Справа
№ 22ц 1633 -
2007 року              Головуючий І
інстанції Копейка Т.О.
- 16.                            Доповідач
апеляційної інстанції Лисенко
УХВАЛА

іменем України.

24
вересня 2007 року.                                                                        м.  Миколаїв.

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Кутової
Т.З. та Данилової О.О.,

із секретарем
судового засідання Швейновою І.В.,

з участю :

представника
позивача Фідчак С. В.,  у відкритому
судовому засіданні за апеляційною скаргою приватного підприємства
"Уніком" переглянула рішення місцевого Баштанського районного суду
Миколаївської області від 8 червня 2007 року по цивільній справі за позовом
приватного підприємства "Уніком" до ОСОБА_1 про стягнення вартості
виконаних сільськогосподарських робіт.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення представника
позивача,  перевіривши у межах оскарження
обставини та докази,  якими сторони їх
стверджували , -

установила:

17
квітня 2007 року приватне підприємство "Уніком" ( надалі ПП
"Уніком") пред'явило зазначений позов.

Його
обґрунтовувало тим,  що влітку 2006 року
в усній формі уклало з ОСОБА_1 договір підряду,
за умовами якого бралося із своїх матеріалів,  препаратів й своїми засобами провести
сільськогосподарські роботи на земельній ділянці,  належній тому.

В свою
чергу,  замовник зобов'язувався прийняти
та оплатити виконану роботу.

Підприємство
умови договору виконало у повному обсязі,
витративши на проведення робіт 6 528 гривень 01 копійку,  в той час як ОСОБА_1  в односторонньому порядку від виконання
взятого на себе обов'язку відмовився.

Посилаючись на
зазначені обставини просило позов задовольнити.

Відповідач
заперечував будь-які договірні відносини з позивачем й просив у позові
відмовити.

Рішенням
місцевого Баштанського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2007
року у позові відмовлено за недоведеністю.

Не
погоджуючись із таким процесуальним документом,
ПП "Уніком" його оскаржило й просило скасувати,  оскільки,
як на його думку,  суд дав
неналежну оцінку зібраним по справі доказам та неправильно застосував норми
матеріального й процесуального права.

Апеляційну
скаргу слід відхилити,  оскаржене рішення
суду 1 інстанції залишити без зміни,
оскільки той постановив його з додержанням норм матеріального й
процесуального права.

Вирішуючи
спір таким чином,  як викладено у
оскарженому рішенні,  місцевий суд
виходив з того,  що допустимих доказів
наявності між сторонами

договірних правовідносин немає,  а
тому підстав для стягнення відшукуваної грошової суми немає.

Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області погоджується з такими висновками суду 1 інстанції,  вважає їх вірними,  обґрунтованими й законними.

За
статтею 213 ЦПК України та постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від
29 грудня 1976 року "Про судове рішення",  рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Рішення
визнається законним тоді,  коли суд,  виконавши всі вимоги цивільно-процесуального
законодавства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

При
ухвалені рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 і 59 ЦПК
України про їх належність та допустимість. Обставини,  які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування,  не можуть
вважатися встановленими в цивільній справі,
якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

При
цьому,  згідно із статтею 60 ЦПК
України,  обов'язок доказування певних
обставин лежить на стороні,  яка
посилаються на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність
позову є підставою для відмови у його задоволенні.

ПП
"Уніком" у своїй позовній заяві,
а також його представник у судовому засіданні стверджували,  що з літа 2006 року між сторонами існували
договірні правовідносини,  що витікають
із договору підряду,  укладеного в усній
формі.

Глава 61
ЦК України не
передбачає форми договору підряду,
а,  тому для її визначення слід
виходити із положень  ст.  208 ЦК
України.

За
нею,  правочини між фізичною та юридичною
особою,  крім правочинів,  передбачених частиною першою  ст.
206 ЦК України,  належить вчиняти у письмовій формі.

Недодержання
сторонами письмової форми правочину,  яка
встановлена законом,  відповідно  ст.
218 ЦКУК,  не має наслідком його
недійсність,  крім випадків,  встановлених законом.

Заперечення
однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин
може доводитися письмовими доказами,
засобами аудіо-,  відеозапису та
іншими доказами.

Рішення суду не
може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

У
матеріалах справи відсутні допустимі докази твердженням позивача про наявність
між ним та відповідачем договірних правовідносин,  що витікали б із договору підряду на
обробіток земельної ділянки.

При
категоричному запереченні їх відповідачем у суда не було підстав для задоволення позову.

Тому,  підстав для задоволення апеляційної скарги
немає.

Що ж до
твердження особи,  яка подала апеляційну
скаргу про неповне з'ясування судом обставин справи,  то воно не може бути взяте до уваги,  оскільки є необгрунтованим.

Допустимих
доказів позову позивач не надав,  а
ті,  докази,  що ним були надані за законом не можуть бути
покладені в підґрунтя судового рішення.

Керуючись  ст.  ст.
307-308,  313-315 ЦПК
України,  колегія судців , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу приватного підприємства "Уніком" відхилити.

Рішення
місцевого Баштанського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двох місяців
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України.