Справа № 22ц-491/2007                Головуючий у 1 інстанції Ястребова Л.В.
29                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007
року колегія суддів Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого
Баркової Л.Л.

суддів   Кочегарової Л.М., Шаліної Т.О.

при секретарі:
Лепеха А.С. розглянувши   у відкритому
судовому засіданні в місті Маріуполі
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про захист
прав споживачів, відшкодування матеріальної і моральної шкоди за апеляційною
скаргою відповідача  на рішення
Жовтневого    районного суду  міста Маріуполя  Донецької області від 12 квітня 2007 року

встановила:

Рішенням
Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 квітня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 3787 грн., моральної 200
грн., судові витрати на правову допомогу 200 грн., за проведення експертизи 350
грн., на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи 30 грн., та судовий
збір на користь держави 51 гривню.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати ,
відмовити ОСОБА_1 в позові, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, порушено і неправильно застосовано норми матеріального   і процесуального права.

Заслухавши
. суддю доповідача, пояснення відповідача, його представника ОСОБА_3, які
просили апеляційну скаргу задовольнити, позивачку, яка прбсила її відхилити,
дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до положень ст. 308 ЦПК України, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи
справу, суд повно, всебічно і об'єктивно встановив її обставини, дав оцінку
наданим доказам і дійшов до обґрунтованого висновку про те, що приватним
підприємцем ОСОБА_2   порушено права
споживача ОСОБА_1, якій неякісно-виконані роботи при установці конструкції
балкону за місцем проживання, що привело

до  зниження
експлуатаційної надійності
та  необхідності  своїми
силами  усувати недоліки, що спричинило
матеріальну і моральну шкоду.

Цей
висновок суду є правильним і підтвердженим дослідженими в судовому засіданні
доказами, які надані сторонами.

В
рішенні суду ці докази наведені і відповідно до вимог ст. 6.0 ЦПК України їм
дана належна правова оцінка.

Як
встановлено судом, 26 липня 2006 року між позивачкою і відповідачем, приватним
підприємцем ОСОБА_2 укладено угоду про постачання та установку метало
пластикових конструкцій балкону в квартирі позивачки за адресою: АДРЕСА_1 на
суму 7700 гривень.

Відповідач
і його представник не заперечували, що позивачкою умови договору виконані, що
остання неодноразово зверталася до них з усними та письмовою заявами про
неякісну установку конструкцій та попадання на балкон дощової води через
негерметичність установки відливів і вони обіцяли усунути недоліки. Але коли їх
робітники хотіли виконати роботи по відновленню откосів, позивачка відмовилася
підписувати акт про виконання робіт.

Із
пояснень позивачки вбачається, що у зв"язку з тим, що відповідач довгий
час не приймає заходів до усунення недоліків, заставляє її підписувати акти без
виконання робіт, вона сама, своїми силами приступила до ремонту балкону.

Відповідно
до висновків будівельно-технічної експертизи від 28 січня 2007 року обстеження
технічного стану будівельних конструкцій балкону, на них є міста замокання
внутрішньої поверховості, стелі та полу; нерівномірність закріплення та
наявність пошкодження верхніх відливів та інше. Дефекти та пошкодження
пов"язані з неякісним виконанням робіт при установці відливів, що привело
до їх пошкодження та зниження експлуатаційної надійності конструкцій балкону.
Для усунення недоліків слід замінити верхні відливи, забезпечити відсутність
затікання атмосферних осадків між над балконною плитою і відливами, провести
демонтаж і послідуючий монтаж конструкцій.

Як  вбачається
із договору, укладеного між позивачкою та ТОВ „Зімек"  вартість ремонтних робіт спірного балкону   складатиме 3787 грн.

Посилання
відповідача на те, що позивачкою не надано доказів щодо завданих їй з вини
останнього збитків на суму 3787 грн., а також спричинення моральної шкоди є
безпідставними, такими що спростовуються обставинами справи та положеннями
закону.

Згідно
із п.4 ч.3 статті 10 Закону України „Про захист прав споживачів", у разі
виявлення недоліків у виконаній роботі /наданій послузі/ споживач має право
вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконавчої
роботи /наданої послуги/ своїми силами чи із залученням третьої особи.

Згідно до
положень ст.22 Закону України „Про захист прав споживачів", захист прав
споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні

вимог споживача
суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування морально /немайнової / шкоди.

Як
роз"яснив Пленум Верховного Суду України „Про практику розгляду цивільних
справ за позовами про захист прав споживачів" в п.23 постанови №5 від 12
квітня 1996 року, розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і
визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди,
вартості товару /робіт, послуг/, а має ґрунтуватися на характері й обсязі
моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному
випадку.

Колегія
судців вважає, що при визначені розміру відшкодування моральної шкоди судом
першої інстанції враховано обставини справи, характер правовідносин, тривалість
часу порушення прав позивачки через бездіяльність відповідача і підстав для
зменшення його не знаходить.

З
урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку щодо обґрунтованості заявленого позову.

Доводи
апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, висновків
суду не спростовують і не приводять судову колегію до висновку про порушення
або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права,
які є підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З урахуванням
викладеного,

Керуючись ст.ст.
303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2007
року   залишити  без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена протягом двох місяців з дня
набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.