Справа № 22-Ц-2496 / 2007                                      Головуючий
1 інстанції- ГуляєваГ.М.
Категорія: стягнення матеріальної та                                                Доповідач-       Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого       Карімової Л.В.

суддів                    Зазулинської
Т.П.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі           Зелінській
І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Борівського районного суду
Харківської області від 29 березня 2007 року по справі за позовом приватного
підприємця ОСОБА_1 до голови Борівської селищної ради ОСОБА_2, Ізюмської
об'єднаної державної податкової інспекції в Харківській області, прокурора Борівського
району Харківської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року приватний підприємець ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до Борівської селищної ради у особі її голови
ОСОБА_2, Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції ( ОДПІ) в
Харківській області, прокурора Борівського району Харківської області про
стягнення матеріальної шкоди у сумі 1100 грн. та моральної шкоди у сумі 1000000
грн., спричиненої їй діями та бездіяльністю відповідачів при здійсненні нею
підприємницької діяльності.

Ухвалою судді Борівського районного суду Харківської області від 29 березня
2007 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вище вказаним позовом
ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу судді як
постановлену з порушенням вимог ЦПК України та вимог ст. 55 та ст. 56
Конституції України, якими їй гарантується право оскарження до суду дій органів
державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Як правильно зазначено в ухвалі судді та підтверджується матеріалами справи
ОСОБА_1 заявила позов як приватний підприємець та з підстав захисту її прав
щодо підприємницької діяльності. Відповідачами за своїм позовом ОСОБА_1
зазначила юридичну особу - Ізюмську ОДПІ в Харківській області та посадових
осіб Борівської селищної ради та прокуратури Борівського району Харківської
області.

Відповідно до вимог ст.ст. 1,2, 10 Закону України „Про державну
службу" одним із основних обов'язків державних службовців є забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх
компетенції.

Згідно ст.ст. 6, 16, 20 Закону України „Про прокуратуру" прокурор є
посадовою особою прокуратури відповідного рівня і здійснює свої повноваження
від імені цієї прокуратури.

Відповідно до ст. 42 Закону
України „Про місцеве самоврядування" селищний голова організує в межах,
визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету.

Тобто голова Борівської селищної ради ОСОБА_3 та прокурор Борівського
району Харківської області є посадовими особами цих органів та діють як
повноважні представники цих юридичних осіб.

За таких обставин звернення приватного підприємця ОСОБА_1 з позовом до
юридичних осіб з приводу порушення прав на здійснення підприємницької
діяльності не є предметною компетенцією суду у порядку цивільного судочинства
відповідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі на підставі вимог п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК
України, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з компетенції суду щодо
розгляду цивільних справ та господарських спорів, оскільки відповідно до ст.ст.
1 та 12 Господарського процесуального кодексу захист порушуваних або
оспорюваних законом інтересів юридичних осіб та громадян, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
законом порядку набули статусу суб'єкта, підприємницької діяльності, здійснюється
господарським судом, а не іншими судами загальної юрисдикції.

При цьому посилання апелянта на порушення судом вимог ЦПК України та ст.
55, 56 Конституції України є безпідставними.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 125 Конституції України система судів загальної
юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

Згідно вимог Закону України „Про судоустрій України" та ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у передбачених
законом випадках, за винятком справ, віднесених законом до компетенції та
підсудності інших судів.

За таких обставин ОСОБА_4 не позбавлена можливості реалізувати своє право
на звернення до суду, гарантоване Конституцією України кожному громадянину,
шляхом подання зазначеного позову до господарського суду.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст.
313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Ухвалу судді Борівського районного суду Харківської області від 29 березня
2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.