Справа
№ 33ц - 589/07
Головуючий у 1 інстанції - Денисова Т.С.
Доповідач - Шевчук Л.Я.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27
грудня 2007 року
м.Луцьк

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді   Лончука В.Г.,

суддів -  Расевича С.І.,

Шевчук Л.Я.,

Мудренко Л.І.,

Подолюка В.А.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про поділ майна
подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, ОСОБА_3про визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя та про встановлення порядку користування
квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення Апеляційного суду
Тернопільської області від 30 березня 2006 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2003 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя.

Зазначала, що за час шлюбу із відповідачем вони набули майно на загальну
суму 38104,23 гривень, просила провести поділ спільного майна подружжя,
виділивши на її користь майна на суму 24424 гривень, а решту майна виділити
відповідачу.

В серпні 2003 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до
ОСОБА_1. і ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та
встановлення порядку користування квартирою.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтував тим, що за час шлюбу вони з
позивачем придбали також вбудоване нежитлове приміщення площею 63,2 кв.м.,
вартістю 55000 гривень, яке він просив визнати спільним майном подружжя, а
також просив встановити порядок користування АДРЕСА_1

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня
2005 року позов ОСОБА_1. і зустрічний позов ОСОБА_2 задоволені частково.

Постановлено провести поділ спільного майна подружжя: ОСОБА_1 виділено
майна на загальну суму 11249 гривень, ОСОБА_2 виділено майна на загальну суму
26755 гривень, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1. 8569,90 гривень як різницю
вартості часток подружжя, а також встановлено порядок користування АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2006 року
рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2005
року в частині поділу майна подружжя скасовано і в цій частині ухвалено нове
рішення.

Постановлено провести поділ спільного майна подружжя, виділивши ОСОБА_1
майно на загальну суму 21533 гривні, ОСОБА_2 виділено майна на суму 16451
гривню.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду і
залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині поділу майна подружжя та
ухвалюючи нове рішення в цій частині, апеляційний суд виходив з того, що для
позивачки ОСОБА_1. джерелом забезпечення себе та трьох дітей є заняття
підприємницькою діяльністю, а тому прийшов до висновку за доцільне виділити
приміщення, яке використовується як магазин, позивачу.

Проте, з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судами встановлено, що за час шлюбу сторони набули майна на загальну суму
37984 гривні. До складу спільного майна подружжя суди включили також і будівлю
колишньої автобусної зупинки, яка використовується під приміщення магазину.

За рішенням суду, як це передбачає стаття 70 СК України, частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку
та лікування.

Постановляючи рішення про поділ спільного майна подружжя, суд першої
інстанції з врахуванням того, що з позивачкою проживають діти і розмір
аліментів, які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного та
духовного розвитку обгрунтовано збільшив частку майна дружини.

Підставними є висновки суду першої інстанції про виділення відповідачу
ОСОБА_2 приміщення автобусної зупинки, оскільки останній після розірвання у
2003 році шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 розпочав реконструкцію приміщення
автобусної зупинки під магазин промпродпродуктів, на що витратив значні кошти.

Висновки суду першої інстанції обгрунтовані, відповідають встановленим
обставинам справи та вимогам матеріального закону, а висновок апеляційного суду
про виділення позивачці приміщення автобусної зупинки з посиланням на те, що
єдиним джерелом існування позивача є заняття підприємницькою діяльністю
суперечить встановленим обставинам справи та вимогам матеріального закону.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням
в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст.339 ЦПК
України.

Керуючись п.3 ч.1 ст.336, ст.339  ЦПК
України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
Апеляційного суду Волинської області,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2задоволити.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2006 року
скасувати, а рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21
грудня 2005 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.Г.Лончук

Судді
С.І.Расевич

Л.Я.Шевчук

Л.І.Мудренко

В.А.Подолюк