У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

10 грудня 2007 року                                                                                         м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування, визнання
дійсним договору купівлі-продажу, перевід прав та обов'язків покупця та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_1 про розірвання
договору дарування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Феодосійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 22 березня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 10 липня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2002 року ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору дарування, визнання дійсним
договору купівлі-продажу, перевід прав та обов'язків
покупця.

Зазначав, що йому на праві
власності належить 1/3 частини будинку
АДРЕСА_1.

2/3 частини зазначеного будинку
належить ОСОБА_2.

24 серпня 2002 року йому стало відомо про те, що ОСОБА_2 продав належну йому частину будинку ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що зазначений договір був оформлений
як договір дарування з метою уникнути його згоди на продаж частини будинку,
просив визнати недійсним договір дарування, визнати дійсним договір купівлі-продажу, перевести на
нього права та обов'язки покупця.

ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору
дарування.

Зазначав, що 19 липня 2002 року між
ним та ОСОБА_5 був укладений договір
дарування належної йому на праві власності 2/3 частини будинку           АДРЕСА_1.

Зазначений договір був нотаріально
посвідчений.

Посилаючись на те, що ними
досягнуто згоди про розірвання зазначеного договору, просив його розірвати.

Рішенням Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим
від 22 березня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 10 липня 2007 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, у задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
змінити судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 22 березня 2007 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 10 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко   Ю.Л. Сенін