№ 2-30/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2007
року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Буравльова
СІ., при секретарі Пузановій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального аварійно-рятувального загону
Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України, третя особа
ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, видачу довідки, стягнення заборгованості по заробітній
платі, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 27.04.2005 року працював на посаді заступника
начальника загону воєнізованої охорони МНС України. 24.11.2006 року позивачу
було повідомлено т.в.о. начальника ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України ОСОБА_2, що його
звільнено з роботи за п. З ст. 40 КЗпП України. Вважає, що внаслідок
неправомірних та незаконних дій посадових осіб ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України йому
було заборговано кошти по заробітній платі та іншим виплатам. Зокрема, позивачу
не була нарахована заробітна плата за квітень 2005 року. Відповідно до
Постанови КМУ від 30.08.2002 року начальнику загону воєнізованої охорони
визначений 12 розряд тарифного коефіцієнту - 1,61, таким чином заробітна плата
позивача за квітень 2005 року з урахуванням надбавок та премії становить
1390,55 грн.

Позивачу в порушення ст. 169 КЗпП України не була
виплачена компенсація грошових коштів, витрачених на проходження медичної
комісії в сумі 74,88 грн., які підтверджуються фіскальними чеками.

Також позивачу було відмовлено в оформленні довідки для
отримання путівки на санаторно-курортне та реабілітаційне лікування за рахунок
коштів Фонду соціального страхування на випадок тимчасової непрацездатності.
19.10.2005 року до ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України звернулась дружина позивача, проте
їй було відмовлено у видачі зазначеної довідки.

Під час перебування на лікарняному позивачу не
нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата за вересень, жовтень та
листопад 2005 року, заробітна плата була виплачена тільки 16.12.2005 року,
відповідно до Постанови КМУ від 26.09.2001 року заборгованість відповідача по
заробітній платі за час перебування позивача на лікарняному в період з
27.04.2005 року по 30.09.2005 року становить 7732,80 грн. Позивач також
перебував на лікарняному в січні 2006 року, проте йому було зараховано занижену
заробітну плату за цей період. Сума недонарахованих коштів складає 629,28 грн.

Крім цього, з вересня 2005 року та до часу звільнення
позивачу безпідставно нараховувалась занижена заробітна плата. Розмір
недовиплаченої заробітної плати за вересень 2005 року становить 350,11 грн., за
жовтень 2005 року - 280,88 грн., за листопад 2005 року - 344,74 грн., за
грудень 2005 року - 527,79 грн., за січень 2006 року - 119,90 грн., за квітень
2006 року - 208,83 грн., за червень 2006 року - 285,26 грн, за липень 2006 року
423,36 грн., за серпень 2006 року - 1247,25 грн., за вересень 2006 року 371,40
грн. за листопад 2006 року заробітна плата виплачена не була, заборгованість становить
1798,10 грн.

Також, за підсумками 2005 року позивачу не був виплачений
посадовий оклад у розмірі 508 грн.

В період з 01.02.2006 року по 06.03.2006 року позивач
перебував у відпустці. За вказаний

період йому було недонараховано відповідачем 793,09 грн.
заробітної плати. Крім цього,

позивач перебував у відпустці в період з 03.05.2006 року
по 09.06.2006 року, за цей період

йому було недонараховано 1241,65 грн.

2

Загальна
заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі та іншим
виплатам становить 10277,59 грн.

За час
вимушеного прогулу в період з 01.12.2006 року по 01.05.2007 року заборгованість
по заробітній платі складає 7671,96 грн.

Також за період
з травня 2005 року по вересень 2006 року з позивача незаконно було утримано профспілкові
відрахування в сумі 156,48 грн.

Крім цього,
позивачем були понесені витрати на правову допомогу в сумі 600 грн., які
підтверджуються квитанціями АО
«Незалежна адвокатська група».

Також, внаслідок
неправомірних дій посадових осіб ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України позивачу заподіяно
моральної шкоди, розмір якої він визначає в сумі 5000 грн.

У зв'язку з
наведеним, позивач просив суд поновити його на роботі, стягнути з відповідача
на його користь заборгованість по заробітній платі та іншим виплатам в сумі 10277,59
грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7671,96 грн.,
моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 600 грн.
та зобов'язати відповідача видати довідку для отримання путівки на
санаторно-курортне та реабілітаційне лікування за рахунок коштів Фонду
соціального страхування на випадок тимчасової непрацездатності.

В судовому
засіданні адвокат позивача підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі
та просив суд задовольнити позов.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в позові відмовити,
посилаючись на те, що позивача було звільнено з ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України,
оскільки він проявив себе недисциплінованим працівником, не виконував службових
обов'язків, порушував трудову дисципліну. За час перебування на посаді
заробітна плата позивачу нараховувалась відповідно до Наказів МНС України,
заборгованість по заробітній платі перед позивачем відсутня. Кошти, що були
нараховані позивачу при звільненні, були перераховані та отримані відповідачем,
про що позивач повідомлявся. Однак для отримання вказаних коштів не з'явився.
Також, представник зазначив, що позивачу не було заподіяно моральної шкоди з
боку відповідача.

Представник
третьої особи в судовому засіданні підтримав заперечення представника
відповідача та просив суд в позові відмовити.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та давши оцінку
всім доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в зазначений позов
необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних причин.

Згідно з ч. 1
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 працював в ЦАРЗ ОРС ЦЗ
МНС України на посаді заступника начальника воєнізованої охорони.

Позивач
посилається на те, що йому не була нарахована заробітна плата за квітень 2005
року, проте з витягу з наказу № 87 від 28.04.2005 року вбачається, що згідно
заяви від 28.04.2005 року його було прийнято на роботу з 01.05.2005 року, тобто
в квітні 2005 року позивач в ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України не працював.

Позивач
посилається на те, що в період з вересня 2005 року по час звільнення заробітна
плата нараховувалась йому безпідставно заниженою.

Судом встановлено, що посадові оклади та надбавки до них
в період за квітень-серпень 2005 року нараховувались відповідно до Наказу
Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (далі - МНС України) від
23.05.2002 року № 135 «Про затвердження Умов оплати праці та установлення схем
тарифних розрядів працівників бюджетних установ, закладів та організацій МНС
України» зі змінами та доповненнями, премія нараховувалась відповідно до
Положення про преміювання. Посадові оклади та надбавки до них в період за
вересень-грудень 2005 року нараховувались відповідно до Наказу МНС України від
21.12.2005 року № 417 «Про затвердження Умов оплати праці та установлення схем
тарифних розрядів працівників бюджетних установ, закладів та організацій МНС
України», премія - відповідно до Положення про преміювання. Посадові оклади та
надбавки до них в

3

період за
січень-листопад 2006 року нараховувались відповідно до Наказу МНС України від
10.07.2006 року № 431 «Про затвердження Умов оплати праці та установлення схем
тарифних розрядів працівників бюджетних установ, закладів та організацій МНС
України», премія - відповідно до Положення про преміювання. Зазначене
підтверджується копіями розрахункових листів за період з травня 2005 року по
листопад 2006 року.

Таким чином, суд
приходить до висновку про відсутність підстави вважати, що позивачу за час
перебування на посаді заступника начальника воєнізованої охорони ЦАРЗ ОРС ЦЗ
МНС України нараховувалась занижена заробітна плата та інші обов'язкові
виплати.

Відповідно до ч.
1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать
йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок.

З довідки
головного бухгалтера ЦАРЗ ОРС- ЦЗ МНС України вбачається, що заборгованості по
заробітній платі перед ОСОБА_1 ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України не має. Відповідно до
ст. 116 КЗпП України кошти, які належать ОСОБА_1 при звільненні були нараховані
та отримані касою, про що ОСОБА_1 був повідомлений листом № 1239. у зв'язку з
тим, що ОСОБА_1 належні йому кошти не отримав, дані кошти було депоновано в
банк.

Згідно довідки
ТВО НФС ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України від 07.05.2007 року № 48 на момент звільнення
ОСОБА_1 було нараховано 223,96 грн., проте на даний момент він їх не отримав.

Тому суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 223,96 грн.
заборгованості по розрахунку при звільненні.

Позивач
стверджує, що йому не виплачена компенсація грошових коштів за проходження
медичної комісії та занижено виплати по заробітній платі за час перебування на
лікарняному. Судом встановлено, що Фондом соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності була проведена перевірка правильності нарахування
заробітної плати за час перебування позивача на лікарняному в 2005 році.
Порушень нарахування виплат, належних позивачу, виявлено не було.

Позивач
стверджує, що за період з травня 2005 року по вересень 2006 року з позивача
незаконно було утримано профспілкові відрахування в сумі 156,48 грн. суд
вважає, що вимоги позивача по стягненню з відповідача вказаної суми не
підлягають задоволенню, оскільки згідно довідки Голови профспілкового комітету
ЦАРЗ ОРС ЦЗ МНС України ОСОБА_1 членом профспілкового комітету не був. Кошти,
які були помилково утримані на користь профспілкового комітету повернуті
позивачу згідно розрахункової платіжної відомості № 49 від 29.11.2006 року.

З матеріалів
справи вбачається, що до позивача неодноразово застосовувались заходи
дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни.

Згідно наказу
Начальника ЦАРЗ ОРС ЦЗ м. Києва № 118 від 24.03.2006 року за нетактовну
поведінку по відношенню до старшого начальника ОСОБА_1 оголошено догану.

З актів
перевірки стану доведення наказів начальника загону начальнику ВОХОР від
24.03.2006 року, 27.03.2006 року, 14.08.2006 року, 18.08.2006 року вбачається,
що працівник ОСОБА_1 відмовився підписувати накази начальника загону.

Наказом
Начальника ЦАРЗ ОРС ЦЗ м. Києва № 377 від 21.08.2006 року за невиконання наказу
Начальника ЦАРЗ ОРС ЦЗ м. Києва ОСОБА_1 оголошено догану.

Наказом
Начальника ЦАРЗ ОРС ЦЗ м. Києва № 378 від 21.08.2006 року за низьку трудову
дисципліну щодо виконання службових обов'язків ОСОБА_1 оголошено догану.

Наказом
Начальника ЦАРЗ ОРС ЦЗ м. Києва № 384 від 23.08.2006 року за невиконання
наказів Начальника ЦАРЗ ОРС ЦЗ м. Києва ОСОБА_1 оголошено догану.

Згідно довідки т.в.о. начальника відділу по роботі з
персоналом ЦАРЗ ОРС ЦЗ м. Києва № 481 від 15.12.2006 року позивач ОСОБА_1 за
період з 01.10.2005 року по 03.11.2006 року був відсутній на роботі з різних
причин з 398 днів - 310 днів.

4

З акту дисциплінарної комісії від 21.11.2006 року
вбачається, що ОСОБА_1 від дачі пояснень з приводу своєї відсутності на
робочому місці 17.11.2006 року та 20.11.2006 року відмовився.

Згідно акту дисциплінарної комісії від 23.11.2006 року
22.11.2006 року ОСОБА_1 знаходився на робочому місці з 12:00 до 14:00 год.

Наказом Начальника ЦАРЗ ОРС ЦЗ м. Києва № 508 від
23.11.2006 року позивача було звільнено з займаної посади за п. З ч. 1 ст. 40
КЗпП України.

Таким чином, судом встановлено, що позивача було
звільнено з займаної посади за систематичне порушення трудової дисципліни,
невиконання службових обов'язків, систематичну відмову від ознайомлення з
наказами керівництва. Вказане підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення
позивача на посаді.

Враховуючи те, що позивачем не доведено, що відповідачем
порушено його законні права, що призвело до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків та вимагають від позивача додаткових зусиль для
організації свого життя, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог по
відшкодуванню моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 47, 116,
117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 74, 76, 130, 197,198,208, 209, 212,213,
214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Центрального
аварійно-рятувального загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту
МНС України, третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, видачу довідки, стягнення заборгованості
по заробітній платі, моральної шкоди.

Стягнути з Центрального аварійно-рятувального загону
Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України на користь ОСОБА_1 223,96 грн.
заборгованості по заробітній платі.

В іншій
частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.