Справа № 22ц-2723/07                              Головуючий у суді 1 інстанції: Самоткан Н.Г.
Категорія  21                                              Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13
червня 2007 року                   Апеляційний
суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого
судді:   Перцової В.А.

Судців :                                           Козлова
С.П.,  Можелянської З.М.

При
секретарі:                                Білоус
A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Тернівка про
стягнення страхової виплати за моральну шкоду,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті
Тернівка,  в якому просив стягнути з
відповідача на його користь 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди,  посилаючись на те,  що при виконанні трудових обов'язків він у
1984 році отримав травму ока,  у зв'язку з
кою за висновком МСЕК від 27 січня 2003 року йому було встановлено 10% втрати
професійної працездатності,  а згодом
захворів на професійне захворювання і за висновком МСЕК від 14 листопада 2006
року йому встановлено 65 % втрати професійної працездатності та 3 група
інвалідності.

Внаслідок
ушкодження здоров'я він відчуває фізичні та моральні страждання,  порушені нормальні умови його життя,  тобто,
йому спричинена моральна шкода,
яку повинен відшкодувати відповідач.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року позов задоволено
частково; з відповідача на користь позивача стягнуто в рахунок страхової
виплати за моральну шкоду 25 000 грн.; в задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду та
постановити нове рішення з тих підстав,
що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального права,  позивач не надав докази спричинення йому моральної
шкоди,  суд не врахував,  що дія норм щодо відшкодування моральної шкоди
на 2006 рік була призупинена.

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив,
що позивач тривалий час працював на підприємствах вугільної
промисловості. У 1984 році при виконанні трудових обов'язків він отримав травму
ока,  у зв'язку з чим,  згідно висновку МСЕК від 27 січня 2003 року
йому було встановлено 10% втрати професійної працездатності.

Враховуючи,  що у зв'язку з отриманою на виробництві
травмою позивач втратив працездатність,
відчуває фізичний біль,  душевні
переживання,  вимушений постійно
лікуватись і докладати додаткові зусилля для організації життя,  апеляційний суд вважає,  що міськрайонний прийшов до обгрунтованого
висновку про спричинення позивачу моральної шкоди в результаті отримання
виробничої травми і,  керуючись ст.ст.
21,  28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного

випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  стягнув з відповідача на користь позивача
страхову виплату на відшкодування моральної шкоди,  спричиненої даною травмою.

Доводи в
апеляційній скарзі про недостатність доказів для такого відшкодування є
безпідставними,  оскільки,  в матеріалах справи маються документи щодо
отриманої позивачем травми на виробництві,
втрати ним,  у зв'язку з цим
працездатності,  встановлення
інвалідності,  стану його здоров'я.

Те,  що відповідач виплати позивачу інші страхові
виплати у зв'язку з ушкодженням здоров'я,
не звільняє його від обов'язку сплатити страхові виплати за моральну
шкоду.

Суд першої
інстанції також стягнув з відповідача на користь позивача страхові виплати на
відшкодування моральної шкоди у зв'язку з отриманим ним професійним
захворюванням,  втрата професійної
працездатності у зв'язку з яким була встановлена МСЕК вперше 14 листопада 2006
року.

Але,  при цьому міськрайонний суд не врахував,  що ст. 77 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" дія норм Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  які передбачають страхову виплату на
відшкодування моральної шкоди,  зупинена,  тобто стягнення такої страхової виплати на
користь позивача у зв'язку з втратою ним працездатності внаслідок отримання ним
професійного захворювання у 2006 році неможливо.

Враховуючи
наведене,  апеляційний суд вважає за
необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу відповідача,  рішення суду змінити,  зменшивши суму страхової виплати яка підлягає
стягненню з відповідача на користь позивача,
з урахуванням лише втрати ним працездатності у зв'язку із травмою,  з 25 000 грн. до 5000 грн.,  визначивши її розмір з урахуванням обставин
справи,  характеру та ступеню спричинених
йому моральних страждань.

Керуючись
ст.ст.307,  309 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті
Тернівка задовольнити частково.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року змінити в частині
розміру страхової виплати на відшкодування моральної шкоди,  яка підлягає стягненню,  зменшивши її з 25 000 грн. до 5 000 (п'яти
тисяч) гривень; в решті рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення; може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.