Справа № 22ц-538/07                                                                   Головуючий
в 1 інстанції Кухтей
- 34                                                                                 Доповідач
УХВАЛА

іменем    України

24 липня
2007 року                                                                                            м.  Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судці Расевича СІ.,

суддів Оксентюка
В.Н.,  Матата О.В.,

при секретарі
Гордійчук І.В. розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах за апеля­ційною
скаргою позивача ОСОБА_1. на рішення Луцького міськрайонного суду Волинсь­кої
області від 22 березня 2007 року.

Особи,  які беруть участь у справі:

позивач - ОСОБА_1;

представник
позивача - ОСОБА_3;

відповідач -
ОСОБА_2;

представник
відповідача - ОСОБА_4.

Колегія суддів

встановила:

Рішенням
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач,  покликаючись
на невідповідність висновків суду фак­тичним обставинам справи,  неправильне застосування норм права просить
скасувати рішен­ня та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
відповідач ОСОБА_2. є батьком не­повнолітньоїОСОБА_5 (а.с.  4).

Як вбачається
з довідки ДВС служби у Луцькому районі заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів на утримання дочки ОСОБА_5станом на 1 вересня 2006 року стано­вила
4469грн. 40 коп. (а. с 7).

Згідно
довідки ДВС у Луцькому районі від 22 січня 2007 року заборгованість ОСОБА_2 за
період 2003-2006 роки становить 3451 грн. 22 коп. (а.с.  37).

Оскільки
рішення суду про стягнення аліментів та додаткових витрат з ОСОБА_2 в
користьОСОБА_5 на утримання малолітньої ОСОБА_2. набрало законної сили,  15 травня 2003 року і 1 березня 2006 року
Луцьким міськрайонним судом позивачу бу­ли видані виконавчі листи і відповідач
здійснює часткове погашення заборгованості,
тому суд першої інстанції відмовив у позові.

Спір про
стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини вирішений судом по
суті. Тому немає підстав рішенням суду повторно стягувати з відповідача грошові
суми на утримання дитини.

Статтею
86 Закону України „Про виконавче провадження" передбачене право стя-гувача
звернутися з позовом до юридичної особи,
яка зобов'язана провадити стягнення кош­тів з боржника,  у разі невиконання рішення з вини цієї
юридичної особи. Чинним законодав-

t ством не
передбачена можливість стягнення у виконавчому провадженні за рішенням суду з
боржника заборгованості по періодичних платежах.

Оскільки
відсутні підстави для стягнення заборгованості,
то не має правового зна­чення посилання позивача на розмір
заборгованості.

Відповідно
до  ст.
74 Закону України „Про виконавче провадження" державний ви­конавець
зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за правильним і своєчасним
відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам.

За
наявності спору питання про розмір заборгованості по аліментах вирішується за
заявою заінтересованої особи судом у порядку,
встановленому законом,  а саме
згідно правил розділу VIIЦПК України.

Рішення
постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314 ЦПК України,  колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити,  а
рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2007
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до судової палати у цивільних справах
Вер­ховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.