Справа № 33ц-3003 кс 07
Головуючий першої інстанції: Волков С. А.
Суддя-доповідач: Осипчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„06" грудня 2007 року                                                                               м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

Краснощокової
Н.С.  Шевченко В.Ю. Осипчук О.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  треті особи: Приватний
нотаріус Київського міського нотаріального округу Олексюк Юлія Еммануїлівна,  Чотирнадцята Київська державна нотаріальна
контора про визнання недійсним договору дарування квартири і частково недійсним
договору міни ,  за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м.  Києва від 27 липня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від 13 грудня
2005 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

В
вересні 2002 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів,  в якому просив визнати недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_1,  укладений
між ОСОБА_2 і ОСОБА_3,  повернувши
сторони в первинний стан; визнати недійсним договір міни квартири АДРЕСА_2 в
частині її 2/3 частин,  що належали на
праві власності ОСОБА_41 ОСОБА_5 в рівних долях на кв. АДРЕСА_1,  що належала ОСОБА_3,  повернувши сторони в первинний стан.

В ході
судового розгляду позивач уточнив свої вимоги і просив визнати недійсним
вказаний договір міни в частині набувача права власності на 2/3 її
частини,  визнати ОСОБА_2 власником 2/3
частин квартири АДРЕСА_2 на підставі договору міни,  посвідченого 23.02.2001 року. В іншій частині
позовні вимоги залишив без змін. Посилався на те,  що 29.12.1998 року між ним та ОСОБА_2 була
укладена кредитна угода,  відповідно до
якої він надав відповідачу позику в розмірі 21600 грн.,  для розрахунку за придбане 06 серпня 1998 року
у Фонду комунального майна Шевченківського району м.  Києва нежиле приміщення в будинку 8 по вул. .
Обсерваторній в м.  Києві. Позика була
надана терміном до 01 липня 1999 року. Оскільки відповідач борг не
повертав,  то відповідно до рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 02 серпня 2001 року з ОСОБА_2 на його користь було стягнуто 53330 грн. 08
коп.

При
укладанні договору позики
між ними була домовленість,  що ОСОБА_2
передає йому в заставу приміщення,  на
придбання якого позичав гроші,  а також
передає оригінали документів на це приміщення. Але,  отримавши дублікати документів,  ОСОБА_2 продав нежиле приміщення,  в цей же день купив квартиру АДРЕСА_1,  яку в подальшому подарував своїй матері,  а остання уклала договір міни цієї квартири.
Просив задовольнити позов,  оскільки
вважає,  що договір дарування був мнимою
угодою і ОСОБА_3 не набула права власності за мнимою угодою і не мала права
обмінювати квартиру.

Рішенням
Подільського районного суду м.  Києва від
27 липня 2005 року в задоволені позову відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду м.  Києва від 13 грудня
2005 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена,
а рішення Подільського районного суду м.
Києва від 27 липня 2005 року залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Подільського районного суду
м.  Києва від 27.07.2005 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від
13.12.2005 року і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи
касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні
і передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволені касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332, 336, 337 ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Подільського районного суду м.  Києва від
27 липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м.  Києва від 13 грудня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
оскарженню не підлягає.