Справа № 22ц - 1517/'2007 р.          Головуючий
1-ї інстанції: Мачула ОМ.
Категорія                                             Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущенко О.І
УХВАЛА

03
жовтня   2007р.   Судова колегія судової палати в цивільних
справах

Апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої:                       Вовненко Г.Ю.

суддів:                                Галу щенка О.І.

Колосовського
СЮ.

при секретарі:
Фірсовій Т.В.

за участю:

позивача
-                        ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу судді Заводського районного суду м.  Миколаєва від 01.06.2007 р.,  постановлену за

позовом

ОСОБА_1
про встановлення факту родинних відносин,
прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно.,

встановила:

18.04.2007
р. ОСОБА_1 3вернувся з позовом до Миколаївської міської ради про встановлення
факту родинних відносин з ОСОБА_2,
прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно.

Позивач
зазначав,  що він є сином та єдиним
спадкоємцем ОСОБА_2.,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Після її
смерті відкрилася спадщина у вигляді,
належного їй на праві приватної власності,  11/100 частин жилого будинку по АДРЕСА_1

У померлої немає
інших спадкоємців.

Посилаючись
на те,  що іншим шляхом немає можливості
встановити наявність родинних відносин з померлою для прийняття спадщини,  позивач просив про задоволення позову.

Ухвалою
судді Заводського районного суду м.
Миколаєва від 08.05.2007 р. позовна заява залишена без руху для
виправлення недоліків до 31.05.2006 p.,  а
наступною ухвалою того ж судді від 01.06.2007 р. повернута як неподана.

В
апеляційній скарзі апелянт ставить питання про скасування ухвали та повернення
позовної заяви на новий розгляд іншим суддею,
з посиланням на невідповідність висновків ухвали вимогам закону.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково   з
таких підстав.

Залишаючи
позовну заяву без руху,  та повертаючи її
згодом як неподану,  суддя виходив з
того,  що вона,  в порушення вимог  ст. . 119 ЦПК України,  не містить повного викладення обставин,  якими позивач обґрунтовує свої вимоги,  не містить посилань на докази,  якими підтверджуються ці обставини та подана
без повної сплати судового збору.

Але з
такими висновками погодитись не можливо,
оскільки вони суперечать змісту позовної заяви та доданих до неї
додатково матеріалів.

Так,  позовна заява має відповідати вимогам  ст.
ст.  119 ЦПК
України,  в іншому разі вона,  згідно з вимогами 121 ЦПК України,  підлягає поверненню як неподана,  якщо позивач не усуне в установлений строк її
недоліки.

Із
змісту виправленої позовної заяви видно,
що вона містить виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначено докази,  якими підтверджуються ці обставини.

Крім
того на виконання ухвали судді від 08.05.2007 р. про усунення недоліків
позовної заяви надані уточнена позовна заява та довідки про реєстрацію за
місцем знаходження спадкового будинку; про вартість спадщини; витяг з реєстру
прав власності на нерухоме майно,  витяг
з домової книги про проживання позивача на час вкриття спадщини разом зі
спадкодавицею та квитанції про сплату судового збору.

Таким
чином,  на момент винесення оскаржуваної
ухвали позивач усунув усі зазначені в ухвалі недоліки,  а за таких обставин суддя не мав достатніх
законних  підстав для     повернення
позовної заяви як неподаної.

Посилання в оскаржуваній ухвалі на відсутність підпису у виправленій
позовній заяві та недоплату судового збору у розмірі 6 грн. 18 коп. не можна
вважати обгрунтованими і такими,  що
тягнуть повернення позову,  оскільки,  по-перше,
такі недоліки не були зазначені в попередній ухвалі суду,  по- друге,
підпис містить первісна позовна заява.

Крім
того,  на час апеляційного оскарження
позивач доплатив судовий збір у розмірі 6 грн. 17 коп.

Встановлене,  у відповідності до вимог п.3 ч. 1  ст.
312 ЦПК України,  тягне скасування
ухвали та повернення позовної заяви на новий розгляд до того ж суду.

При
новому розгляді слід звернути увагу на те,
що відповідно до вимог ч.3
ст.  1268 ЦК України,  особа,
яка є спадкоємцем та яка на час відкриття спадщини постійно проживала
разом зі спадкодавцем,  вважається
такою,  що прийняла спадщину.

На
підтвердження факту постійного проживання нотаріусу мають бути надані
відповідні докази.

Зокрема,  згідно з вимогами п. 211 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,  доказом постійного проживання разом зі
спадкодавцем можуть бути реєстраційні записи у паспорті спадкоємця або у
будинковій книзі.

Позивач надав
такі письмові документи.

Іншим
доказам,  які надані позивачем,  та які будуть надані підчас судового
розгляду,  а також тим,  які відповідно до положень ч.2,  3
ст.  235 ЦПК України,  можуть бути отримані за ініціативою суду,  має бути надана відповідна оцінка на предмет
з'ясування ступеня родинних зв'язків заявника з спадкодавцем.

Таким
чином,  захист порушеного права ОСОБА_1
має відбуватися лише через встановлення факту його родинних відносин з померлою
ОСОБА_2 у окремому провадженні або,  якщо
виявиться спір про право з іншими спадкоємцями,
у позовному провадженні.

Зазначене
має бути враховане при вирішенні питання про прийняття позовної заяви.

Керуючись  ст.
303,  307,  312,
314-315 ЦПК України,  судова
колегія

ухвалила:

Апеляційну    скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
судді Заводського районного суду м.
Миколаєва від 01.06.2007 р. - скасувати,
а позову заяву направити до того ж суду на новий розгляд для вирішення
питання про її прийняття.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але оскарженню не підлягає,  оскільки не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.