Справа №22ц-3651/07 р.                                         Головуючий
Категорія-21                                                              Доповідач-    Зінов'єва А.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 квітня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді:                        Бугрим Л.М.

суддів:                                                       Рецебуринського
Ю.Й.

Зінов'євої А.Г.

при секретарі:                                                                    Іванові
В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Микитівському районі м. Горлівки (далі Фонд)
та ОСОБА_1 на
рішення Микитівського районного суду м. Горлівки від 15 лютого 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Микитівському
районі м. Горлівки про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої ,
вимоги тим, що він тривалий час працював в галузях вугільної промисловості. У
зв'язку з виконанням трудових обов'язків у шкідливих умовах він отримав два
професійних захворювання -вібраційну хворобу та хронічний бронхіт, за якими на
підставі висновків МСЕК відповідно від 26 березня 1997 р. та від 11 листопада
2001 р. йому вперше було встановлено втрату професійної працездатності по 25%
за кожне і за сукупністю захворювань - 50%. У зв'язку з наявністю пошкодження
здоров'я він змушений додавати зусиль для влаштування свого життя та побуту, що
завдає йому моральні страждання, на відшкодування яких просив стягнути грошову
компенсацію у розмірі 70000 грн.

Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки від 15 лютого 2007 року
позов ОСОБА_1 було
задоволено частково: з відповідача на його користь було стягнуто грошову
компенсацію у розмірі 7500 грн.

Не погодившись з рішенням суду Фонд приніс апеляційну
скаргу, в якій просив рішення

суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого
законодавства та фактичним

обставинам справи, яким суд дав неправильну правову
оцінку. Просили постановити нове

рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те, що
позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди, наявність якої
повинна бути підтверджена висновком МСЕК. Крім того, Законом України „Про
Державний бюджет України на 2007 р." дію норм Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності",
які передбачають відшкодування моральної шкоди зупинено незалежно від часу
настання страхового випадку. Також вважають, що відповідно до вимог Закону
України „Про охорону праці" та ст. 237-1 КЗПП України, оскільки шкоду
заподіяно небезпечними умовами праці, то її відшкодування повинно бути
проведено підприємством.

Позивач також не погодився з рішенням суду, просив його
змінити і задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач
посилався на те, що суд дав неправильну оцінку його моральним стражданням і
безпідставно не врахував обидва професійних захворювання.

Представник відповідача до судового засідання не прибув, про день, час та
місце слухання справи повідомлений належним чином.

Позивач проти апеляційної скарги Фонду заперечував,
просив її відхилити, а рішення суду змінити і стягнути на його користь грошову
компенсацію у розмірі 70000 грн., задовольнивши його апеляційну скаргу у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, позивача, перевіривши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга позивача
задоволенню не підлягає, скарга Фонду підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з ухваленням нового за таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з
того, що в результаті захворювання - хронічний бронхіт, за яким на підставі
висновку МСЕК від 11 листопада 2001 р. і яке мало місце вже в період дії Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі Закон), позивачу встановлено втрату професійної
працездатності, у зв'язку з чим останній вимушений додавати зусиль для
влаштування свого життя та побуту, що завдає йому моральні страждання.

Між тим, хоча такі висновки суду і не суперечать
фактичним обставинам справи, але ухвалення рішення на користь позивача не
відповідає вимогам діючого законодавства, що відповідно до вимог п. 4 ч.І ст.
309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення з ухваленням нового.

Згідно зібраним доказам, позивач дійсно тривалий час
працював в галузях вугільної промисловості на підземних роботах. У зв'язку з
виконанням службових обов'язків у шкідливих умовах він отримав два професійних
захворювання - вібраційна хвороба та хронічний бронхіт, за якими на підставі
висновків МСЕК від 26 березня 1997 р. (до введення в дію Закону) та від 11
листопада 2001 р. (після введення в дію Закону) йому вперше було встановлено
втрату професійної працездатності по 25% за кожне і за сукупністю захворювань -
50%.

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", при
настанні страхового випадку Фонд соціального страхування зобов'язаний у
встановленому законом порядку сплатити грошову компенсацію за моральну шкоду
при наявності факту її заподіяння.

Разом з тим, відповідно до п. 22 ст. 71 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 p.",
припинено норму вищевказаного Закону, яка передбачає виплату грошової
компенсації у рахунок відшкодування шкоди, незалежно від дати настання
страхового випадку.

Оскільки рішення суду було ухвалене у лютому 2007 р., то у суду першої
інстанції, виходячи з норм Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
р." не було підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

За
вищевикладених обставин апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307
ч.І п.З, 309 ч.І п.З, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Микитівському районі м. Горлівки задовольнити частково.

Рішення
Микитівського районного суду м. Горлівки від 15 лютого 2007 року скасувати.

ОСОБА_1 у
задоволенні позову до відділення виконавчої дирекції Фонду   соціального
страхування   від   нещасних
випадків   на   виробництві
та   професійних

захворювань
України в Микитівському районі м. Горлівки про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з дня його
проголошення, але може бути оскаржено в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня

набрання чинності.