Справа № 22-698 2007 p.                                                       Головуючий
11                                                                             Доповідач
УХВАЛА

Іменем    України

23 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого: Юхименка
А.Г. Суддів :Бермеса І.В.,  Павлишина
О.Ф. При секретарі:Жукровській Х.І. З участю представників сторін розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на
рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 грудня 2006 року;

встановила:

Оскаржуваним
рішенням задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення боргу.

Поновлено
строк позовної давності та стягнуто з відповідача в користь позивача 40% вартості квартири
АДРЕСА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 17
травня 2003 року в
сумі 18600 гривень
та в користь держави 186
грн. державного мита і ЗО грн. за ІТЗ.

Рішення
суду в інтересах відповідача ОСОБА_2
оскаржив її представник ОСОБА_1,
просить його скасувати,  а справу
направити на новий розгляд,  т.я. суд
порушив вимоги процесуального права; зокрема,
позивач заявив позов на підставі
ст. 374 ЦК
України в редакції 1963 року,  що регулює відносини за договором
позики,  а суд без відповідних мотивів
застосував норми ЦК України в редакції 2004
року,  що регулюють правовідносини по
зобов"язаннях ( ст.
.509 вказаного Кодексу); в справі відсутній оригінал боргової розписки та
оригінал розписки-зобов"язання; передача грошей,  як ознаки договору позики відсутня,  бо такі позивачем відповідачу не
передавались,  а що ховається за змістом
зобов"язання при купівлі-продажі квартири;- суд не встановив і не
намагався цього зробити

Вислухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
і доводи скарги,  колегія суддів
вважає,  що її слід задовольнити,  рішення суду скасувати,  а справу направити на новий розгляд,  т.я. судом допущено грубі порушення
процесуального права,  які усунути судова
колегія позбавлена можливості.

З
позовної заяви ОСОБА_3,  його пояснень та
пояснень його представника в судовому засіданні (а.с. 2, 29, 30, 42, 43)
вбачається,  що між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 25
липня 2001 року був укладений договір позики,
згідно якого позивач позичив відповідачу 5000 доларів США,  а гарантією виконання договору є розписка
відповідача про повернення 40% вартості квартири АДРЕСА_1 після її продажу
відповідачем,  відповідач борг не
повертає,  тому позивач просив стягнути
його в порядку  ст. .374 ЦК України в
редакції 1963 року

Відповідно
до  ст.
11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичною (юридичною)
особою вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь по справі. При цьому
особа,  яка бере участь у справі,  розпоряджається своїми правами щодо предмету
спору на власний розсуд.

В
порушення вказаного суд вирішив спір на підставі  ст. . ст. 509, 530 ЦК України в редакції 2004 року,  що регулюють загальні питання про
зобов'язання,  тобто вийшов за межі
позовних вимог та їх предмет. По суті вимоги,
що випливають з договору позики,
судом не розглянуто,
підтвердженням вказаного є відсутність в справі договору позики від 25 липня 2001 року,  на який,
як на доказ покликався позивач,
тому рішення підлягає скасуванню на підставі  ст. .311 ч.1 п.5 ЦПК
України,  з направленням справи на новий
розгляд. При новому розгляді суду слід врахувати вказане та вирішити спір в
межах позовних вимог.

Керуючись  ст.
ст. 307, 311 ЦПК
України,  колегія суддів;

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Франківського
районного суду м. Львова від 6
грудня 2006 року
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд в той же суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.