Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 вересня 2007 року
Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої      - судді Щабельської І.В.,

при секретарі   -
Серзі Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Диканської селищної ради народних депутатів Полтавської області  та ОСОБА_2про визнання права
власності на  нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3. разом із своєю
матір'ю ОСОБА_4 - відповідно до свідоцтва про право власності - кожен мали у
приватній власності по ¼ частині домоволодіння,
яке розташоване в
АДРЕСА_1та відповідно до технічного паспорту в цілому складається із житлового
будинку літ. «А - 1», сараїв літ. «В», «Г», «Е», вбиральні літ. «Д», навісу
літ. «г» та огорожі № 1, загальною вартістю 19 922 грн. та постійно проживали в
ньому, власницею ½ частини вказаного домоволодіння на той час також була і
ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_4  належну їй
¼
частину вказаного домоволодіння відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за законом успадкував її син  ОСОБА_3 - батько позивачки, який проживав за
вище вказаною адресою з 1988 року.

Вказуючи на те, що після смерті
свого батька вона, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом,
стала власницею належної йому ½ частини спірного
домоволодіння і в даний час у неї виникла необхідність оформити право власності
також і на частину домоволодіння, яка належала ОСОБА_2, позивачка звернулася з
позовом до суду про визнання права власності на нерухоме майно.

У судовому засіданні позивачка
свої вимоги підтримала та пояснила, що ОСОБА_2 була  рідною племінницею її нині померлої бабусі
ОСОБА_4, і проживала у вказаному домоволодінні з 1944 року приблизно по 1960
рік. З того часу після виїзду із смт. Диканьки у
вказаному будинку вона більше ніколи не проживала і в даний час місце її
перебування та проживання не відоме. Просила визнати за нею в порядку
набувальної давності право власності на ½
частинну,
зареєстровану на ОСОБА_2, так як особи, після смерті яких позивачка одержала
спадщину, постійно близько 40 років відкрито володіли та користувалися вказаним
майном, ОСОБА_2на вказану ½ частину не
претендувала на протязі вказаного часу, і не вирішення даного спірного питання
унеможливлює подальше використання та розпорядження вказаним майном.

Представник відповідача,
Диканської селищної ради народних депутатів Полтавської області - в судове
засідання не з'явився. До суду надійшов лист, в якому відповідач не заперечував проти
задоволення позовних вимог позивачів та просив справу розглянути у відсутність
представника селищної  ради.

Відповідачка ОСОБА_2про розгляд
справи у судовому засіданні була повідомлена відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК
України шляхом поміщення оголошення в газеті «Зоря Полтавщини».

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивачки та свідків,
дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З наявних у справі документів та
пояснень позивачки встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності
на житло  її нині померлі бабуся
ОСОБА_4  та батько ОСОБА_3 кожен були
власниками ¼
частини домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1та
відповідно до технічного паспорту в цілому складається із житлового будинку
літ. «А - 1», сараїв літ. «В», «Г», «Е», вбиральні літ. «Д», навісу літ. «г» та
огорожі № 1, загальною вартістю 19 922 грн. Власницею ½ частини вказаного домоволодіння також була племінниця ОСОБА_4 - ОСОБА_2,
яка на протязі тривалого часу не проживала у вказаному будинку. В зв'язку із цим ОСОБА_4
добросовісно заволоділа належним останній нерухомим майном, яким постійно та
відкрито користувалася тривалий час до своєї смерті.  Після смерті ОСОБА_4 належну їй ¼ частину вказаного
домоволодіння успадкував її син - батько позивачки по справі ОСОБА_3, який
також на протязі більше ніж 10 років відкрито та постійно до дня своєї смерті
користувався вказаним спірним майном. Після смерті ОСОБА_5 власницею належного
останньому нерухомого майна, а саме - ½ частини спірного
домоволодіння, відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, стала позивачка.

З пояснень у суді свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що, проживаючи в
смт. Диканька Полтавської області з 1960 року по сусідству із домоволодінням
нині померлих ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_3 дуже добре знали останніх, про те
племінницю померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2ніколи не бачили. При цьому свідок ОСОБА_6
пояснив, що ОСОБА_2до 1960 року дійсно проживала у вказаному спірному будинку,
однак, виїхавши у 1960 році, більше ніколи туди не поверталася. Із слів  бабусі позивачки - нині померлої ОСОБА_4 -
йому відомо, що ОСОБА_2мала усну домовленість з ОСОБА_4 щодо передачі останній
у власність всього житлового будинку по АДРЕСА_1

З врахуванням вказаних вище
обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за
позивачкою права власності на ½ частину вказаного вище
домоволодіння, яка рахується за ОСОБА_2, в порядку набувальної давності з
реєстрацією цього права в органах, які здійснюють державну реєстрацію
нерухомого майна.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 344, 392 ЦК
України та ст. ст. 60,  174
ч.4, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, право власності на ½ частину  домоволодіння, що розташоване в
АДРЕСА_1та, відповідно до технічного паспорту, в цілому складається із
житлового будинку літ. «А - 1», сараїв літ. «В», «Г», «Е», вбиральні літ. «Д»,
навісу літ. «г» та огорожі № 1, загальною вартістю 19 922 грн., яка рахується
за ОСОБА_2

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження на протязі 10 днів з дня проголошення рішення та
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання зави про апеляційне
оскарження через Диканський районний суд.

Головуюча: