Справа
№33ц-181 кс/07        Головуючий по 1 -й інстанції
Суддя-доповідач Буренкова К.О. Категорія 52
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

Буренкової
К.О.,  Шолох З.Л.,  Козаченка В.І.,  Лисенка
П.П.,  Кутової Т.З.,

розглянувши
у судовому засіданні у м.  Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційного
скаргою

ОСОБА_3

на
рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 1
липня 2004 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2004 p.,

ВСТАНОВИЛА:

В травні
2004 р.
ОСОБА_1  і ОСОБА_2 звернулися в суд з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  спричиненої їм внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 1 липня 2004 p.,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 28 вересня 2004 p.,  позовні вимоги ОСОБА_1  і ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_3:

·
на користь ОСОБА_1
5583 грн.
матеріальних збитків,  2000 грн. моральної
шкоди,  126 грн. витрат по сплаті державного мита,  635
грн. витрат по оплаті юридичних послуг,
а всього - 8245 грн.;

· на
користь ОСОБА_2 - 3000 грн.
моральної шкоди.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначені рішення судових
інстанцій,  а справу повернути на новий розгляд,  посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення вимог процесуального права.

Колегія
суддів,  вивчивши матеріали справи,  обговоривши доводи касаційної скарги,  дійшла висновку,  що вона підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції виходив з
того,  що 8 квітня 2004
р. дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів під керуванням
відповідно ОСОБА_2 і ОСОБА_3 сталася з вини останнього в зв'язку з порушенням
ним правил дорожнього руху. Тому на нього слід покласти обов'язок по
відшкодуванню заподіяної позивачам матеріальної та моральної шкоди.

цПроте з таким висновком погодитися не можна,  оскільки під час встановлення обставин
(фактів),  якими обґрунтовували свої
вимоги позивачі,  а також оцінки
доказів,  які підтверджують ці
обставини,  суд не додержався норм
процесуального права.

Із
матеріалів справи вбачається,  що під час
розгляду справи були досліджені та покладені в основу рішення такі докази:
схема ДТП від 4 квітня 2004 p.,
протокол про адміністративне правопорушення від 8 квітня 2004 p.,
довідка автотехнічного дослідження від 7 квітня 2004 р. (а.с.  22,  23,
79).

Між
тим,  відповідачем до касаційної скарги
долучена постанова Кіровського районного суду м.  Кіровограда від 7 червня 2004 р. щодо закриття
на підставі п.1  ст.  247
КпАП України стосовно нього провадження у справі в зв'язку з відсутністю
події і складу адміністративного правопорушення (а.с.  87).
Проте суд при розгляді справи в порушення
ст.  ст.  15,
30 ЦПК України 1963 р. не витребував
цю постанову суду,  не дав їй юридичної
оцінки,  не усунув розбіжностей між цією
постановою суду і наявними в справі доказами,
хоча це має суттєве значення для правильного встановлення обставин
справи і визначення винного в дорожньо-транспортній пригоді.

Наведене
свідчить про те,  що судом першої
інстанції допущені процесуальні порушення під час збирання та дослідження
доказів,  що призвело до неправильного
встановлення обставин справи. На вказані порушення процесуального права суд
апеляційної інстанції уваги не звернув.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів приходить до
висновку,  що ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд у суд
першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  335,
336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України»
(із змінами від 22 лютого 2007 p.),
колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити,  а рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 1
липня 2004 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2004 р.
скасувати,  а справу повернути на новий
розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.