Справа № 22 Ц-1499/2007р.             Головуючий
1-ї інстанції суддя : Желєзний І.B,
- 05                                     Суддя-доповідач апеляційного суду: Галущенко
УХВАЛА

2007р.,  серпня місяця,  23 дня
Судова колегія судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного
суду в складі:

головуючого:      Галущенка О.І.

суддів    Базовкіної Т.М., Довжук Т.С

при
секретарі:    Фірсовій Т.В. за участю

представників:

позивача
- ОСОБА_1

відповідача
-      ОСОБА_2  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Миколаєві цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3
на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.05.2007
р.,  у справі за позовом

ОСОБА_4
до ОСОБА_3. про усунення перешкод у користуванні присадибною земельною
ділянкою,

встановила:

06.03.2007
р. ОСОБА_4  звернулася з позовом до
ОСОБА_3. про усунення перешкод у користуванні присадибною земельною ділянкою.

Позивачка
зазначала,  що вона є власником земельної
ділянки загальною площею 0, 2967 га.,
наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та
для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач
чинить їй перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою,  які полягають в улаштуванні на території її
частини земельної ділянки шиферної огорожі та металевих воріт,  які перешкоджають доступу до належної їй
земельної ділянки.

Посилаючись
на ці обставини,  вона просила
зобов'язати відповідача звільнити частину її земельної ділянки від воріт та
огорожі шляхом демонтажу.

Рішенням
Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.05.2007 р.
постановлено про задоволення позовних вимог.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення та
передачі справи на новий розгляд,
посилаючись на недоведеність висновків суду про порушення ним права користування
сусідньою земельною ділянкою.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так,  з матеріалів справи та пояснень сторін
вбачається,  що позивачка є власником
житлового будинку АДРЕСА_1,  який
розташований на присадибній земельній ділянці площею 0, 25 га.,  що належить їй на підставі державного акта на
право власності на земельну ділянку,
виданого 29.11.2006 р.

Крім
того,  вона є власником прилеглої
земельної ділянки площею 0, 0467 га.,
наданої для ведення особистого селянського господарства.

Загальна
площа земельної ділянки,  яка з находить
у її власності складає 0,  2967 га. Межі
земельної ділянки позивачки винесені в натурі з передачею межових знаків під
охорону та зберігання.

ОСОБА_3
є власником сусіднього житлового будинку № 16 на тій же вулиці і є
користувачем  суміжної земельної ділянки.

В той же
час,  він протиправно звів на
території,  яка належить позивачці
шиферну огорожу,  довжиною 24,  5 м.
та металеві ворота,  довжиною 4, 5
м. ,  чим створює перешкоди з доступу до
земельної ділянки та її використання за призначенням.

Суд
повно та всебічно дослідив зазначені обставини,
дав належну оцінку наданим доказам і прийшов обгрунтованого висновку
стосовно порушення відповідачем меж земельної ділянки позивачки та постановив
рішення про усунення цих порушень її земельних прав,  постановивши рішення,  яка відповідає дійсним обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи
апелянта про недоведеність факту порушення земельних прав позивачки та
недійсність рішень про виділення їй землі та видачу свідоцтва про право
власності на неї,  не може бути взято до
уваги,  оскільки державні акти,  на підставі яких винесено межі земельної
ділянки позивачки,  є чинними.

Посилання
на пропуск строку позовної давності,
також не заслуговують на увагу,  оскільки
відповідач безпідставно користується частиною земельної ділянки позивачки,  яка не позбавлена права у будь-який час
вимагати усунення порушень її права.

Встановлене
не дає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  314-315 ЦПК України,  судова колегія

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 - відхилити,  а рішення
Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.05.2007 р. - залишити
без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але з цього часу на протязі двох місяців може
бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.