АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2007 року                                                                                                          м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Головуючого:
Парапана В.Ф. Суддів: Панасенкова В.О.,
Драгомерецького М. М.  при
секретарі: Яні Н.П. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі - продажу
земельної ділянки та про визнання права власності,  -

встановила:

У грудні
2006р. ОСОБА_2.  звернувся в суд із
позовом до ОСОБА_1. про визнання правочину дійсним та про визнання права
власності на земельну ділянку.

Позивач
зазначав,  що 17 вересня 2006р.
між ним та відповідачем у простій письмовій формі був укладений договір купівлі
- продажу
земельної ділянки площею 0,
06 га,  що розташована в СК
«Тірас»,  вартістю 700 доларів США (3535 грн.),  що належала відповідачу на праві приватної
власності. Він сплатив відповідачу аванс в сумі 50 доларів США.

Проте,  незважаючи на досягнення згоди щодо всіх
істотних умов зазначеного договору та на виконання за ним ОСОБА_2.  своїх зобов'язань,  ОСОБА_1. від нотаріального посвідчення
договору відмовляється.

Пославшись
на викладене та керуючись  ст.   ст.  15,
16,  220,  655,
657,  662 ЦК України
ОСОБА_2.  просив позов задовольнити.

Відповідач позов
не визнав.

Рішенням
суду від 13.03.2007р. позов задоволено,
ухвалено визнати дійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки,  розташованої в АДРЕСА_1 площею 0, 06 га,  укладений 17.09.06р. між ОСОБА_2.  та ОСОБА_1. та визнано за ОСОБА_2.  право власності на вказану земельну ділянку.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1. порушив питання про скасування зазначеного рішення
суду,  вказуючи на те,  що воно не відповідає дійсним обставинам
справи та вимогам закону.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача,  пояснення осіб,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи й обговоривши наведені в скарзі доводи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а рішення суду - скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову у позові з таких підстав.

Задовольняючи
позов,  районний суд виходив з того,  що 17.09.2006р. між ОСОБА_2.  і ОСОБА_1. була укладена угода про купівлю -
продаж земельної ділянки,  що відповідач
зобов'язався надати в нотаріальну контору для оформлення угоди необхідні право
установчі документи,  що відповідач
ухиляєтьсявід нотаріального оформлення угоди.

Справа № 22ц-2772/07

Головуючий
у першій інстанції Крачкова С. В.                                                Категорія
ЦП: 12

Доповідач
Парапан В.Ф.

Однак з таким висновком погодитись не
можна,  оскільки суд дійшов до нього
внаслідок його невідповідності обставинам справи,  з неправильним застосуванням норм
матеріального та з порушенням норм процесуального права,  що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно
зі  ст.
657 ЦК
України договір купівлі -
продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно
до ч.1  ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемним.

Суд при
вирішенні справи на ці вимоги закону уваги не звернув.

Крім
того,  суд не встановив,  чи досягли сторони згоди щодо всіх істотних
умов договору,  що мало бути підтверджено
письмовими доказами (текстом письмового договору,  від нотаріального посвідчення якого ОСОБА_1.
ухилявся),  чи відбулося повне або
часткове виконання договору та чи дійсно одна зі сторін ухилялась від його
нотаріального посвідчення.

Із
матеріалів справи убачається,  що
письмовий текст договору сторони не виготовили,
а відтак висновки суду як щодо ціни земельної ділянки,  інших його істотних умов,  так і щодо ухилення ОСОБА_1. від нотаріального
посвідчення договору купівлі -
продажу не відповідають вимогам закону,
вони не доведені та ґрунтуються на припущеннях.

Щодо
розписки від 17.09.2006р. то вона свідчить лише про те,  що ОСОБА_1. одержав від ОСОБА_2.  50
доларів США у вигляді авансу в рахунок оплати за земельну ділянку та що він
зобов'язався надати в нотаріальну контору правоустановчі документи та провести
угоду купівлі - продажу
(а/с 8).

ОСОБА_1.
в апеляційній скарзі зазначає,  що дійсно
між ним та ОСОБА_2.  була домовленість
про купівлю - продаж
земельної ділянки площею 0,
06 га за 700 доларів
США,  з яких він отримав 50 доларів
США,  про що була складена розписка в
одному екземплярі. Ця розписка знаходилась у ОСОБА_2. ,  де останній без його відома дописав слова: «У
тому числі про нотаріальне оформлення купівлі - продажу одразу ж після виготовлення документів про оцінку
землі». До нотаріальної контори вони не зверталися,  оскільки нотаріус знаходився у
відпустки,  а він - у відрядженні.
Тоді ОСОБА_2.  почав погрожувати його
дружині,  казав,  що він працює помічником прокурора
району,  приведе своїх друзів і вони
розберуться з ним,  що і змусило його
дружину звернутися до міської ради із заявою про відмову від земельної ділянки.

ОСОБА_1.
повідомляв позивача,  що земельну ділянку
не продає і повертає гроші,  але
ОСОБА_2.  відмовився від одержання
грошей.

Згідно
експертної оцінки вартість спірної земельної ділянки на 29 вересня 2006р.
складала 11349.00 грн.(а/с15).

Між
тим,  відповідно до ч.3  ст.
203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

За
словами ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції розписку від 17.09.2006р. вони
склали у зв'язку з тим,  що він одержав
від ОСОБА_2.  50 доларів
США,  а письмової угоди про купівлю - продаж земельної
ділянки вони не виготовляли.

Визнаючи
на підставі ч. 2  ст.  220 ЦК України
договір купівлі - продажу
дійсним,  а за ОСОБА_2.  -
право власності на спірну ділянку,
суд не врахував,  що ОСОБА_2.  сплатив відповідачу лише 50 доларів США

За
наявності таких обставин,  рішення суду
на підставі п. п.3,  4 ч.1  ст.  309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,
307 ч.1 п.2,  309 ч.1 п.п.3,  4,  313-314,
316,  319 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Біляївського районного суду Одеської області від 13 березня 2007
року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання дійсним договору купівлі - продажу
земельної ділянки та про визнання права власності.

Рішення апеляційного суду набирає законної
сили з моменту його проголошення,  однак
може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.