Справа
№22ц-2455/2007                                                                 Головуючий
в І інстанції - Мельник
Категорія 19/21                                                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого -
Рудь В.В.

суддів             - Ремеза В.А.,
Можелянської З.М.

при секретарі -
Панченко Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в М.Павлограді на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Павлограді про стягнення не донарахованих щомісячних страхових
виплат,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Павлограді про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат
(а.с.2-5).

В обгрунтування
своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановами Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді було зроблено
перерахунок належних йому страхових виплат, пов'язаних з втратою здоров'я на виробництві,
з застосуванням коефіцієнтів: в 2002
році по відношенню до 2001
року - 1,193, в 2003 році по
відношенню до 2002 року - 1,182, в 2004 році по
відношенню до 2003 року - 1,152, в 2005 році по
відношенню до 2004 року - 1,238, в 2006 році по відношенню
до 2005 року - 1.203, встановлених на
підставі постанов правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України «Про перерахунок сум
щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)» №15 від 14.03.2002 року з 01.03.2002 року, №3 від 04.03.2003 року з 01.03.2003 року, №5 від 24.02.2004 року з 01.03.2004 року, №3 від 28.02.2005 року з 01.03.2005 року, №3 від 06.03.2006 року з 01.03.2006 року.

Він вважає, що
даний перерахунок здійснено з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки
відповідач застосував коефіцієнт реальної заробітної плати, а не середньої
заробітної плати за даними органу виконавчої влади з питань статистики, як це
передбачено ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності». Тому при проведені перерахунку повинні
бути застосовані коефіцієнти Державного комітету статистики України, які склали:
в 2001 році - 1,352, в 2002 році - 1,210, в 2003 році - 1,228, в 2004 році - 1,275, в 2005 році - 1,367.

Застосований позивачем коефіцієнт склав суму перерахунку:

·
за 2002
рік: 762,53 х 1,352 = 1030,94 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 1030,94
- 909,69 = 121,25 грн. За період з 01.03.2002
року по 28.02.2003 року
заборгованість складає 121,25
х 12 = 1455 грн.;

·
за 2003
рік: 1030,94 х 1,210 = 1247,44 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 1247,44
- 1075,25 = 172,19 грн. За період з 01.03.2003
року по 29.02.2004 року
заборгованість складає 172Д9 х 12
= 2066,28 грн.;

за 2004 рік: 1247,44 х 1,228 = 1531,86 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 1531,86
- 1238,69 = 293,17 грн. За період з 01.03.2004
року по 28.02.2005 року
заборгованість складає 293,17
х 12 = 3518,04
грн.;

·
за 2005
рік: 1531,86 х 1,275 = 1953,12 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 1953,12
- 1533,50 -419,62 грн. За період з 01.03.2005
року по 28.02.2006 року
заборгованість складає 419,62
х 12 -

·
за 2006
рік:'1953,12 х 1,367 = 2669,92 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 2669,92
- 1844,80 = 825,12 грн. За період з .01.03.2006
року по 31.10.2006 року
заборгованість складає 825,12
х 8 -6600,96 грн.

2

Посилаючись
на викладені обставини, позивач просив стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в М.Павлограді суму недоплачених щомісячних
страхових виплат в розмірі 18674
грн. 72 коп. (1455+2066,28+3518,04+5035,44+6600,96),
зобов'язати відповідача з 01.11.2006
року здійснювати щомісячні страхові виплати в розмірі 2669 грн. 92 коп. з
подальшими перерахунками у випадку зміни ступеню втрати професійної
працездатності та підвищенням у порядку, встановленому законодавством України.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та на його користь з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Павлограді стягнуто 18674 грн. 24 коп.
заборгованості по страхових виплатах за період з 01.03.2002 року по 31.10.2006
року, встановлений розмір належних позивачеві щомісячних страхових виплат з
01.11.2006 року в
сумі 2669 грн. 87 коп., виходячи з
наступного розрахунку:

·
за 2002
рік (на 28.02.2002 року
щомісячна страхова виплата позивачу становила 762 грн. 52
коп. Втрата професійної працездатності за висновком МСЕК від 29.06.1995 року становила 100%.): 762,52 х 1,352 = 1030,93 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 1030,93
- 909,69 = 121,24 грн. За період з 01.03.2002
року по 28.02.2003 року
заборгованість складає 121,24
х 12 = 1454,88 грн.;

·
за 2003
рік: 1030,93 х 1,210 = 1247,43 грн., тобто щомісячна
різниця складає: 1247,43
-1075,25 = 172,18 грн. За період з 01.03.2003
року по 29.02.2004 року
заборгованість складає 172,18
х 12 = 206ь,16грн.;

за 2004
рік: 1247,43 х 1,228 = 1531,84 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 1531,84
- 1238,69 = 293,15 грн. За період з 01.03.2004
року по 28.02.2005 року
заборгованість складає 293,15
х 12 = 3517,80
грн.;

·
за 2005
рік: 1531,84 х 1,275 = 1953,10 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 1953,10
- 1533,50 = 419,60 грн. За період з 01.03.2005
року по 28.02.2006 року
заборгованість складає 419,60
х 12 = 5035,20
грн.;

·
за 2006
рік: 1953,10 х 1,367 = 2669,87 грн., тобто
щомісячна різниця складає: 2669,87
- 1844,80 = 825,09 грн. За період з 01.03.2006
року по 31.10.2006 року
заборгованість складає 825,09
х 8 = 6600,72 грн.

В решті позовних вимог позивачу відмовлено (а.с.35-39).

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді
ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального права зазначивши, що при
перерахунку страхових виплат позивачу застосовувались коефіцієнти, встановлені
постановами правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України «Про перерахунок сум щомісячних
страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)» і підстав для застосування інших
коефіцієнтів при перерахунку виплат підстав не має (а.с.40-44).

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог, заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення представників відповідача та позивача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що для перерахунку
страхових виплат позивачеві необхідно застосовувати коефіцієнти зростання
середньої заробітної плати, які вказуються Державним комітетом статистики
України і складають в 2001
році - 1,352, в 2002 році -1,210, в 2003 році - 1,228, в 2004 році - 1,275, в 2005 році - 1,367 (а.с.27).
Застосування саме таких коефіцієнтів, а не коефіцієнтів встановлених
відповідачем, відповідає вимогам ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно ч.2 ст.29
зазначеного вище Закону, перерахунок сум щомісячних страхових виплат
здійснюється також у випадку зростання в попередньому календарному році
середньої заробітної плати в галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Такий перерахунок
проводиться з першого березня наступного року. При цьому визначена раніше сума
щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Тому ця норма закону
містить обов'язкову умову застосування для перерахунку саме зростання у
попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики, а не реальної заробітної плати* оскільки вона вказує на
необхідність перерахунку саме за таким

3

механізмом, а не
тим, який визначений Правлінням Фонду соціального страхування. Тому суд
обгрунтовано врахував ці вимоги закону.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанов Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в М.Павлограді позивачу було
зроблено перерахунок належних йому страхових виплат, пов'язаних з втратою
здоров'я на виробництві, з застосуванням коефіцієнтів, встановлених постановами
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України «Про перерахунок сум щомісячних страхових
виплат потерпілим (членам їх сімей)» №15
від 14.03.2002 року, №3 від 04.03.2003 року, №5 від 24.02.2004 року, №3 від 28.02.2005 року, №3 від 06.03.2006 року.

Застосування вказаних коефіцієнтів відповідачем суперечить вимогам ч,2
ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Крім того, постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.06.2005
року визнано недійсними постанови правління Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №15 від 14.03.2002 року «Про
перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01.03.2002 року» та №3 від 04.03.2003 року «Про
перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01.03.2003 року».

Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду
України від 06.09.2006 року
постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року залишено
без змін з зазначенням, що вказані вище постанови не відповідають вимогам ч.2
ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Посилання представників відповідача на те, що постанови Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в М.Павлограді про проведення
перерахунку страхової виплати з застосуванням коефіцієнтів 1,193, 1,182, 1,152, 1,238, 1,203 не
визнанні недійсними не можуть бути взяті до уваги, оскільки з врахуванням
встановлених обставин суд обгрунтовано, з посиланням на норми матеріального
права визнав неправильним саме застосування вказаних коефіцієнтів та розрахунок
щодо розміру страхової виплати.

Ствердження про порушення судом норм матеріального права безпідставні.
Рішення суду відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює
вказані правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись
ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в М.Павлограді відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 22.01.2007
року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.