АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа-№
22ц-3921/07                                          Головуючий
в 1 інстанції -Закопайло В.А.
-                                                                   Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня     2007
року Судова колегія  судової
палати  з
цивільних  справ апеляційного суду
Луганської області в складі :

головуючого -
Кравченко Н.В.,

суддів -
Пригорнєвої Л.І.,  Борисова Є.А.

за
участю секретаря - Самохіної І.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Луганську справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 та Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ України у
Попаснянському районі Луганської області на рішення Попаснянського районного
суду Луганської області від 14 червня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ України у Попаснянському районі Луганської
області про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат,  -

встановила :

У травні
2007 року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідача
Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Попаснянському
районі Луганської області,  при цьому
посилався,  що відповідачем,  починаючи з 1 березня 2002 року,  кожний рік при вирішення питання про
перерахунок страхових виплат,  які йому
сплачуються у зв'язку з пошкодженням здоров'я на виробництві,  у порушення вимог Закону,  який регулює ці перерахунки,  неправильно застосовувався коефіцієнт
зростання середньомісячної реальної заробітної плати,  що призвело до зменшення розміру належних
йому страхових виплат та недоплаті за вказаний період до 1 травня 2007 року у
загальній сумі 6682, 18 гр. Добровільно відповідач не бажає провести належний
перерахунок та доплатити йому вказану суму,
а також визначити нову суму щомісячних платежів у розмірі з І травня
2007 року у сумі 940, 50 гр. Тому позивач просив стягнути з відповідача вказану
суму одноразово та зобов'язати сплачувати йому щомісячно по 940, 50 гр. з 1
травня 2007 року до наступного перерахунку

Рішенням
Попаснянського районного суду Луганської області від 14 червня 2007 року
позовні  вимоги позивача задоволено
частково.

Суд
стягнув з відповідача на користь позивача суму недорахованих страхових виплат
за період з 1 березня 2004 року по 1 березня 2007 року у сумі 5031, 72 гр.1248
гр. 84 коп.,  а також зобов'язав
відповідача виплачувати позивачеві з 1 березня 2007 року до наступного
перерахунку по 940, 50 гр. щомісячно до наступного перерахунку.

В
апеляційній скарзі позивач з рішенням суду не згоден,  вважає,
що суд необгрунтовано застосував правила позовної давності до його
вимог,  просить рішення суду
змінити,  та задовольнити його вимоги у
повному обсязі.

В
апеляційній скарзі відповідач з рішенням суду не згоден,  вважає його таким,  що не відповідає вимогам закону,  оскільки ними правильно засновано коефіцієнти
підвищення заробітної плати при перерахунку щомісячних страхових виплат
позивачеві,  просить скасувати рішення і
у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовити.

Заслухавши
доповідача,  дослідивши надані
докази,  вислухавши пояснення представників
сторін,  перевіривши обґрунтованість та
законність рішення суду першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до наступного.

Судом
встановлено,  що позивач у зв'язку з
втратою працездатності одержує щомісячні страхові платежі згідно Закону України
" Про загальнообов'язкове державне соціальне

страхування   від   нещасного
випадку   на   виробництві
та   професійного   захворювання,    які спричинили втрату працездатності",  які йому виплачує відповідач.

У відповідності
зі  ст. . 29 цього Закону перерахування сум
щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання в попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки
за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке
перерахування провадиться з 1 березня наступного року.

Судом
встановлено,  що відповідачем,  починаючи з 1 березня 2002 року провадилися
перерахунки страхових виплат кожного року,
але при цьому відповідач виходив з встановлених Правлінням Фонду ССНВ
України коефіцієнтів зростання середньомісячної реальної заробітної плати,  що вказаним Законом не передбачено.

Таким
чином,  суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про порушення прав позивача при перерахуванні страхових виплат,  при цьому суд навів на підтвердження своїх
висновків докази,  які є у справі,  та які належним чином досліджені,  послався на Закон,  який регулює виниклі правовідносини.

Посилання
відповідача про те,  що вони не могли
брати для перерахунку інші коефіцієнти,
ніж ті,  які встановлені
Правлінням Фонду ССНВ України,  тому що
вони є відділенням Фонду і тому повинні виконувати постанови його
Правління,  на увагу не
заслуговують,  оскільки ця обставина не
звільняє відповідача від виконання закону у тому вигляді,  в якому він викладений.

Крім
того,  чинною постановою Київського
апеляційного господарського суду від 14 червня 2005 року положення постанов
Правління Фонду ССНВ України,  які
приймалися з приводу спірних коефіцієнтів,
починаючи з 1 березня 2002 року,
та на які посилається відповідач,
визнані недійсними,  що
підтверджується копіями постанови цього суду,
та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 6 вересня 2006
року,  які є у справі.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги
відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції що законності вимог
позивача,  та не можуть бути підставою
для скасування рішення суду.

Що
стосується доводів апеляційної скарги позивача,
то вони заслуговують на уваги з наступних підстав.

У
відповідності зі  ст. . 40 Закону України "України
" Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності",  якщо потерпілому або особам,  які мають право на одержання страхової
виплати,  з вини Фонду своєчасно не
визначено або не виплачено суми страхової виплати,  ця сума виплачується без обмеження протягом
будь-якого строку.

З
матеріалів справи вбачається,  що саме з
вини відповідача позивачеві своєчасно не було правильно зроблено вказані
перерахунки страхових виплат,  що
призвело до недоплати,  а тому позивач
має право на отримання недоплаченої суми за весь період неправильного
визначення розміру страхових виплат,  суд
помилково дійшов висновку,  що у даному
випадку слід застосувати правила позовної давності,  а тому помилково задовольнив вимоги позивача
тільки за період з 1 березня 2004 року,
давши хибне тлумачення  ст. . 40 вказаного Закону України.

Судова
колегія вважає,  що його вимоги
підлягають задоволенню за весь час,
починаючи з 1 березня 2002 року,
розмір заборгованості з вказаного часу згідно наданого розрахунку,  який судовою колегією перепровірено та проти
якого відповідачем ніяких заперечень стосовно його розміру не надано,  становить по 1 травня 2007 року становить
6682, 18 гр.,  яка і підлягає стягненню
на користь позивача.

За таких обставин,  судова колегія
вважає,  що рішення суду підлягає

зміні   в   частині
періоду,    за   який
слід   стягнути   заборгованість   та          розміру   суми
цієї

заборгованості.

Керуючись
ст. . 307, 309, 313,  314,
316 ЦПК України,  судова колегія
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Луганської області,  -

Вирішила:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Попаснянському районі Луганської області - відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Попаснянського районного суду Луганської області від 14 червня 2007 року за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ України у Попаснянському
районі про стягнення не донарахованих та невиплачених щомісячних страхових
виплат - змінити.

Стягнути
з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Попаснянському
районі Луганської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування не донарахованих
щомісячних страхових виплат за період з 1 березня 2002 року по 1 травня 2007
року всього у сумі 6682, 18 гр.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Це
рішення апеляційного суду Луганської області набирає чинності негайно,  та може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після його
проголошення.