Справа 22 - 612 /2007
року                                      Головуючий
у І інстанції Ромахов В.І.
- 44                                                                                    Доповідач
УХВАЛА

іменем України

05 липня 2007
року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.,

суддів                                           Кочегарової
Л.М., Козлова О.М.,

при секретарі
Горбань К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ сумісно нажитого майна
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Волноваського районного суду
Донецької області від 20 квітня 2007 року

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Волноваського районного суду Донецької області від 20 квітня 2007 року
заява ОСОБА_2 про скасовування заходів забезпечення позову відносно недобудованого
будинку АДРЕСА_1 залишена без задоволення.

В
апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2, просить ухвалу скасувати і постановити
нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою
судді Волноваського району Донецької області від 17 квітня 2003 року,
посилаючись на те, що ухвалу від 20 квітня 2007 року постановлено з порушенням
норм процесуального законодавства.

Заслухавши
судцю-доповідача, відповідачку, яка просила задовольнити апеляційну скаргу,
заперечення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія судців вважає, що скарга
підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з таких підстав.

Приймаючи
рішення про відмову в задоволенні заяви про скасування засобів забезпечення
позову, суд виходив з того, що домобудівництво є спірним, арешт на нього було
накладено з метою забезпечення позову, згідно позовної заяви, у якій позивач
просив суд накласти арешт на це майно, а тому суд, вважав, що заяву
відповідачки про зняття арешту з будинку варто не задовольнити з тих підстав,
що судом не прийнято рішення про розділ сумісно нажитого в період подружнього
життя майна.

З такими
висновками суду погодитись не можна тому, що відповідно до ч.ч.3,6 ст.154 ЦПК
України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає
справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито
або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову
застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може
одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення позову.

Як
роз'яснено в п.п.2,3,4,7,9,10 постанови Пленуму верховного Суду України „Про
практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9, ухвала про
забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК України,
і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із
яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд
керувався при постановлені ухвали. Оскільки ухвала про забезпечення позову або
про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, ця ухвала
відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України у касаційному порядку оскаржена бути не
може. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання
рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З
матеріалів справи вбачається, що 19.03.2003 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачки про розділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою
від 17.04.2003 року з метою забезпечення позову накладено арешт на майно
позивача: квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2, та на майно відповідачки:
квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, і на недобудований будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, а також на автомобіль ВАЗ-2101, 1971 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, і на автомобіль ВАЗ-2105, 1989 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстровані на ім'я позивача, та на
грошовий влад у філіалі Волноваського відділення Приватбанку на ім'я
відповідача.

Ухвалою
Волноваського районного суду Донецької області від 12.05.2003 року вказана
позовна заява залишена без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у
судове засідання.

Ухвалою
судді Волноваського районного суду Донецької області від 09 січня 2004 року
задоволена заява позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову і
знято арешт накладений на автомобілі: ВАЗ-2101, 1971 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, і ВАЗ-2105, 1989 року випуску, реєстраційні номер
НОМЕР_2, зареєстровані на ім'я позивача.

Таким
чином, в звязку з тим, що позовну заяву ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної
власності подружжя ухвалою суду від 12 травня 2003 року залишено без розгляду,
то вжиті ухвалою суду від 17 квітня 2003 року по справі за цим позовом заходи
забезпечення позову застосовувались до набрання законної сили ухвали від 12
травня 2003 року, яка не оскаржувалась.

Колегія
суддів вважає, що суд постановляючи ухвалу від 20 квітня 2007 року прийшов до
хибного висновку і не мав законних підстав для відмови в задоволенні заяви
відповідачки про скасування заходів забезпечення позову, оскільки з обставин
справи і з наявних в справі матеріалів випливає, що, у відповідності до
встановлених процесуальним правом правил, підстав для подальшого застосування
заходів забезпечення позову не було.

Відповідно
до п.2 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє
ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з

порушенням
норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

На
підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд, вирішуючи питання про
скасування заходів забезпечення позову, постановив ухвалу з порушенням норм
процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2
про скасування заходів забезпечення позову - задоволенню.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу
Волноваського районного суду Донецької області від 20 квітня 2007 року
скасувати.

Задовольнити
заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою
судді Волноваського районного суду Донецької області від 17 квітня 2003 року.

Зняти
арешт з незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.