Справа № 22ц-10152007 р.
інстанції:  Грушко О.П. Доповідач:   Редька
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

11 липня 2007 року                                           місто
Чернігів

Апеляційний    суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Литвиненко І.В.,  суддів - Смаглюк
Р.І.,  Редьки А.Г.,

при секретарі -
Рачовій І.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2 та її представника

адвоката ОСОБА_3 ,

розглОСОБА_5в
у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коропського районного суду Чернігівської
області від 25 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,
визначення місця проживання дитини,
стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4
про визначення місця проживання дитини,

встановив:

Рішенням
Коропського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2007 року
частково задоволено позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо дочки ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
визначено місцем проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 та передано
ОСОБА_5 батьку ОСОБА_1,  з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі   14
частини   усіх   видів
заробітку(доходу),    але   не
менше   30%

прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця,
починаючи з 1 грудня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття,  припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5. Цим же рішенням відмовлено у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з
нею,  матір'ю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити
нове рішення,  яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити її позов у повному обсязі,  посилаючись неповноту судового розгляду та на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  що призвело до ухвалення незаконного рішення.

ОСОБА_1
вважає рішення суду законним та обгрунтованим,
просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін та їх
представників,  перевіривши доводи скарги
та матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_2
належить до задоволення частково.

За
матеріалами справи встановлено,  що
сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і мають спільну дочку ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка з дня народження фактично проживає з батьком,  котрий виховує дитину,  у чому йому допомагає його мати,  ОСОБА_4. Крім того,  встановлено,
що батько має житло(власний будинок,
земельну ділянку),  постійну
роботу та самостійний дохід,  фактично з
дня народження доглядає,  утримує та
виховує дитину один і у подальшому має реальну можливість виховувати дитину. У
той же час мати дитини ОСОБА_2 час від часу навідується до дитини,  але не має постійного житла,  часто зміню місце проживання та роботу,  самостійний заробіток чи інші доходи
нерегулярні,  має ще двох дітей від інших
чоловіків,  котрі проживають у її
родичів.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку,
що в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання дитини з
батьком і обгрунтовано відповідно до  ст.
161 Сімейного кодексу України визначив місце проживання дитини з батьком та
перебав дитину батьку для виховання,  а
також відповідно до  ст.  ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу
України стягнув з матері на користь батька аліменти на утримання дитини і
доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення у цій
частині..

Висновок
суду першої інстанції про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
щодо дочки ОСОБА_5 не грунтується на матеріалах справи та законі. По справі не
встановлено обставин,  які відповідно до  ст. 164 Сімейного кодексу України давали б
підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських

прав. Висновок
суду в цій частині грунтується на висновках органу опіки та піклування,  показаннях свідків про поведінку
ОСОБА_2,  проте у матеріалах справи
відсутні будь-які документи,  що
підтверджували б достовірність та обгрунтованість таких показань свідків та
висновків органу опіки та піклування.

По
справі бе33аперечно не підтверджена жодна з підстав,  передбачених
ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав,  і у суду першої інстанції не було правових
підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_5.

За
обставин,  коли висновки суду щодо
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав не відповідають фактичним обставинам
справи,  і судом неправильно застосована
норма закону,  рішення суду у цій частині
не можна визнати законним,  таке рішення
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дочки
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309 ч.1 п.п.3, 4,  314,
316,  319 Цивільного
процесуального кодексу України,
ст.  ст.  161,
164,  Сімейного кодексу
України,  апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати
рішення Корейського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2007
року у частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дочки
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій
частині рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 25 квітня
2007 року залишити без змін.

Рішення
набуває чинності негайно та може бути оскаржене у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців після проголошення.