Справа- 22ц- 627/2007                    Головуючий в 1 інстанції - Коцюрба М.П.
Категорія  -   19,23                                                 Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня    2007
року колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської
області в складі: головуючого-Воробйової Н.С. суддів - Оношко Г.М.,
Олійника В.І. при секретарі -
Данчук Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Киезо-Святошинського районного суду Київської області
від 18 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

встановила:

У лютому 2006 рокуОСОБА_1
звернулась з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 43315 грн. та
моральної шкоди в сумі 100000
грн., посилаючись на те, що вона є власником садового будинку АДРЕСА_1.

30.12.2005 року на
сусідній ділянці №78, яка
належить відповідачціОСОБА_2 сталася пожежа в господарській будівлі.

Внаслідок пожежі її будинку та майну завдано матеріальну
шкоду на суму 43315 грн.

Господарська будівля (
використовувалася як баня) відповідачки була збудована самочинно, з
порушенням будівельних норм -
збудована на близькій відстані від її будинку, дерев»яні балки забудови
доторкались до димоходу, не була достатньо захищена електропроводка.

Оскільки пожежа сталася через коротке замикання електромережі, тобто з вини
відповідачки, позивачка просила відшкодувати їй матеріальну шкоду, моральну
шкоду та зобов»язати відповідачку знести самочинно збудовану господарську будівлю.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 18 грудня 2005 року у позові
ОСОБА_1 відмовлено.

2

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати судове
рішення як необгрунтоване та постановлене з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 1166
ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відмовляючи позивачці у задоволені її позовних вимог, суд
виходив з відсутності вини відповідачки в шкоді, що заподіяна позивачці пожежею
в господарській будівлі, яка належала відповідачці, що мала місце 30.12.2005 року на
ділянціАДРЕСА_1.

Колегія вважає, що даний висновок суду є правильним, оскільки грунтується
на матеріалах справи та зібраних у справі доказах.

З матеріалів справи, зокрема, пояснень позивачки в
судовому засіданні та в апеляційній інстанції встановлено, що відповідачка є
власником садового будинку та господарських будівель на ділянціАДРЕСА_1. Проживає
в будинку лише в літні місяці. На час пожежі в будинку не проживала, останній
раз бачила її за декілька місяців до випадку.

Згідно висновку по дослідженню причин пожежі, що виникла 30 грудня 2005 року в
господарській будівлі на ділянці №78
від 03.01.2006 року
ймовірною причиною виникнення пожежі могло стати коротке замикання в
електромережі прихожої бані.

Колегія погоджується з висновком суду, про те, що даний
висновок дослідно-випробувальної лабораторії від 03.01.2006 року про ймовірну причину пожежі 30.12.2005 року не свідчить
про безпірність причини пожежі та наявність в ній вини відповідачки.

Як виднно з матеріалів справи, відповідачка в садовому
будинку в зимовий час не проживала, електромережею не користувалась, після
пожежі захисні

3

автомати
від електроперевантаження ,
що встановлені   в садовому будинку
залишились не пошкоженими.

З матеріалів справи також встановлено, що кінці мідних проводів, які
повинні були мати сліди оплавлення в результаті замикання електричної проводки,
з місця пожежі не вилучались, предметом дослідження в лабороторії не були, до
матеріалів дослідження ,
як доказ, не долучались.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо вини
відповідачки в пожежі, що сталася 30.12.2005
року в господарській будівлі на ділянціАДРЕСА_1 спростовуються матеріалами
справи.

Існуюча судова практика передбачає, що при вирішенні
справ про відшкодування моральної шкоди обов»язковому з»ясуванню підлягають : наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між
шкодою та протиправними діями її заподіювача та вина останнього в її
заподіянні.

З урахуванням обставин справи, колегія погоджується з
висновком суду

щодо відсутності підстав для відшкодування моральної
шкоди

відповідачкою на користь позивачки.

Вимоги позивачки щодо знесення самочинної забудови, яка знаходиться на
території садового товариства «Озерний» не грунтуються на законі.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального і
процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК
України, колегія

Ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити. Рішення Києво-Святошинського
районного суду від 18 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом

двох місяців.