Головуючий 1 інстанції Попревич В.М.
Справа №
22-2742-2007р.                                               Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П.

суддів Саніковій
О.С., Шамрило Л.Г.

при секретарі
Степаненко В.Б.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Донецька від 23
листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства
„Авіакомпанія „Донбасаеро" про визнання незаконними наказів про
притягнення до дисциплінарної відповідальності і відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До
апеляційного суду Донецької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду міста Донецька від 23 листопада 2006 року,
яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства
„Авіакомпанія „Донбасаеро" про визнання незаконним наказів про притягнення
до дисциплінарної відповідальності і відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про задоволення її позовних вимог. Вважає, що суд не
повно з"ясував обставини, що мають суттєве значення для справи, встановленим
доказам дав неправильну правову оцінку. Суд не врахував, що вона не скоїла будь
якого дисциплінарного проступку, оскільки здача заліків не входить в коло її
трудових обов'язків. Тому у відповідача не було підстав для притягнення до
дисциплінарної відповідальності. Суд не врахував, що відповідач добровільно
визнав другий наказ незаконним і скасував його, тому суд першої інстанції мав
відшкодувати їй заподіяну незаконним притягнення до дисциплінарної
відповідальності моральну шкоду.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 працює з липня 1986 року у
відповідача бортпровідником. Наказом Державіаслужби України №168 від 9 березня
2006 року керівники авіакомпаній зобов"язані провести підготовку та
перевірку готовності служб до роботи у цивільній авіації у весняно-літній
період 2006 року. Виконуючи цей наказ, директор авіакомпанії „Донбасаеро"
видав наказ №29 від 24 лютого 2006 року „Про призначення складу викладачів,
комісії по прийому заліків на допуск до роботи у весняно-літній період 2006
року". Відповідно до п. 30 посадової Інструкції бортпровідника позивачка
зобов"язана виконувати вимоги керівних документів ЦА, що регламентують
працю бортпровідника, а також цієї посадової інструкції. Порушуючи вимоги цієї
інструкції позивачка відмовилась здавати заліки з підготовки до весняно-літніх
польотів, допустила порушення трудової дисципліни, за що

наказом №36 від
17 травня 2006 року притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді
догани. Під час виготовлення вказаного наказу відповідач допустив технічну
помилку, вказавши, що позивачка порушила посадову інструкцію, затверджену 28
вересня  2004року, у той час як посадова
інструкція, що діяла на той час, затверджена 2 лютого 2005 року. У зв"язку
з цим відповідач 19 червня 2006 року видав наказ №46-д, яким таку помилку
виправив.

Вказаний наказ №
36 від 17 травня 2996 року є законним і обгрунтованим.

18 липня
2006 року відповідач видав наказ № 56-д, яким ОСОБА_1 наряду з іншими
співробітниками була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді
догани за порушення трудової дисципліни під час виконання рейсу
№355-273-272-262 18 червня 2006 року. Але наказом №62 від 3 серпня 2006 року
відповідач скасував наказ № 56-д і на день звернення позивачки до суду першої
інстанції він не діяв. Скасовуючи вказаний наказ, відповідач сам відновив
порушені права позивачки, її життєві зв"язки не порушив, наслідків
негативних не виникло. Тому підстав для ствердження про заподіяння позивачці
моральної шкоди не наступило. У зв"язку з цим суд відмовив позивачці в
задоволені її позовних вимог.

В
засіданні суду апеляційної інстанції позивачка і її представник ОСОБА_2 доводи
апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, посилаючись на те, що
відмова від здачі заліків не є порушенням трудової дисципліни, що тягне за
собою дисциплінарну відповідальність. Крім того, позивачці пропонувалось
тестування на комп"ютері, що не можна визнавати заліком.

Факт
скасування незаконного наказу є підставою для відшкодування заподіяної
моральної шкоди, чого не врахував суд першої інстанції.

Представник
відповідача Сипко В.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив
її відхилити. Вважає рішення суду першої інстанції законним і обгрунтованим.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивачки, її представника ОСОБА_2,
представника Профспілкового комітету профспілки авіапрацівників Комунального
підприємства „Авіакомпанія „Донбасаеро" Гармаша П.І., представника
відповідача Сипко В.О., дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи
з наступного.

Судом
встановлено, що 15 травня 2006 року генеральний директор Комунального
підприємства „Авіакомпанія „Донбасаєро" видав наказ № 36-д, яким за
невиконання посадових обов"язків, передбачених п.п. 3.,12,30 посадової
інструкції бортпровідника №27-3 від 28 вересня 2004 року ОСОБА_1 оголошено
догану. Підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності
з'явилось те, що вона 19 квітня 2006 року повторно як і 10 квітня 2006 року
відмовилась здавати заліки по підготовці до весняно-літніх польотів, пояснюючи
свої дії незаконністю проведення заліків (а.с.29).

Наказом
№ 46-д від 19 червня 2006 року в наказ №36-д від 17 травня 2006 року внесені
виправлення в частині дати посадової інструкції, що порушена ОСОБА_1 : 28
вересня 2004 року виправлено на 2 лютого 2005 року (а.с.30).

Звертаючись
в суд з позовом про визнання наказу №36 від 17 травня 2006 року незаконним,
позивачка посилалась на те, що фактично вона здала заліки ще 3 квітня 2006
року.

Заперечуючи
проти задоволення позовних вимог, представник відповідача посилався на те, що
ні 3, ні 10, ні 19 квітня 2006 року позивачка заліки не здавала, відмовившись
від цього і здала їх тільки 29 травня 2006 року і саме тому була допущена до
польотів у весняно-літній період з 5 червня 2006 року.

Перевіряючи доводи і заперечення сторін, суд повно,
всебічно і об"єктивно дослідив докази, що надані сторонами, опитав свідків
і дійшов правильного висновку про те, що доводи позивачки є безпідставними. На
а.с. 41 є залікова відомость про здачу

заліків по
підготовці до весняно-літніх польотів, з якої видно, що у дні, коли працівники
відповідача здавали заліки, позивачка вказані заліки не здавала. Судом
встановлено, що це мало місце 10 і 19 квітня 2006 року. Сама позивачка
вказаного факту не оспорює. Здачу позивачкою заліків 3 квітня 2006 року
представник відповідача оспорював і позивачка не надала суду будь - яких
переконливих доказів своїм ствердженням. Навпаки, суду надані результати
тестування (а.с.89), акти кваліфікаційної перевірки бортпровідника ОСОБА_1, з
яких видно, що заліки позивачка здала відповідачу 29 травня 2006 року і
допущена до польотів у весняно-літній період з 5 червня 2006 року (а.с.90).

Надані
відповідачем докази позивачка не спростувала. За таких умов суд дійшов
правильного висновку про те, що факт відмовити позивачки від здачі заліків 19
квітня 2006 року дійсно мав місце. При цьому цей факт був вже повторним після
того, як позивач і 10 квітня 2006 року відмовилась це робити.

Доводи
позивачки про те, що відповідач незаконно вимагав від неї проходити тестування,
а не усно здавати заліки, правильно судом визнані необгрунтованими. Суд першої
інстанції зробив правильний висновок про те, що тестування - це один із способів
перевірки знань, який широко застосовується сучасними екзаменаційними
комісіями. Тому для визнання незаконними дій відповідача, який для перевірки
знань ОСОБА_1 при підготовці до польотів у весняно-літній період застосував
тестування, у суду першої інстанції не було.

Суд
першої інстанції зробив правильний висновок і про те, що відмова позивачки від
здачі заліків шляхом тестування є порушенням позивачкою трудової дисципліни.

Як
встановлено судом, підставою для проходження позивачкою підготовки до польотів
у весняно-літній період з подальшою здачею заліків, є наказ Державіаслужби
України №168 від 9 березня 2006 року, яким початок весняно-літнього періоду
розпочатий з 15 травня 2006 року і оголошена підготовка авіапідприємств та
авіакомпаній ЦА України до роботи у весняно-літньому періоді з 15 березня 2006
року до 28 квітня 2006 року. Керівники авіакомпаній зобов"язані провести
відповідну роботу по підготовці до вказаного періоду і перевірку готовності
всіх служб до роботи у весняно-літній період 2006 року(а.с.34).

Виконуючи
вказівки про підготовку до весняно-літнього періоду, генеральний директор
Комунального підприємства „Авіакомпанія „Донбасаеро" видав наказ № 29 „про
призначення складу викладачів, комісії по прийому заліків на допуск до роботи у
весняно-літній період 2006 року(а.с. 10-13), яким передбачалось проведення
занять і перевірка знань працівників авіакомпанії, у тому числі і служби
бортпровідників.

Згідно
п.30 посадової інструкції бортпровідника бортпровідник зобов"язаний
виконувати вимоги керівних документів ЦА, що регламентують роботу
бортпровідника, а також цією посадовою інструкцією.

Відповідно
до п.3 цієї ж інструкції бортпровідник безпосередньо підпорядковується
начальнику СБП.

Відмовляючись
від заліків у вигляді тестування, бортпровідник ОСОБА_1 порушила вказані пункти
посадової інструкції, тобто не виконала обов"язкі, що входять в коло її
обов'язків, передбачених трудовим договором.

Порядок
же проведення підготовки до весняно-літніх польотів (сезонних), у тому числі і
необхідність складання заліків передбачена Інструкцією по підготовці управлінь,
об'єднань, підприємств і учбових закладів цивільної авіації до роботи в
осінньо-зимній (весняно-літній) період, що затверджена Міністром цивільної
авіації СРСР 20 жовтня 1987 року.

Як видно
з п.1.2 вказаної інструкції підготовка усіх структурних підрозділів підприємств
цивільної авіації до польотів у наступному періоді роботи здійснюється з метою
забезпечення високого рівня безпечності і регулярності польотів.

Підготовка по сезонних польотів у відповідача відбувалась
виключно у відповідності до цієї інструкції. Позивачка фактично відмовилась від
цієї підготовки, що і

зумовило
її притягнення до дисциплінарної відповідальності. Доводи позивачка про те,

що
притягнення її до дисциплінарної відповідальності відбулось з порушенням вимог

трудового
законодавства безпідставні. Суд встановив, що факт дисциплінарного

проступку
мав місце, позивачці оголошена догана, що відповідно до ст. 147 КЗпП України

є одним
із заходів дисциплінарного стягнення. При цьому законні права і інтереси

позивачки
порушені не були.

Тому в
задоволені позовних вимог в зазначеній частині у суду першої інстанції не було.
Той факт, що позивачка незважаючи на те, що заліки своєчасно не здала, все ж
таки виконувала свої трудові обов'язки і здійснювала польоти в даному випадку
правового значення не має і не може служити підставою для скасування рішення
суду. У даному випадку важливим є той факт, що позивачка відмовлялась здавати
заліки і здала такі заліки лише після застосування до неї заходів
дисциплінарного впливу.

В наказі
№36-д, що оспорюється позивачкою, відповідач допустив описку у даті
затвердження посадової інструкції бортпровідника. Але цей факт є формальним і
не може бути підставою для скасування наказу.

Правильно
вирішив суд спір і щодо інших позовних вимог ОСОБА_1 Суд встановив, що наказ
№56-д від 18 липня 2006 року про притягнення ОСОБА_1 як і інших працівників
авіапідприємства до дисциплінарної відповідальності був скасований наказом
відповідача №62 -д від 3 серпня 2006року ( а.с. 31-32, 33) і на час розгляду
справи по суті такий наказ вже не існував. За таких умов суд першої інстанції
зробив правильний висновок про те, що підстав для визнання такого наказу
незаконним і скасування його судом не має.

Суд
повно, всебічно і об"єктивно перевірив доводи позивачки про те, що наказ,
що скасований, заподіяв їй моральні страждання, і дійшов правильного висновку
про їх безпідставність. Судом встановлено, що наказ цей існував не тривалий час
- два тижні. Права позивачки відновлені самім відповідачем. Від наявності
наказу не наступило будь яких негативних наслідків. Більш того, в матеріалах
справи є докладні записки як позивачки, так і інших членів екіпажу, що
виконував рейс № 355-273-272-362 18 червня 2006 року, з яких видно, що конфлікт
між позивачкою і іншими бортпровідниками дійсно існував. І це могло вплинути на
якість обслуговування пасажирів літака. Тобто наказ № 56/д грунтувався саме на
цих докладних записках і відомостях, що доведені бортпровідниками вказаного
рейсу і тому не може розцінюватися як наказ, що грунтується на надуманих
обставинах.

Відповідно
до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків
і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції не встановив передбачених вказаною нормою закону
підстав для висновку про заподіяння позивачці діями відповідача моральної
шкоди. Тому правильно відмовив в задоволені і вказаних вимог.

Рішення
суду відповідає вимогам закону і підстав для його скасування не має. Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального законів, що
призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно
до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.
304, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Київського районного суду міста Донецька від 23
листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
часу її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду
апеляційної інстанції.