Справа № 22-854/2007
рік               Головуючий суддя 1
інстанції: Венгерчук А.О.
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року                                                                         м.
Рівне

Колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах  апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого
судді : Василевича B.C. суддів :
Гордійчук C.O., Шимківа С.С. при
секретарі :Чалій Н.О. з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною  скаргою ОСОБА_2  на рішення
Острозького районного суду від 29 травня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до  ОСОБА_2,  треті
особи  ВАТ  КБ   „Надра",  Острозька державна нотаріальна контора про
визнання права власності на майно.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

встановила :

Рішенням
Острозького районного суду від 29 травня 2007 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
треті особи ВАТ КБ „Надра",
Острозька державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно
задоволено.

Визнано
право власності ОСОБА_3 на 1/6 частину жилого будинку з надвірними будівлями та
на 1/6 частину земельних ділянок, що розташовані в АДРЕСА_1.

В
поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність,
оскільки суд не врахував, що весь спірний будинок обтяжений іпотекою. Позивачка
не попередила його та банк проте, що має право на 1/6 частину домобудівні в
порядку спадкування, а тому договір іпотеки підписаний лише ним як власником
будинку. Крім того, суд не врахував, що визнання права власності за позивачкою
можливе лише за згодою іпотекодержателя - ВАТ КБ „Надра" хоча таку згоду банк не давав. Невірно суд
визнав право власності позивачки на 1/6 частину земельних ділянок в порядку
спадкування, оскільки ці земельні ділянки є його особистою власністю. Окрім
того, земельна ділянка площею 0,0655 га надана йому для ведення особистого
селянського господарства.

Просить
рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог.

В
запереченні на апеляційну скаргу позивачка вказує що рішення суду законне та
обґрунтоване. Просить залишити його без зміни.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом спірне домоволодіння
являлось спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що
стверджується поясненнями сторін. 17 лютого 2005 року ОСОБА_4 померла у зв'язку
з чим відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння. Спадкоємцями за законом
є ОСОБА_2 - чоловік померлої та її діти ОСОБА_3, ОСОБА_5, які прийняли
спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем.

За таких
обставин, ОСОБА_3 належить 1/6 частина спадкового майна, а тому суд підставно
задовольнив в цій частині позовні вимоги.

Доводи
апеляційної скарги проте, що весь спірний будинок обтяжений договором про
іпотеку і за позивачкою не може бути визнано право власності на 1/6 частину
будинку без згоди іпотекодержателя не заслуговують на увагу, оскільки ст. 23
Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі переходу права
власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в
порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа,
до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Таким
чином, перехід права власності на 1/6 частину предмету іпотеки в порядку
спадкування будь-яких інтересів відповідача та банку не порушує.

Разом з
тим, не можна погодитись із висновком суду проте, що позивачці в порядку
спадкування належить 1/6 частина земельних ділянок площею 0,0741 га та 0,0655
га.

Відповідно
до вимог ст.1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини.

Із
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки
площею 0,0741 га та 0,0655 га. на підставі Державних актів на право власності
на земельну ділянку від 4 вересня 2003 року (а.с.25,26). Право власності
відповідача на земельні ділянки ні померла, за життя, ні позивачка не
оспорювали, а тому спадщина після смерті ОСОБА_4 на вказані земельні ділянки не
відкривалась і вони не входять у спадкову масу.

За таких
обставин, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи,
що рішення в частині визнання права власності на 1/6 частину земельних ділянок
постановлено з порушенням норм матеріального права воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Керуючись
ст.ст.307, 309,316 ЦПК України, ст.1218,1225 ЦК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Острозького районного суду від 29 травня 2007 року в. частині визнання права
власності на 1/6 частину земельних ділянок площею 0,0741 га та 0,0655 га
скасувати.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/6 частину земельних ділянок відмовити.

В решті
рішення залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним чинності.