Справа № 22-ц-787/07                                         Головуючий в 1-й інстанції Чишій С. С.
36                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
вересня 2007 року                                                                 місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого
судді       Стрільчука В.А.

суддів                                           Здрилюк
О.І.,  Карпук А.К.

при
секретарі                                Савчук О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду від 19
липня 2007 року

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,
покликаючись на неповне з"ясування обставин,  що мають значення для справи,  просила рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Оскаржуваним
рішенням Любомльського районного суду від 19 липня 2007 року частково
задоволено позов ОСОБА_1. Стягнуто з відповідача на її утримання аліменти в
розмірі 100 гривень щомісячно.

Апелянт
вважає,  що суд,  визначаючи розмір аліментів,  що підлягають стягненню на її утримання у
зв"язку з доглядом за дитиною - інвалідом дитинства,  безпідставно не   взяв до уваги потребу у додаткових витратах
на лікування дитини та наявність в останнього заборгованості по аліментах на
утримання дитини.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
ОСОБА_1. після розірвання шлюбу із ОСОБА_2,
проживає із дитиною   ОСОБА_3,

яка є інвалідом дитинства і потребує постійного
стороннього догляду,  /а.с.  16-19/.

Вирішуючи
позов на підставі статті 88 Сімейного Кодексу України суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів в користь
позивача ОСОБА_1.,  та визначив їх розмір
з урахування усіх обставин,  що мають
істотне значення,  зокрема і тієї
обставини,  що відповідач утримує
старшого сина.

Покликання
апелянта на те,  що вона несе додаткові
витрати на лікування дитини не є підставою для стягнення аліментів на її утриманні
у більшому розмірі,  ніж зазначив суд.
Оскільки обоє батьків несуть рівні обов'язки по утриманні дітей,  позивач не позбавлена можливості на підставі  ст.
185 Сімейного Кодексу України вимагати у відповідача компенсації
додаткових витрат,  понесених на
лікування дитини або ж визначення розміру участі батька у таких витратах. Не
впливає на визначення розміру аліментів на утримання колишньої дружини наявна
заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей,  оскільки чинним законодавством передбачено як
відповідальність відповідача за несплату аліментів,  так і шляхи погашення такої заборгованості.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції,  підстав для скасування рішення суду колегія
суддів не вбачає.

Керуючись  ст.   ст.
307,  308,  314,
315,  317 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Любомльського районного суду від 19 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою законної
сили.