суд міста Севастополя
Справа №22ц-487/07р.                                              Головуючий
в 1 інстанції Єланська О.Е.
категорія 41                                                                 Доповідач
в апеляційній інстанції Алєєва Н.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 травня 2007 року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
м. Севастополя в складі:

головуючого   - Сімоненко В.М.

суддів        - Алєєвої Н.Г.,
Колбіної Т.П.

при секретарі - Соменко С.П.

за участю - ОСОБА_1,

представника відповідача,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від Об
лютого 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ Спільне Російсько-українське підприємство „Севастопольський судоремонтний
завод „Лазаревське адміралтейство" про стягнення середнього заробітку за
затримку виконання рішення про поновлення на роботі, моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Вимоги мотивував тим, що рішенням суду від 25 липня 2004 р. позивач був
поновлений на посаді будівельника кораблів в дочірньому підприємстві
„Адміралтейство" ВАТ СМЗ з 08 грудня 2003 р, на його користь стягнуто
середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2429,39 грн.; однак, це
рішення було виконано лише 19 липня 2006р. поновленням останнього на роботі в
ТОВ СРУП „ССЗ Лазаревське адміралтейство" (правонаступник ДП
„Адміралтейство" ВАТ СМЗ). ОСОБА_1 просить стягнути середню заробітну плату за
час вимушеного прогулу з грудня 2003 р. по липень 2006 р. з урахуванням
компенсації в розмірі 25189 грн. та моральну шкоду у розмірі 2500 грн.

Рішенням суду позов задоволено частково, постановлено стягнути з ТОВ
Спільне Російсько-українське підприємство „Севастопольський судоремонтний завод
„Лазаревське адміралтейство" на користь ОСОБА_1
середній заробіток в сумі 16118,42 грн., компенсацію за невчасно виплачену
заробітну плату у розмірі 2348,71 грн., моральну шкоду 500 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну судового рішення та
задоволення позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи скарги, колегія вважає, що  остання
підлягає  частковому  задоволенню,
рішення  суду

2

скасуванню
з ухваленням нового рішення через те, що висновки суду про розмір стягнутих сум
не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно зі ст.236 КЗпП України та п.34 Постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про практику розгляду трудових спорів" від 06.11.1992 р. №9, у
разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого
працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку.

Згідно з п.34 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992 р. №9, у випадках ліквідації підприємства, установи, організації на
час виконання рішення про поновлення на роботі суд, який постановив рішення, за
поданням державного виконавця або за заявою позивача в порядку заміни способу
виконання рішення може визнати працівника звільненим за п.1 ст. 40 КЗпП України
у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації і своєю ухвалою
стягнути з власника ліквідованого підприємства суму заробітної плати за
вимушений прогул.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 рішенням місцевого суду Нахімовського району
м. Севастополя від 25 липня 2004 р. поновлений на посаді будівельника кораблів
в дочірньому підприємстві по організації ремонту кораблів та суден флотів
„Адміралтейство" ВАТ „Севастопольський морський завод" з 08 грудня
2003 р., на його користь стягнута заробітна плата за час вимушеного прогулу в
розмірі 2429,39 грн. та моральна шкода у розмірі 500 грн.

Станом на червень 2005 року рішення суду в частині поновлення на роботі
виконано не було, 24 червня 2005 року дочірнє підприємство по організації
ремонту кораблів та суден флотів „Адміралтейство" ВАТ „Севастопольський
морський завод" ліквідовано, про що видано відповідне свідоцтво (а.с.24).

У зв'язку з цим ухвалою місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя
від 04.01.2006р. проведена заміна сторони у виконавчому провадженні, в якості
відповідача притягнуто правонаступника ліквідованого ДП „Адміралтейство" -
ТОВ Спільне Російсько-українське підприємство „Севастопольський судоремонтний
завод „Лазаревське адміралтейство" .

Вищевказане товариство дану ухвалу у встановленому законом порядку не
оскаржувало, наказом від 19.06.2006р. №101К ОСОБА_1
було поновлено на посаді будівельника кораблів, до штатного розпису введена
дана посада з окладом у 1210 грн. (а.с.2).

За таких обставин, колегія вважає, що обов'язок по виплаті середнього
заробітку за несвоєчасне виконання рішення суду несе правонаступник ДП
„Адміралтейство".

Вирішуючи питання про розмір середнього заробітку, який слід стягнути на
користь позивача, колегія виходить з наступного.

З рішення місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 25 липня
2004 р. слідує та не оспорювалось сторонами, що середній заробіток позивача за
2 місяці, що передували звільненню, складав 367,03 грн. Колегія вважає, що в
період з 24 червня 2004р.  по 04.01.2006
р.  (момент заміни відповідача)  на

3

користь
позивача підлягає стягненню середній заробіток в сумі 6066,54 грн. (367,03грн. X 18 місяців = 6606,54 грн.).

З наданих відповідачем до суду довідок вбачається, що в період з 04.01.2006
р. по 19.07.2006 р. середній заробіток працівника аналогічної з ОСОБА_1
спеціальності (будівельник кораблів) в ТОВ „Лазаревське адміралтейство"
складав 1130 грн., а з 19 липня 2006 р. позивачеві встановлено оклад у 1210
грн. В даний період простою на підприємстві не було, розрахунок зроблено за
повні робочі дні.

У зв'язку з цим на користь ОСОБА_1 за період з 04.01.2006р. по 01.07.2006 р.
підлягає стягненню 6780 грн. (1130 грн. X 6 місяців = 6780 грн.); за 12 робочих днів - з 01 по 19 липня 2006 р.
підлягає стягненню середній заробіток в розмірі 645,71 грн. з розрахунку середньої
заробітної плати в 1130 грн. Всього за період з 25.06.2004 р. по 19.07.2006 р.
підлягає стягненню 14032,25 грн. (6606,54 грн. + 6780 грн. + 645,71 грн. =
14032,25 грн.).

Оскільки рішення суду про поновлення на роботі відповідачем виконано
несвоєчасно, колегія вважає, що даним порушенням трудових прав позивачеві
спричинена моральна шкода, розмір якої з урахуванням вини відповідача колегія
визначає у 100 грн.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь компенсації за несвоєчасне виконання рішення
суду про виплату середнього заробітку підлягають відхиленню через
непередбаченість законодавством.

Керуючись ст.ст. 303-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 06 лютого
2007 року - скасувати, ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до
ТОВ Спільне Російсько-українське підприємство „Севастопольський судоремонтний
завод „Лазаревське адміралтейство" про стягнення середнього заробітку та
моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ Спільне Російсько-українське підприємство „Севастопольський
судоремонтний завод „Лазаревське адміралтейство" на користь: ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 14032,25 грн. та моральну шкоду у розмірі 100
грн.; в дохід держави судовий збір у розмірі 140 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення справи 30 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.