Головуючий 1 інстанції Андреев
Справа № 22ц- 5236/2007р.      Доповідач
УХВАЛА Іменем України

27 червня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді    Краснощокової Н.С.,

суддів:                          Ігнатової Л.Є., Маширо
О.П.

при
секретарі             Бондаренко Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Добропілля Донецької області на рішення
Добропольського міськрайонного суду Донецької області від 4 травня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Добропілля Донецької області про стягнення недоплаченої
одноразової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до
відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Добропілля Донецької
області, посилаючись на те, що він довгий час працював на підземних роботах на
вугільних підприємствах у якості підземного гірничого зі шкідливими і небезпечними
умовами праці. 12.06.1991 року під час виконання трудових обов"язків з ним
стався нещасний випадок, в наслідок якого він отримав травму.

Після травми він продовжував працювати. Внаслідок трудової діяльності в
лютому 2007 року йому було встановлено професійне захворювання - хронічна
попереково-кресцева радікулопатія.

Висновком МСЕК від 27.02.2007р. позивачу була встановлена втрата 45 %
професійної працездатності по професійному захворюванню первинно та 5 % втрати
професійної працездатності по травмі 1991 року, а за сукупністю 50 % втрати
професійної працездатност і він визнаний інвалідом 3 групи.

Після встановлення втрати працездатності він звернувся до відповідача для
нарахування страхових виплат.

Відповідач нарахував йому щомісячні виплати і одноразову
допомогу виходячи з 45 % втрати професійної працездатності у зв"язку з
професійним захворюванням в сумі 31 500 грн. Він вважає, що встановлюючи таку
суму одноразової допомоги, відповідач

порушив його законні
права і інтереси, оскільки незаконно обмежив суму допомоги чотирьохкратним
розміром граничної заробітної плати, з якої вносяться внески до Фонду. Він
вважає, що сума одноразової допомоги має бути встановлена у сумі 134706 грн. з
розрахунку 2993,47 грн. - його середній заробіток х 45 % втрати працездатності.
Тому сума недоплати складає 103206,15 грн. і зазначену суму він просив стягнути
з відповідача.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 4 травня
2007 року позов задоволений і на користь ОСОБА_1 з відповідача стягнута недоотримана
одноразова допомога в сумі 103206,15 грн.

В апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Добропіллі просить рішення суду скасувати і постановити нове, яким
в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування апеляційної скарги відповідач
посилається на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі врахував
обставини справи, невірно застосував норми матеріального та процесуального
права, не обгрунтованно задовольнив позов про стягнення одноразової допомоги.

Заслухавши доповідача, пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без зміни, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того,
що висновком МСЕК від 27.02.2007 р. йому була встановлена втрата 50%
професійної працездатності безстроково за сукупністю (45 % - за професійним
захворюванням та 5 % за трудовим каліцтвом 1991 року) безстроково і він
визнаний інвалідом 3 групи. А тому відповідно до вимог ч.2 п.2 ст.34 Законом
України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" позивачу повинна провадиться одноразова виплата,
сума якої визначається із розрахунку його середньомясчного заробітку за кожний
відсоток збільшення втрати професійної працездатності відносно попереднього
обстежання МСЕК. При цьому суд правильно виходив з того, що вказана правова
норма не передбачає обмеження нарахованої суми одноразової допомоги чотирикратним
розміром граничної суми зарабітної плати, з якої справляються внески до Фонду.

Апеляційний суд вважає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції
обгрунтовано не прийняв до уваги положення Порядку призначення та здійснення
страхових виплат потерпілим (ч.1енам їх сімей), затвердженого постановою
правління Фонду від 31 січня 2002 року №7, п.3.3.2 якого суперечить п.2 ст. 34
Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності", (далі Закон) Вказаний закон не змінений, тому
посилання відповідача на Порядок призначення та здійснення страхових виплат
потерпілим (ч.1енам їх сімей) не є підставним.

Посилання відповідача на те, що під час дії Закону, потерпілому лише один
раз (вперше) встановлено стійку втрату працездатності є безпідставним, оскільки
відповідно до вимог зазаначеного Закону той факт, що позивачу вперше було
встановлено втрату працездатності у 1991 році тобто до прийняття цього Закону,
не має значення.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що рішення як таке, що
відповідає вимогам матеріального і процесуального права підлягає залишенню без
зміні, а апеляційну скаргу як безпідставну слід відхилити.

Керуючись ст. ст.
308,314,315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Добропіллі в Донецькій області відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 4 травня
2007 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляціного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.