РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
жовтня 2007 р.                                                                       м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                               Девляшевського В.
А.

суддів:                                          Матківського
Р.Й.,  Фединяка В.Д.

секретаря                                     Самуляк
О.М.

з
участю:      відповідачів:           ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,  які є також представниками інших
відповідачів.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Коломийського міськрайонного суду від 30 травня 2007 року.

встановила:

ОСОБА_4
,  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пред"явили
позов до ОСОБА_6 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_7,
ОСОБА_3 ,  ОСОБА_8,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 ,  ОСОБА_9 про усунення
перешкод в користуванні будинковолодінням АДРЕСА_1 та присадибною земельною
ділянкою площею 0, 8070 га. ,  земельною
ділянкою біля ставка площею 0, 1828 га.;
в користуванні дорогами; про стягнення матеріальної і моральної шкоди.
Позивачі зазначали, що вони станом на 15.04.1997 р. були членами колгоспного
двору,  а тому після його ліквідації
,  згідно норм законодавства вони стали
співвласниками згаданого вище будинковолодіння. Головою колгоспного двору у с.
Великий Ключів була ОСОБА_2  мати ОСОБА_4
Позивачі вказували,  що рішенням
сільради від 20.12.1993р. їй,  як голові
двору було передано у приватну власність 0, 8070га. землі. На їх думку,  вони,
як власники 3/4 частин спірного будинку,
мають право на користування 3/4
частинами названої земельної ділянки. Однак,  посилались позивачі,  ОСОБА_6
та інші відповідачі з 2002 року почали чинити перешкоди у користуванні
спірним будинковолодінням: закрили 2 кімнати будинку,  відключили електроенергію; перешкоджають у
користуванні присадибною земельною ділянкою,
під"їздними дорогами. Розмір спричиненої матеріальної шкоди ними
оцінено у сумі 11366, 5 грн.,  а
моральної шкоди - в сумі 4 тис. грн.

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 30.05.2007 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено у повному об"ємі. Місцевий суд дійшов до висновку про
те,  що оскільки позивачі після смерті
ОСОБА_2  з 01.08.2002 р. не виконали
ніяких дій по прийняттю в експлуатацію її спадкового майна,  не провели державну реєстрацію належного їм
майна,  та не провели реальний поділ
будинковолодіння,  то вони не вправі

Справа
№22-ц-1140/2007 р.                         Головуючий
у 1 інстанції П"ятковський В.І.

Категорія
5                                                     Доповідач
Девляшевський В. А.

стверджувати про
порушення їх прав. Суд І-інстанції вважав,
що наявні в справі документальні відомості доводять відсутність перешкод
у проживанні позивачів у спірному будинку. На думку суду,  твердження позивачів про спричинення їм діями
відповідачів матеріальної і моральної шкоди є безпідставними,  недоведеними.

Не
погоджуючись з судовим рішенням,  ОСОБА_4
,  який також діє в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  подав апеляційну скаргу. Апелянт зазначає,  що ним доведено наявність у нього та інших
позивачів права приватної власності на 3/4 частини майна колишнього колгоспного
двору - будинковолодіння АДРЕСА_1. Вказує,
що в матеріалах справи містяться відомості про чинення відповідачами
перешкод в користуванні господарською спорудою,
частиною будинку та земельною ділянкою,
дорогою. Скаржник вважає,  що
таким відомостям місцевий суд не дав належної оцінки,  що призвело до постановления незаконного рішення - про відмову у
задоволенні позову. Крім того,  на його
думку,  суд дійшов до безпідставаного
висновку про те,  що дії відповідачів не
спричинили матеріальну і моральну шкоду співвласникам спірного будинку і землі.
Також апелянт посилається на допущене місцевим судом при розгляді справи
порушення норм процесуального права. У зв"язку із викладеним ОСОБА_4  просить оскаржене рішення скасувати,  ухвалити нове рішення,  яким задовольнити позовні вимоги.

В
засіданні Апеляційного суду позивачі: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5
не з'явились з невідомих причин,  хоч
були завчасно повідомлені про час і місце розгляду даної справи. Отже,  є підстави для вирішення спору у їх
відсутності. Відповідачі доводи апеляційної скарги заперечили,  пояснивши,
що ніяких перешкод у користуванні спірним будинковолодіням,  земельними ділянками і дорогами у с Великий
Ключів вони з 2002 року і на даний час ОСОБА_4 та його дочкам не чинили. Тому
вважають,  що суд І- інстанції
обгрунтовано відмовив у задоволенні всіх позовних вимог,  в тому числі і про відшкодування шкоди.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення
відповідачів,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що
позивачі являються співвласниками 3/4 частин спірного будинковолодіння. Таке
право у них виникло з прийняттям Закону "Про власність",  оскільки вони станом на 15.04.1991року були
членами колгоспного двору. Чинне на той час законодавство не пов"язувало
виникнення права власності з його державною реєстрацією. Отже,  право власності позивачів підлягало захисту.

Те,  що таке право ОСОБА_4 , ОСОБА_5,
ОСОБА_4  було
порушено,  підтверджено актами комісії
сільської ради (а.с.  13; 81),  які місцевий суд залишиХв без уваги. В
названих документах зазначено,  зокрема,  що ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6  чинили своєму брату -
ОСОБА_4 перешкоди в користуванні половиною спірного будинку і господарською
спорудою. Названі відомості нічим спростовані не були. Тому у суді I-інстанції були
підстави для задоволення вимоги позивачів щодо усунення перешкод в користуванні
будинковолодінням.

Оскільки
висновки місцевого суду про відсутність у позивачів права вимоги захисту
власності та про безпідставність їх тверджень щодо наявності перешкод у
користуванні спірним будинковолодінням не відповідають дійсним обставинам,  рішення в цій частині підлягає до скасування
з постановлениям у зазначеній
частині нового рішення.

В решті
оскаржене рішення,  на думку
колегії,  суддів є законним і
обгрунтованим.  Адже з матеріалів справи
вбачається,  що у ОСОБА_4  та інших позивачів відсутні документи,  якими б підтверджувалось виникнення у них
права власності або права користування спірними земельними ділянками. Згідно  ст. 126 ЗК України документами,  що посвідчують право власності на земельну
ділянку і право постійного користування ділянкою,  є державні акти.

Право оренди землі
згідно ч.2 названої норми закону оформляється договором,  який реєструється відповідно до чинного
законодавства.

За
відсутності у позивачів названих правовстановлюючих документів місцевий суд
правильно відмовив у вимозі щодо усунення перешкод у користуванні землею,  під"їздними дорогами,  а також у вимозі про відшкодування шкоди,  пов"язаною з неможливістю використання
цієї землі.

Оскільки
рішення у зазначеній частині постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права,  підстав для його
скасування у цій частині немає.

Керуючись  ст.
307, 309, 319, 325 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення
Коломийського міського суду від 30 травня 2007 року в частині відмови у
позовній вимозі щодо усунення перешкод в користуванні спірним будинковолодінням
скасувати. Зобов"язати ОСОБА_6 і ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_10 перешкоди у користуванні усіма приміщеннями будинковолодіння
АДРЕСА_1.

В решті рішення
місцевого суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили негайно,  однак
може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
двох місяців після дня його проголошення.