Справа
№ 33-ц- 403/07                                           Головуючий
у першій інстанції - Малярчук
-  11                                                          Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007 року колегія суддів з
розгляду цивільних справ у касаційному

порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Мудренко Л.І.,  Стрільчука В.А.,  Русинчука М. М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ТзОВ «Дружба Будіндустрія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення
за касаційною скаргою відповідачів на рішення Теребовлянського районного суду
Тернопільської області від 31 березня 2005року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 16 червня 2005 року,

встановила:

В січні
2005 року ТзОВ «Дружба Будіндустрія» звернулося в суд до відповідачів з
вказаними позовними вимогами посилаючись на те,
що останні вселилися в гуртожиток незаконно,  в трудових відносинах з ТзОВ «Дружба
Будіндустрія» не перебувають,  а тому
права на проживання в займаному жилому приміщенні не мають та підлягають
виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням
Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2005року
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 16
червня 2005 року,  позов задоволено.

У
касаційній скарзі відповідачі просять скасувати вказані судові рішення,  посилаючись на невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи та порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що відповідачі вселились у
1986 році та проживають в гуртожитку по вул.
АДРЕСА_1 Власником зазначеного майна відповідно до свідоцтва на право
особистої власності   на
будинок-гуртожиток від

29 січня 2001 року якого є ТзОВ «Дружба
Будіндустрія»,  яке створене в 1998 році

2

на базі
реорганізованого господарчого об'єднання Дружбівського комбінату «Будіндустрія».

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції правильно
виходив із того,  що відповідачі на час
поселення в гуртожиток і після цього не перебували в трудових відносинах з його
власником,  рішення про надання їм жилої
площі в гуртожитку в передбаченому  ст.
128 ЖК УРСР порядку не приймалось,
спеціальний ордер,  який
відповідно до  ст. 129 цього Кодексу є
єдиною підставою для вселення на надану жилу площу,  відповідачам не надавався.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про відсутність у відповідачів права
на користування жилою площею в гуртожитку і на вимогу його власника виселив їх
без надання іншого жилого приміщення.

Судом
апеляційної інстанції дане рішення обґрунтовано залишено без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно
зі  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального і процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведенні в
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3
відхилити.

Рішення
Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2005 року
та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 16 червня 2005 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.