не
ґрунтується на вимогах закону та на зібраних матеріалах справи. Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія
суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та
права і підстав для його скасування не має.

На
підставі наведеного, керуючись: ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України
колегія,

ухвалила:

апеляційну
скаргу Державного підприємства Всеукраїнський державний науково - виробничий
центр   стандартизації,   метрології,
сертифікації  та  захисту
прав   споживачів   на
рішення

3

Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2007 року
відхилити, рішення залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.