Справа 22- 56492007р.                                Головуючий у 1
інстанції Коротких А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня
2007р. колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва в складі: Головуючого - Барановської Л.В. Суддів - Мараєвої Н.Є.,
Остапчука Д.О. при секретарі- Логвіновій О.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16 квітня 2007р. в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання фіктивним правочином
договору дарування, виселення, усунення перешкод у здійсненні права власності
та зняття з реєстраційного обліку, 3-ті особи: Головне управління юстиції в
м.Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4,
Відділ реєстрації та міграційної служби Деснянського РУ ГУ МВС України в
м.Києві.

Заслухавши
доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з»явились в судове
засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія-

Встановила:

Рішенням
Деснянського районного суду м.Києва від 16.04.2007р. в задоволенні вказаного
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки
доказам по справі.

Апеляційна
скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно договору дарування від 28.04.2005р. ОСОБА_2 подарував
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. На період укладення договору дарування спірна
квартира належала ОСОБА_2 на праві власності, проживали в ній відповідачі по
справі, які вселились в квартиру в 2001р., місцем проживання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження згідно рішення Ленінградського районного суду м.Києва
від 05.10.1999р. було визначено з батьком.

Позивачка по
справі ОСОБА_1 з її дочкою в спірну зараз квартиру не вселялись.

Відповідно з
договором дарування від 27.06.2001р. відповідач ОСОБА_2 подарував позивачці,
яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1

Рішенням
Ватутінського районного суду м.Києва від 05.10.2000р. шлюб між позивачкою та
ОСОБА_2 розірваний.

В травні 2002р.
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на 12
частину спірної квартири, виділення її в натурі ОСОБА_2 та стягнення з нього на
її користь грошової компенсації.

Рішенням
Деснянського районного суду м.Києва від 25.12.2003р. відповідачу по даній
справі ОСОБА_2 виділена спірна зараз квартира та стягнуто з нього на користь
ОСОБА_1 вартість 12 частини цієї квартири в сумі 102 600 грн.

На даний час
грошова сума за виконавчим листом № 2-37104, виконавчий збір та витрати
сплачені ОСОБА_2 в повному обсязі.

Як вбачається з
матеріалів справи позивачка після уточнень позовних вимог просила визнати
договір дарування спірної квартири фіктивним право чином.

Згідно вимог
ст.234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим право чином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

В підтвердження
своїх позовних вимог ОСОБА_1 не надала достовірних доказів і судом не
встановлено того, що договір дарування спірної квартири, укладений між
відповідачами ОСОБА_2 вчинено без наміру створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином.

За таких
обставин суд мав підстави для відмови в задоволенні позову.

Доводи
апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія-

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16
квітня 2007р. залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом 2-х місяців.