УХВАЛА

Іменем України

5 липня
2007 року                                                                                         м.  Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі

головуючого                 судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів                             ЛЕСКА В.В.,  КОЖУХ О.А.

при
секретарі                РОГАЧ І.І,

за
участю                       апелянта
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ужгороді цивільну справу за апе­ляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Іршавського районного суду Закар­патської області від 10 травня 2007 р. у справі за заявою
Закритого акціонерного то­вариства „Комерційний банк „ПриватБанк" в особі
філії Закарпатське регіональне управління" про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 20706, 58 грн. за кредитним договором,  -

встановив  :

Судовим
наказом Іршавського районного суду від 25.10.2006 р. стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ЗАТ КБ „ПриватБанк"
в особі філії Закарпатське регіональне управ­ління" 20706, 58 грн. боргу
за кредитним договором № MKIWSK0136
від 27.02.2004 p.,  а також 103, 53 грн. та 15, 00 грн. сплачених заявником
судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
відповідно.

Ухвалою
Іршавського районного суду від 10.05.2007 р. заяву ОСОБА_1 від 18.04.2007 р.
про скасування судового наказу залишено без розгляду внаслідок про­пуску
процесуального строку.

Боржником
ОСОБА_1 ухвалу суду оскаржено. На думку апелянта,  зазначений судовий наказ є незаконним.  Так,
про наказ вона нічого не знала до одержання по­відомлення ДВС,  відповідний кредитний договір вона не
укладала,  за її заявою з цьо­го приводу
порушена кримінальна справа. Крім того,
як їй стало відомо лише зараз,  27.06.2006
р. цим же судом вже видавався наказ про стягнення боргу за цим догово­ром в
сумі 17236, 24 грн. Просить ухвалу суду від 10.05.2007 р. та судовий наказ від
25.10.2006 р. скасувати.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 апеляцію підтримала. Представник стягувача ЗАТ КБ „ПриватБанк",  будучи належно повідомленим,  в судове засідання не з'явився,  листом від 27.06.2007 р. просив відкласти
розгляд справи за апеляцією через перебу­вання у відрядженні,  не надавши,
однак,  доказу такого. Апеляційний
суд відповідно до  ст.  305 ч. 2 ЦПК України визнав за можливе
розглянути апеляцію у відсутність представника стягувача - юридичної
особи,  який не з'явився.

Заслухавши
доповідь судді,  обговоривши доводи
сторони,  перевіривши матері­али
справи,  суд приходить до наступного.

Справа №
22ц-1025/07                                     Номер
рядка статистичного звіту: 18

Головуючий у 1-й
інстанції МАРКОВИЧ 1.1.
Доповідач КОНДОР Р.Ю.

У заяві від 18.04.2007 p.
ОСОБА_1 вказувала,  що про існування зазначеного су­дового наказу
дізналася лише 12.04.2007 р. з листа органу ДВС про стягнення з неї 38162, 53
грн. До заяви додано й свідоцтво про смерть її чоловікаОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с 13). Доводи
боржника узгоджуються із змістом листа Відділу ДВС Іршавського райуправління
юстиції від 10.04.2007 р. № 6-395/07 (а.с.
12).

З цих
матеріалів убачається,  що ОСОБА_1 на час
подачі нею заяви не було ві­домо про дійсну суму коштів,  стягнутих оспорюваним судовим наказом.  Даних про надіслання боржнику копії наказу
рекомендованим листом з повідомленням та отри­мання ним документу в справі
немає. У листі органу ДВС також зазначено,
що сума,  яка є істотно більшою
від визначеної наказом від 25.10.2006 p.,  стягується
за двома судовими наказами. Отже,  доводи
боржника про те,  що судовий наказ та
додані до нього матеріали ним не одержувалися,
апеляційний суд визнає обґрунтованими.

Наявні
матеріали свідчать також про спір про право цивільне,  що з приводу укладення даного кредитного
договору має місце між сторонами.

У
зв'язку з укладенням зазначеного кредитного договору громадянки ОСОБА_3
порушено кримінальну справу за ознаками злочину,  передбаченого
ст.  190 ч. 2 КК України.

За
змістом  ст.  100 ч. 1 п. 2,   ст.
ст.  104,  105,
106 ЦПК України,  судовий наказ не
може бути видано,  якщо між сторонами має
місце спір про право цивільне; копія на­казу надсилається боржнику
рекомендованим листом з повідомленням; такий наказ набирає законної сили у разі
ненадходження від боржника у встановлений строк за­яви про його
скасування,  однак,  за наявності даних про отримання боржником копії
наказу; у разі належного подання боржником заяви про скасування судового
наказу,  відповідною ухвалою суду такий
скасовується безумовно.

Цих
вимог закону суд першої інстанції,
відмовляючи в задоволенні заяви про скасування судового наказу,  не дотримав,
обмежившись лише констатацією факту направлення повідомлення від
25.10.2006 р. та пославшись на  ст.  106 ч. 2 ЦПК Украї­ни.

Відповідно
до  ст.
312 п. 2 ЦПК України,  апеляційний
суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє свою ухвалу з відповідного
питання,  якщо таке було вирішене з
порушенням норм процесуального права.

За таких
обставин,  апеляція боржника
обґрунтована. Ухвала суду першої інста­нції постановлена з порушенням норм
процесуального права,  суд не мав
належних підстав для висновку про пропуск боржником процесуального строку,  відповідно до
ст.  ст.  104-106 ЦПК України судовий наказ не набрав
законної сили,  а ці судові рішен­ня
підлягають скасуванню.

Керуючись  ст.
106,   ст.  312 п. 2,
ст.  314 ЦПК України,  апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_13адовольнити,  ухвалу
Іршавського районно­го суду Закарпатської області від 10 травня 2007 р. та
судовий наказ цього ж суду від 25 жовтня 2006 р. про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ЗАТ КБ
„ПриватБанк" в особі філії Закарпатське регіональне управління"
боргу за кредитним договором № MKIWSK0136
від 27.02.2004 р. в сумі
20706, 58 грн.,  103, 53 грн. судового
збору та 15, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи -скасувати.

Роз'яснити,  що заявлені стягувачем вимоги можуть бути
розглянуті в позовно­му провадженні з додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову.