АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21
червня 2007 року                                                                                                                    м.
Чернівці

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в
складі:

головуючого:
Сулятицької М. В.

суддів:
Перепелюк Л.М. ,  Чупікової В.В.

секретар:
Мхайлюк Т.Д.,  ОрлецькаЯ.І.

за участю
адвоката  ОСОБА_1

інших осіб:  представника позивача ОСОБА_2,  відповідачки     ОСОБА_3,
її представника ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_5,  в інтересах якої і за дорученням діє
ОСОБА_2,  до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні будинком за апеляційною скаргою ОСОБА_5,  в інтересах якої і за дорученням діє ОСОБА_2,  на рішення Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 10.07.2006 року,
-і

встановила:

ОСОБА_6
звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3,  в якому просив зобов"язати її знести
господарську споруду,  розташовану по
вул.АДРЕСА_1. Посилався на те,  що
зазначена тимчасова споруда зведена з порушенням вимог п.2.9 ДБН 70-92,   ст. 22 Закону України "Про забезпечення
санітарного та епідемічного благополуччя населення",   ст. 103 ЗК України,  порушує право власності ОСОБА_5 в частині
користування кімнатами 1-5,  1-6
будинку,  оскільки затіняє ці
кімнати,  споруда вище вікон будинку на
усьому протязі стіни.

Рішенням
Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10.07.2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_5,  в інтересах
якої і за дорученням діє ОСОБА_2,
ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення,  яким просить
задовольнити заявлені позовні вимоги. Посилається на те,  що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального права та на неповно встановлених та
досліджених матеріалах справи.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивачки апеляційну
скаргу підтримали з підстав,  викладених
в ній. Відповідачка та її представник апеляційну скаргу не визнали,  просили її відхилити,  а рішення суду першої інстанції залишити без
змін.

Колегія
суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст. 22 Закону України "Про
забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" громадяни
зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності
жилі,  виробничі,  побутові та інші приміщення відповідно  до

Справа №22ц-8
Категорія 44

Головуючий у 1
інстанції Телешман О.В.

Доповідач Чупікова В. В.

2

вимог
санітарних норм,  а також зобов'язані
утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки
і території відповідно до вимог санітарних норм.

ст. 103 ЗК України передбачено,  що власники та землекористувачі земельних
ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно
до їх цільового призначення,  при яких
власникам,  землекористувачам сусідніх
земельних ділянок завдається найменше незручностей / затінення,  задимлення,
неприємні запахи,  шумове
забруднення/,  а також не створювати
неприпустимі впливи.

Встановлено,  що позивачка зареєстрована в будинку АДРЕСА_2
разом з іншими членами сім"ї та має на праві власності будинок №23 по цій
же вулиці. Відповідачка є власницею будинкуАДРЕСА_1 і на земельній ділянці
розміром 0, 10 га,  яка надана їй для
обслуговування належного на праві власності будинку,  звела гараж./а.с. 116,  4,
9,  10,  62,
19/.

З
висновку №881 судової будівельно-технічної експертизи,  пояснень експерта Юзвенко Р.В.,  спеціаліста Бричка І.О. в судовому засіданні
апеляційної інстанції вбачається,  що
гараж,  який збудований відповідачкою на
її земельній ділянці,  є тимчасовою
спорудою і не погіршив природного освітлення в приміщенні кімнат 1-5,  1-6 житлового будинку позивачки.

З
врахуванням наведеного колегія судців вважає,
що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про ненадання
представником позивачки доказів,  які б
підтверджували,  що зведений
відповідачкою гараж затіняє житлові кімнати в будинку,  в якому зареєстована позивачка. Представником
позивачки також не надано доказів про порушення відповідачкою вимог  ст.  22
Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя
населення".

Відповідно
до  ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданих відповідно до цього кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Доводи
апелянтки у апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції
про те,  що під час дощу та танення снігу
з даху гаражу вода стікає прямо під її будинок,
створює загрозу утворенню грибку та сирості в будинку,  доводи,
що гараж опалюється вугіллям і надто близько розташований димохід,  з якого дим проникає прямо у житлові кімнати
і позбавляє можливості провітрювати кімнати та будинок в цілому,  що в гаражі облаштована майстерня і чоловік
відповідачки виконує роботи з використанням "болгарки" та
електродрелі,  що створює сильний
шум,  шум від роботи автомобіля та
вихлопні гази порушують сон та відпочинок членів її сім"ї виходять за межі
позовних вимог,  заявлених в суді першої
інстанції. Виходять за межі позовних вимог і доводи апелянтки про те,  що гараж збудований з грубим порушенням
протипожежних правил,  а саме п.7.50
таблиці 7.5.ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і
сільських поселень",  оскільки позов
був заявлений тільки з підстав затінення житлових кімнат будинку №23-а по
вул.  Матросова в смт. Кельменці зведеним
відповідачкою гаражем.  На підтвердження
зазначених обставин представником позивачки представлялися докази та
досліджувалися судом першої інстанції.

Відповідно
до  ст.
48 Закону України "Про власність",   ст. 391 ЦК України тільки власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права володіння,

л

3

користування та
розпорядження своїм майном.  Позивачкою
не надано доказів,  що вона є власником
будинку АДРЕСА_2.

З
врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку,  що рішення Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 10.07.2006 року ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального прав,
підстав для його скасування і ухвалення нового рішення не вбачає.
Керуючись  ст.  ст. 209,
218,  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_5,  в інтересах якої і за
дорученням діє ОСОБА_2,  відхилити.
Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10.07.2006 року
залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.