Справа № 2-1996/ 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого - судді Проскурні С.М.,

при секретарі - Мойсеєнко М.В.,

за участю представника відповідача - Гунченко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до колективного підприємства „Пересувної
механізованої колони-21” про визнання правочину з купівлі-продажу квартири
дійсним та визнання права власності на зазначену квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
09.08.07р. звернувся до суду з позовом до колективного підприємства „Пересувної
механізованої колони-21” (далі КП „ПМК-21”) про визнання правочину з
купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на зазначену
квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 24.07.07р. було
укладено договір з купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в                                      смт.
Красногвардійське АР Крим. За вказану квартиру він сплатив гроші в повному
обсязі, як було запропоновано продавцем. При зверненні до Красногвардійської
селищної ради з метою отримання свідоцтва про право власності на квартиру йому
було відмовлено з порадою звернутися до суду, через те що угоду не було
посвідчено нотаріально. Від нотаріального посвідчення договору відповідач
ухиляється.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,
пояснивши, що на підставі договору з купівлі-продажу квартири, укладеному з КП
„ПМК-21” 24.07.07р., він придбав квартиру під номером АДРЕСА_1 району АР Крим
за 2885,45 грн. Вважаючи себе власником зазначеної квартири він звернувся до
селищної ради з метою отримання свідоцтва про право власності на квартиру, але
йому було відмовлено через відсутність нотаріально посвідченого договору з
купівлі-продажу, від чого відповідач ухиляється. Просив визнати укладений між
ним та КП „ПМК-21” від 24.07.07р. правочин з купівлі-продажу квартири дійсним
та визнати за ним право власності на зазначену квартиру.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що на підставі акту
державної приймальної комісії від 29.09.1988 року був прийнятий в експлуатацію
закінчений будівництвом об'єкт - 25 квартирний жилий будинок. Розпорядженням №
106 від 15.03.1996 року за ПМК-21 було визнано право власності на жилі будинки,
в тому числі і на 25 квартирний будинок АДРЕСА_1 в     смт. Красногвардійське, зареєстровано в
МБРТІ 10.06.1997 року. Позивач звернувся до КП “ПМК-21” із заявою про купівлю
квартири, яка була надана йому для проживання, як субпідряднику у 1988 році. На
зборах засновників КП “ПМК-21” від 17.03.2007 року було прийнято рішення про
згоду на купівлю позивачем квартири АДРЕСА_1 в смт. Красногвардійське. Через
відсутність всіх необхідних документів угода з купівлі-продажу квартири не може
бути посвідчена в нотаріальній конторі.

Вислухавши пояснення осіб,
що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним.

Судом встановлено, що 24
липня 2007 року між позивачем та КП „ПМК-21” мала місце угода з купівлі-продажу
квартири під номером АДРЕСА_1, розташованому в смт. Красногвардійське на вул.
Київська Красногвардійського району АР Крим, за яку ОСОБА_1 сплатив
запропоновану продавцем суму вартості 2885,45 грн., про що свідчить квитанція
до прибуткового ордеру № 109 від 24.07.07р., а також не заперечувалося
сторонами в судовому засіданні. Позивач проживає і значиться зареєстрованим з
15.11.1988 року в зазначеній квартирі.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір вважається
укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

На підставі ч.3 ст. 334 ЦК
України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту
набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Якщо договір про
відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності в набувача
виникає з моменту такої реєстрації (ст.334 ч.4 ЦК України).

Таким чином, на підставі наданих та оцінених у сукупності доказів суд
дійшов висновку, що сторонами цілком виконані істотні умови договору,
відповідачем передано, а позивачем прийнято у власність квартиру, сплачено
запропоновану продавцем суму її вартості, однак правочин не було посвідчено в
нотаріальному порядку, від якого відповідач ухиляється. Оскільки сторони не
заперечують, що між ними фактично відбулася угода з купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, суд вважає визнати цей правочин від 24.07.07р. дійсним, та визнати
право власності на зазначену квартиру за позивачем ОСОБА_1

На
підставі викладеного і керуючись статтями 220 ч.2, 334 ч.3, ч.4, 392, 638 ЦК
України, 10, 11, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати правочин з купівлі-продажу
квартири під номером АДРЕСА_1 району АР Крим, укладений
між ОСОБА_1 та колективним підприємством „Пересувна механізована
колона-21”  24 липня 2007 року,
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру під
номеромАДРЕСА_1, розташованому в смт. Красногвардійське по вул. Київська Красногвардійського
району АР Крим.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР
Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з
дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя