АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 року                                             .                                       м.  Феодосія

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого
судді:   Моісеєнко Т.І.,  суддів
Іщенка В.І.,

Мамасуєвої
Л.О.,  при секретарі:   Цендра О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріального збитку та судових витрат,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 11 квітня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення матеріального збитку та судових витрат,  який мотивований тим,  що 16 вересня 2006 р. на подвір'ї позивачки
відбулася пожежа,  яка сталася з вини
ОСОБА_2,  що палила сухе листя у себе на
подвір'ї і вітер відніс іскри до подвір'я ОСОБА_1  Внаслідок пожежі,  за твердженням позивачки їй був заподіяний
матеріальний збиток,  який складається зі
знищеного полум'ям рулону рубероіду вартістю 50 грн.,  дошок - 600 грн.,  шлангу (35 м. ) - 70 грн.,  трьох віконних рам - 300 грн.,  також обгоріла фарба на металевому заборі і
збиток за це складає 10 грн.,  а всього
позивачці був заподіяний матеріальний збиток у розмірі 1030 грн. Крім
того,  ОСОБА_1  просить суд стягнути з ОСОБА_2 витрати за
юридичну допомогу та судові витрати. На думку позивачки,  провина ОСОБА_2 підтверджується актом про
пожежу № 48 від 03 жовтня 2006 р. та постановою про відмову у порушенні
кримінальної справи,  в якій
вказано,  що причиною пожежі стало
необережне поводження з вогнем,  і
ОСОБА_2була притягнута до адміністративної відповідальності.

Рішенням
Ленінського районного суду АР Крим від 11 квітня 2007 р. позовні вимоги
ОСОБА_1  були задоволені частково:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки матеріальний збиток у розмірі 380
грн.,  витрати при зверненні до суду -
151 грн.,  а всього - 531 грн.; в
задоволенні позову ОСОБА_1  до ОСОБА_2
про стягнення моральної шкоди було відмовлено.

ОСОБА_1  не
погодилася з зазначеним рішенням суду та подала на нього

апеляційну скаргу,
в якій просить оскаржуване нею судове рішення скасувати та

ухвалити нове,
яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. В обгрунтування

своїх вимог апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм

Справа № 22-ц-1034-Ф/07р.           Головуючий
у першій інстанції

Зверев Г.С.

Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

2

матеріального і
процесуального права,  неповне з'ясування
суттєвих обставин по справі і надання неналежної правової оцінки доказам,  які надавалися апелянтом.

Заслухавши
доповідь судці-доповідача,  пояснення
осіб,  які з'явилися у судове
засідання,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1  про стягнення матеріального збитку,  суд першої інстанції виходив з показань
свідків,  відповідно до яких
ОСОБА_2частково відшкодувала позивачці,
заподіяну їй шкоду,  передавши
останній деякі речі,  - дрова,  віконні рами,
дошки від шифоньєра,  аналогічні
тим,  що згоріли при пожежі,  і врахувавши вартість переданих позивачці
речей,  суд прийшов до висновку про
необхідність стягнення на її користь 380 грн. матеріального збитку.

Колегія
суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з тих
підстав,  що судом першої інстанції при
вирішенні питання щодо стягнення матеріального збитку з ОСОБА_2 на користь
позивачки не була надана належна правова оцінка показанням свідків,  що і призвело до неправильного в цій частині
вирішення справи.

Так
свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні 19 лютого 2007 р. (а.с. 31)
пояснювала,  що зі слів ОСОБА_2 вона
знає,  що остання відновила ОСОБА_1  убиральню,
а також передавала біля 1 куб.м.
дров,  дошки та розібраний
шифоньєр. Свідок,  ОСОБА_4 у судовому
засіданні того ж числа дала аналогічні показання,  зазначивши,
що про це вона лише дізналася,
однак,  особисто при відшкодуванні
присутня не була.

На думку
колегії суддів,  до таких показань
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відноситися критично,  оскільки жодна з них не були особисто
присутніми при відшкодуванні шкоди ОСОБА_1
у вигляді передачі речей аналогічних тим,  що згоріли під час пожежі,  а дізналися про це з чиїхось слів,  однак,
судом не було вияснено питання про первісне джерело таких відомостей.
При цьому суд першої інстанції мав звернути увагу на факт відсутності у
матеріалах справи документів,  які б
підтверджували відшкодування позивачці матеріального збитку з боку ОСОБА_2

Отже,  враховуючи вищенаведене,  колегія суддів не може погодитися з рішенням
суду першої інстанції щодо встановлення факту часткового відшкодування з боку
ОСОБА_2 матеріального збитку на користь ОСОБА_1

Як
вбачається з матеріалів справи,  16
вересня 2006 р. близько 11-ї години у домоволодінні по АДРЕСА_1 сталася
пожежа,  місцем якої був сарай на
подвір'ї,  а причиною - необережне
поводження з відкритим вогнем гр-ки ОСОБА_2 Внаслідок пожежі власнику
домоволодіння ОСОБА_1  був заподіяний
матеріальний збиток у розмірі 1030 грн.,
який складається зі знищення полум'ям рулону руберойду вартістю 50
грн.,  дошок - 600 грн.,  шлангу (35 м. ) - 70 грн.,  трьох віконних рам - 300 грн. і пошкодження
фарби на металевому заборі - 10 грн.

Заподіяння
зазначених матеріальних збитків ОСОБА_1 ,
а також провина у пожежі ОСОБА_2 підтверджується наявними у справи
документами,  зокрема,  заявою позивачки начальнику Ленінського РВ ГУ МВС України в АР
Крим про розмір збитків (а.с. 5),  актом
про пожежу № 48 від 03 жовтня 2006 р. (а.с. 6),
постановою про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с. 7),  актом від 14 січня 2007 р. (а.с. 10),  а також довідками про вартість речей,  які були знищені пожежею (а.с. 11,  22,
29,  34,  35).

Що стосується
рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки судових витрат
та витрат,  пов'язаних з наданням
юридичної допомоги,  то і в даній частині
позовні вимоги ОСОБА_1  підлягають
задоволенню у повному обсязі відповідно до вимог  ст.
ст. 81,  84,  88 ЦПК України. Так,  з відповідачки підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1  виплати на інформаційно-технічне
забезпечення

розгляду справи у розмірі ЗО грн.,
державне мито - 51 грн.,  які були
сплачені позивачкою при звернені до суду з позовом,  а також витрати на юридичну допомогу: за
складання позовної заяви - 70 грн. (а.с. З) та оплату послуг адвоката - 300
грн. (а.с. ІЗ),  а всього-451 грн.

У той же
час не можуть бути задоволенні позовні вимоги ОСОБА_1  про стягнення на її користь з ОСОБА_2 моральної
шкоди,  оскільки такі вимоги не викладені
позивачкою у позовній заяві і заявлялися її представником усно,  а не у встановленій цивільним процесуальним
законодавством формі,  тільки під час
судових дебатів,  тобто по суті не були
предметом розгляду у суді першої інстанції.

Таким
чином,  рішення суду першої інстанції не
можна вважати правильним та обгрунтованим,
ухваленим з дотримання вимог матеріального і процесуального права,  з урахуванням всіх суттєвих обставин по
справі і наданням належної оцінки доказам по справі,  через що,
на думку колегії суддів,  воно
підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

На
підставі наведеного і,  керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.2,
309 ч.1 п.п.3, 4,  313,  314,
316 Цивільного процесуального кодексу .України,  колегія суддів судової палати по цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.  Феодосії,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 11 квітня 2007 року -
скасувати.

Ухвалити
по справі нове рішення,  яким позовні
вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріального збитку та судових витрат -
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток у розмірі 1030 (одна тисяча
тридцять) грн. та судові витрати по справі у розмірі 451 (чотириста п'ятдесят
одна) грн.,  а всього - 1481 (одна тисяча
чотириста вісімдесят одна) грн.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.