Справа № 22-468 07                                 Головуючий
у 1 інстанції Мальцева Є. Є
5                                                                                   Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007
року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Донецького апеляційного
суду у складі:

Головуючого
Баркової Л. Л.

Суддів Кучерявої
В. Ф. ТрушковаМ. М.

При секретарі
Лепеха А. С.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання та
затвердження часток в праві спільної власності та визнання порядку користування
квартирою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 2 листопада 2006 року

ВСТАНОВИЛА:

З таким позовом позивачка звернулась до суду, посилаючись
на те, що з відповідачем вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 8 червня
2001 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу за спільні
кошти в 2001 році вони придбали квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох
ізольованих кімнат, розміром 17,1 кв. м. та 10,3 кв. м. Просила визнати за нею
та відповідачем право власності на квартиру у рівних частках та встановити
порядок користування квартирою, закріпивши за нею з дитиною кімнату розміром
17,1 кв. м.

Рішенням
Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 2 листопада 2006 року визнано за
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. за кожним право спільної часткової власності на 12
частину квартири АДРЕСА_1

В задоволенні позову ОСОБА_1. в частині
визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 відмовлено.

З рішенням суду не згодна позивачка, яка просить рішення суду в частині
відмови в задоволенні її позову про встановлення порядку користування спірною
квартирою скасувати, задовольнити її позовні вимоги, встановити порядок
користування квартирою, виділивши в користування їй та сину кімнату розміром
17,1 кв. м.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта , яка
просила задовольнити її апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи позивачці в задоволенні її позову про встановлення порядку
користування спірною квартирою, суд першої інстанції посилався на те, що
позивачка не ставила питання про збільшення її частки у праві власності на
квартиру і запропонований порядок користування квартирою порушує право іншого
співвласника.

З таким
висновком суду погодитись неможна.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира
придбана сторонами під час шлюбу за кошти подружжя і складається із двох
ізольованих кімнат.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованного висновку,
що позивачка і відповідач мають рівне право власності на цю квартиру і визнав
за ними право спільної часткової власності на квартиру у розмірі 12 частина за
кожним.

Із позовної заяви позивачки вбачається, що вона просила
суд визначити порядок користування квартирою між нею та відповідачем, виділивши
їй та сину у користування більшу кімнату розміром 17,1 кв.м, а відповідачу
кімнату розміром 10,3 кв. м.

У відповідності із п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 04.10.1991 року із змінами, внесеними Постановами Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.98 року «Про
практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної
власності громадян на жилий будинок» , якщо виділ частки будинку в натурі
неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок
користування відособленими приміщеннями ( квартирами, кімнатами) такого
будинку. В цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть
бути залишені в загальному користуванні учасниками спільної часткової
власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між
учасниками спільної сумісної власності.

Із особистого рахунку № 3253 на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що в квартирі
зареєстровано позивачку, відповідача та їх сина ОСОБА_3, а із плану квартири
вбачається, що квартира складається із двох відокремлених кімнат , розміром
17,1 кв.м. та 10,3 кв. м. та підсобних приміщень - кухні, вбиральні, ванної
кімнати, коридорів та вбудованої шафи, та квартира обладнана лоджією.

Колегія суддів вважає, що встановлення порядку користування квартирою не
впливає на розмір часток спільної власності, і позовні вимоги позивачки в цій
частині підлягають задоволенню. Вона проживає з дитиною, тому має право
користуватись більшою кімнатою у квартирі, а відповідач - меншою, при цьому
підсобні приміщення мають бути у загальному користуванні сторін. Оскільки
позивачці виділяється у користування кімната, до якої прилягає лоджія і якою
можливо користуватись проходячи тільки через кімнату розміром 17,1 кв. м., то
лоджія також повинна бути у користуванні позивачки.

Тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а позовні вимоги
позивачки задоволенню.

Керуючись ст.
303,307,309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 2 листопада 2006 року в частині відмови в задоволенні
позову ОСОБА_1 про встановлення

порядку   користування      квартирою   -
скасувати,   позовні   вимоги
в   цій   частині задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
виділити в користування ОСОБА_1 з неповнолітнім синомОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жилу кімнату , розміром 17,1 кв.м. з прилеглою до нею лоджією, ОСОБА_2 жилу
кімнату розміром 10,3 кв. м. Підсобні приміщення, а саме : кухню, розміром 7,6
кв.м, ванну кімнату, розміром 2 кв.м, вбиральню розміром 1 кв.м, коридори,
розмірами 3,1 кв.м та 1,8 кв.м. та вбудовану шафу залишити в загальному
користуванні сторін

В решті частини
рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено
протягом двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.