Ухвала

Іменем У к р а ї н и

12 липня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області в складі:
Голембевської Л.М., Луценка В.В., Копаничук С.Г. розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Вінниці справу за
позовом ОСОБА_1 до шляхово-експлуатаційної дільниці
м. Коростеня про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за участю третьої особи без самостійних вимог Коростенського міськвиконкому про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, за касаційною скаргою
шляхово-експлуатаційної дільниці м. Коростеня на рішення Коростенського міського суду від 11 березня 2003 року та рішення
апеляційного суду Житомирської області від 13.08.2003 року, -

Встановила:

Шляхово-експлуатаційна дільниця м. Коростеня звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Коростенського
міського суду від 11.03.2003 року та рішення апеляційного суду
Житомирської області від 13.08.2003 року, яким рішення Коростенського міського суду від 11.03.2003 року в частині
стягнення 100 грн. витрат на ремонт велосипеда
скасовано і ухвалено нове, яким ОСОБА_1 в цій частині позову
відмовлено.

Стягнуто з шляхово-експлуатаційної дільниці м. Коростеня на користь держави
59 грн. 50 коп. державного мита.

В решті рішення місцевого суду
залишено без зміни.

В обгрунтування касаційної скарги шляхово-експлуатаційна контора
посилається на неповне з'ясування фактичних
обставин справи, невірну оцінку зібраних доказів, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень, з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судовий рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено слідуюче. В червні 2002 року ОСОБА_1 пред'явив позов до Коростенської шляхово-експлуатаційної дільниці про
стягнення 170 грн. матеріальної та 16500 грн.
моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 7 травня 2002 року о 22 годині він, переїжджаючи перехрестя вулиць К.
Маркса-Сакко і Ванцетті в м. Коростені потрапив
колесом велосипеда у відкритий люк для поверхових вод, на якому була відсутня верхня металева решітка, впав, втратив
свідомість, отримав травми обличчя та тіла.

Вважає, що відповідач халатно відноситься до своїх обов'язків щодо
належного утримання доріг, а тому просив
задоволити його позов та стягнути з останнього понесені ним витрати на
медикаменти в сумі 70 грн. та 100 грн. вартості ремонту пошкодженого велосипеда.'

Справа №33ц-289кс       2007
р.        Категорія: 4     Рішення
ухвалено під головуванням ШироковоїЛ. В.

Суддя-доповідач: Голембевська Л.М.

2

Внаслідок падіння з велисопеда йому перебито ніс, накладено шви, обличчя
стало спотвореним, а тому вважає, що відповідачем також заподіяно йому моральну
шкоду, яку він оцінив в розмірі 16500 грн.

В процесі розгляду справи позивач уточнив свої вимоги і просив суд стягнути
з відповідача на його користь 100 грн. вартості
ремонту велосипеда, 46 грн. - на лікування та 16500 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Коростенського міського суду від 11.03.2003 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з шляхово-експлуатаційної
дільниці м. Коростеня на користь ОСОБА_1 146 грн.
матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині стягнення витрат на ремонт
велосипеда, апеляційний суд виходив з того, що
позивач на порушення ст.ст. 15, 30 ЦПК України жодних доказів
щодо даних вимог суду не надав.

Оскільки суду 1 -ї інстанції не вирішив питання про поділ судових витрат,
апеляційний суд з врахуванням необґрунтованості
вимог про відшкодування затрат на ремонт велосипеда,
ухвалив рішення в цій частині та стягнув з Коростенської шляхово-експлуатаційної дільниці на користь держави 59 грн. 50
коп. державного мита. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Доводи касаційної скарги не можуть
бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до
вимог ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального та процесуального
права і відсутні передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судових рішень.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції в
залишеній без змін частині рішень, та апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду
Вінницької області, -

Ухвалила:

Касаційну скаргу
шляхово-експлуатаційної дільниці м. Коростеня відхилити.

Рішення Коростенського міського суду від 11.03.2003 року в залишеній без
зміни частині та рішення апеляційного суду Житомирської
області від 13.08.2003 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.