Справа №22-2279/07                                                Головуючий
у 1-й інстанції: Бобрович
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                                                              м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:                         Полякова 0.3.

суддів:                                      Бабак A.M.

Онищенка Е.А.

при секретарі:            Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою

Комунального підприємства „Водоканал" на рішення Заводського районного
суду міста Запоріжжя від 03 квітня 2007року

по справі за позовом Комунального підприємства „Водоканал" до ОСОБА_1
про стягнення боргу по оплаті за воду та послуги каналізації,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2007 року позивач звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за воду та послуги каналізації...

В позові зазначав, що ОСОБА_1. проживає в квартирі
АДРЕСА_1та користується послугами КП „Водоканал", але оплату за

послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому
станом на 01.12.2006 року виникла

заборгованість в сумі 2538 грн. 95 коп., що
підтверджується доданим розрахунком

заборгованості.                                                                                       {'-

Посилаючись
на зазначені обставини, просив суд стягнути s ОСОБА_1
на користь Комунального підприємства „Водоканал" суму заборгованості у
розмірі 2538 грн. 95. коп. за спожиту воду, послуги каналізації та судові
витрати.

Рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від
03 квітня 2007 року позовні вимоги Комунального підприємства „Водоканал"
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства „Водоканал"
заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації в сумі 600 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в
розмірі ЗО грн.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь держави держмито в розмірі 5.1/грн.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство
„Водоканал" просить скасувати вказане рішення як таке, що не відповідає
дійсним обставинам справи, ухвалено з порушенням норм матеріального права, та
ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників
процесу, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково
з наступних підстав:

За змістом ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 1 п.4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно ст. 901 ЦК
України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що до суду з позовом про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за воду та послуги каналізації звернулося
Комунальне підприємство „Водоканал", яке вважає, що відповідач
користується зазначеними послугами, однак не проводить їх оплату, тому станом на
01.12.2006 року виникла заборгованість, яка складає 2538.95 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, встановивши у
попередньому судовому засіданні, що відповідачкою дійсно порушені взяті на неї
зобов'язання по оплаті за воду та послуги каналізації та сума заборгованості
станом на 01.12.2006 року складає 2538.95 грн., проти якої не заперечувала і
сама відповідачка, на підставі ч. 4 ст. 1193 ЦК України, зменшив розмір відшкодування та стягнув на
користь КП „Водоканал" 600.00 грн.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він не
відповідає обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення
із наступних підстав.

Відповідно ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору або інших умов та вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено, що Комунальне підприємство
„Водоканал" поставляє ОСОБА_1і воду та надає послуги каналізації, а вона
не виконала зобов'язання по оплаті наданих послуг, та своєчасно не оплатила їх,
тому за період з січня 2000 року по грудень 2006 року виникла заборгованість,
яка складає 2538.95 грн., що підтверджено розрахунками (а.с. 5-6).

Задовольняючи позов частково, врахувавши матеріальне становище
відповідачки, та зменшивши розмір стягнення до 600 грн., суд першої інстанції
не звернув увагу та не надав належної оцінки договору № 157/4 від 25.11.2004
року, який наявний в матеріалах справи. Відповідно зазначеного договору, КП
„Водоканал", на підставі рішення комісії з розгляду питань
реструктуризації заборгованості з квартирної плати та комунальні послуги надав
Устіновій Л.Ф. розстрочку у погашенні заборгованості з квартирної плати та
плати за комунальні послуги, що утворилися станом на 01.07.2003 року у сумі
1077.55 грн., а ОСОБА_1. зобов'язалася сплатити вказаний борг в строк до
20.05.2171 року (а.с. 8).

Оскільки сторони дійшли згоди щодо зазначеної суми заборгованості у
договорі, вона не повинна враховуватися при розгляді позову про стягнення
заборгованості за воду та послуги каналізації.

Крім того, в порушення вимог ст. 130 ЦПК України, суд
ухвалюючи рішення в попередньому судовому засіданні, у разі визнання позову
відповідачем, не має права зменшувати його розмір на підставі ч. 4 ст.1193 ЦК України, зокрема
за позовами, які випливають із виконанням зобов'язань, а не про відшкодування
шкоди.

Оцінивши наведені обставини справи згідно вимог ст. 10,
60, 212 ЦПК України, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги КП
„Водоканал" про стягнення заборгованості у зв'язку з порушенням
зобов'язання знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, доводи
апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, а тому рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 за воду та послуги каналізації за період з серпня 2003
року по 01.12.2006 року, що складає 1461.40 грн.

Відповідно ст.
88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.
209,218,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Комунального підприємства „Водоканал " задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 03. квітня 2007 року
по цій справі скасувати та ухвалити нове.

Позов Комунального підприємства „Водоканал" до ОСОБА_1 про стягнення
боргу по оплаті за воду та послуги каналізації задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства
„Водоканал" заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації
1461.40 (одна тисяча шістдесят одна) гривень, та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення у сумі 30.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 51.00 грн.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути
оскаржене до Верховного Суду

України протягом двох місяців.