Справа № 22ц-10322007 р.
інстанції:  Шляхов В.І.
Доповідач:   Редька А.Г.
УХВАЛА

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

12 липня 2007 року                                           місто
Чернігів

Апеляційний    суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Литвиненко І.В.,  суддів - Бобрової
І.О.,  Редьки А.Г.,

при секретарі -
Пільгуй Н.В.,

за участі: позивача ОСОБА_2
та відповідача ОСОБА_1
,

розглянув
у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення
Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_1,  Ріпкінської районної
державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право власності на
житло,  визнання недійсним договору
дарування житла та про визнання ОСОБА_3 і ОСОБА_1 такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням,

встановив:

Рішенням
Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2007 року
частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано у цілому незаконним
свідоцтво про право власності на кв.АДРЕСА_1,
видане 9 серпня 2001 року Ріпкінською районною державною адміністрацією
ОСОБА_3,  визнано незаконним договір
дарування,  посвідчений 18 вересня 2003
року Ріпкінською районною  державною  нотаріальною
конторою,   за яким  ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 кв.АДРЕСА_1,  а також відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2
про  визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_1
такими,  що втратили право користування
кв.АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
просить скасувати зазначене рішення суду та повернути справу на новий
судовий розгляд,  посилаючись на неповне
з'ясування обставин,  що мають значення
для справи,  на недоведеність
обставин,  що мають значення для справи
та на порушення норм матеріального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши доводи скарги та матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_1
не може бути задоволена.

Суд
першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами документи,  перевірив доводи та заперечення сторін,  правильно встановив обставини справи і
висновок суду грунтується на матеріалах справи та законі.

За
матеріалами справи встановлено,  що
позивачка у 1996 році у встановленому законом порядку вселилася у спірну
квартиру і до цього часу проживає з сім'єю у зазначеній квартирі.

Рішенням
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 1997 року
позивачка разом з сім'єю була виселена з спірної квартири з наданням іншого
житла,  але як свідчить довідка відділу
державної виконавчої служби зазначене рішення суду не було звернуто до
виконання у встановлені строки і до поточного часу,  отже відповідно до Закону «Про виконавче
провадження» втратило юридичну силу і не може бути звернуто до виконання.

Таким
чином судом правильно встановлено,  що
позивачка проживає разом з сім'єю у спірній квартирі на законних
підставах,  відповідно до договору
найму,  і видане у 2000 році свідоцтво
про право власності на спірну квартиру видане іншій особі та подальше у 2003
році дарування квартири третій особі порушує житлові права позивачки і
обгрунтовано задовольнив позовні вимоги. Крім того,  приватизація квартири у 2000 році у судовому
порядку була визнана незаконною.

Рішення
суду ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального закону і
доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись  ст.
ст. 307, 308, 314, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу
України,  апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а рішення Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 18
травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набуває чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців після проголошення.