Cправа № 2-332
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2007 року                                                                                             смт.
Куйбишеве

Куйбишевський
районний суд Запорізької області,

в
складі: головуючого судді -                              В.О. Мальованого

при секретарі -                            О.І.
Синяковій

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в
смт.Куйбишево Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа комунальне підприємство «Куйбишевське бюро технічної
інвентаризації» про визнання договору купівлі-продажу будівлі дійсним і
визнання права власності на цю будівлю
та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1про визнання договору  укладеного між ОСОБА_3 та ліквідатором КСП
"Чапаївське" ОСОБА_2 дійсним і розірвання договору укладеного між
ОСОБА_1 та ліквідатором КСП "Чапаївське"  ОСОБА_2.

ВСТАНОВИВ:

18.09.2007
року до Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 та третьої особи КП «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації»
про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання
права власності на нерухоме майно.

В
обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що
відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 21.06.2007 року вона придбала
двохповерхову будівлю, що розташована АДРЕСА_1. Гроші за договором у сумі 20000
гривень вона передала відповідачу повністю, про що свідчить квитанція № 14 від
21.06.2007 року. В свою чергу ліквідатор КСП «Чапаївське» ОСОБА_2 прийняв
зазначену суму та передав будівлю за актом приймання-передачі. ОСОБА_1 вважає
договір купівлі-продажу б/н від 21.06.2007 року таким, що підлягає
нотаріальному посвідченню. В зв'язку з тим, що ліквідатор КСП «Чапаївське»
ОСОБА_2 ухиляється від проведення такої дії, ОСОБА_1 вважає за можливе на
підставі ст. 220 Цивільного кодексу України, вимагати визнання дійсним договору
купівлі-продажу б/н від 21.06.2007 року в судовому порядку. Також, ОСОБА_1
просить суд визнати за нею право власності на спірне майно та зобов'язати КП
«Куйбишевське БТІ» провести його державну реєстрацію.

Ліквідатор КСП «Чапаївське»
ОСОБА_2 В судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав і пояснив , що він дійсно
укладав з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу б/н від 21.06.2007 року, приймав від
неї плату за договором у розмірі 20000 гривень та підписував акт
приймання-передачі зазначеного майна. Однак укладений 21.06.2007 року договір
купівлі-продажу не є договором купівлі нерухомого майна, а тому не потребує
нотаріального посвідчення. Відповідач зазначив, що зі змісту договору
купівлі-продажу б/н від 21.06.2007 року випливає, що майно купувалося ОСОБА_1 в
стані «як воно є», тобто позивачу було відомо про неможливість використання
будівлі як нерухомого майна без проведення попередніх капітальних
ремонтно-будівельних робіт. Таокж він пояснив , що будівля знаходиться в незадовільному стані і надав Висновок № 602, складений 20.06.2007 року
спеціалістом ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» Лещенко К.І.

Представник
КП «Куйбишевське БТІ» Круть Н.Ф. пояснила в судовому засіданні, що вважає
вимогу ОСОБА_1 стосовно проведення державної реєстрації спірного майна
необґрунтованою. Так, в КП «Куйбишевське БТІ» відсутні відомості про державну
реєстрацію права власності на спірне майно. Це майно є об'єктом самовільного
будівництва. У зв'язку з цим правила встановлені для відчуження нерухомого
майна не є обов'язковими при продажу цієї самовільної будівлі. КП «Куйбишевське
БТІ» здійснює державну реєстрацію нерухомого майна на підставі
правовстановлюючих документів, згідно до положень Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом
Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002 року та зареєстрованого в Мінюсті України
18.02.2002 року № 157/6445 (надалі - Тимчасове положення). Але жодного
документу, з передбачених Тимчасовим положенням, сторонами не надано. Без
виконання вимог Тимчасового положення КП «Куйбишевське БТІ» не може провести
державну реєстрацію прав власності на спірне майно.

09.10.2007 року до Куйбишевського
районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до
ліквідатора КСП «Чапаївське» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про поновлення строку виплати,
визнання договору дійсним, розірвання договору. Ухвалами Куйбишевського
районного суду Запорізької області від 19.10.2007 року № 2-353 відкрито
провадження у цивільної справі за позовом ОСОБА_3 та об'єднані в одне
провадження цивільні справи № 2-332 та  №
2-353.

ОСОБА_3 в обґрунтування своїх
позовних вимог зазначив, що 18.05.2007 року між ним та ліквідатором КСП
«Чапаївське» ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу б/н двохповерхової
будівлі, що розташована АДРЕСА_1. Згідно п. 4.1 договору, ОСОБА_3 сплатив, в
день підписання договору, ОСОБА_2  10000
гривень від узгодженої вартості майна, що склала 20000 гривень. Іншій платіж, в
сумі 10000 гривень, за умовами договору, ОСОБА_3 повинен був сплатити в строк
до 18.06.2007 року. Одночасно зі сплатою першого платежу, що підтверджується
квитанцією прибуткового касового ордеру
№ 8 від 18.05.2007 року, майно за договором було прийнято ОСОБА_3 за
актом приймання-передачі.            Однак,
за об'єктивними обставинами, які не залежали від волі позивача, а саме, в
зв'язку з раптовою хворобою, він не зміг здійснити другий платіж за договором
або повідомити про це ОСОБА_2 до спливу, встановленого договором строку. На
підтвердження своєї хвороби в зазначений період ОСОБА_3 надав довідку № 280 від
08.10.2007 року КУ «Бердянська міська лікарня». Позивач вважає що договір б/н
від 18.05.2007 року було укладено в належній формі, в час його підписання
сторонами, а причину його невиконання в частині здійснення другого платежу
поважною для відновлення строку сплати за договором.

Ліквідатор КСП «Чапаївське»
ОСОБА_2 В судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3, визнав і підтвердив укладення
договору купівлі-продажу б/н від 18.05.2007 року з ОСОБА_3, прийняття
передплати в сумі 10000 гривень від нього та передання майна ОСОБА_3 за актом
приймання-передачі. ОСОБА_2 також вказав, що йому стало відомо про хворобу
ОСОБА_3, яка зумовила пропуск остаточного розрахунку, вже після укладення
договору купівлі-продажу б/н від 21.06.2007 року з ОСОБА_1, який був підписаний
після спливу кінцевого строку для внесення плати ОСОБА_3 Виходячи з цього він
вважав договір укладений з ОСОБА_3 розірваним
та пропонував йому повернути одержану за договором суму передплати, але
той відмовився її прийняти. Крім того, ліквідатор КСП «Чапаївське» ОСОБА_2
просив звернути увагу на те, що в стосунках з позивачами він діяв з врахуванням
порядку та строків, встановлених для проведення ліквідаційної процедури Законом
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом».

Заслухав сторони та розглянув
докази, надані сторонами в матеріали справи в обґрунтування викладених ними
обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають  задоволенню виходячи з наступного.

18.05.2007 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу б/н двохповерхової будівлі, що
розташована АДРЕСА_1. Остаточний розрахунок за договором ОСОБА_3 повинен був
зробити на протязі одного місяця з часу підписання, а саме - до 18.06.2007
року.

У зв'язку з тим, що в
зазначений строк ОСОБА_3 не зробив остаточного розрахунку, ОСОБА_2 вважаючи цей
договір розірваним за ініціативою ОСОБА_3, уклав інший договір купівлі-продажу
б/н від 21.06.2007 року, стосовно того ж майна з ОСОБА_1 За умовами договору
б/н від 21.06.2007 року, вона придбала будівлю, за ціною 20000 гривень, у стані
«як воно є» для подальшого розбирання на будівельні матеріали або для
проведення капітальних ремонтно-будівельних робіт з перепрофілюванням будівлі
на інші виробничі або соціально-побутові потреби покупця на його розсуд.

Згідно до положень ч. 1 ст.
209 Цивільного кодексу України, правочин, здійснений в письмової формі,
підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

Відповідно
до положень ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом.

Зокрема, згідно ст. 657
Цивільного кодексу України, нотаріальному посвідченню та державній реєстрації
підлягає договір купівлі-продажу земельної ділянки, цілісного майнового
комплексу, жилого будинку (квартири) або іншого нерухомого майна.

Як,
випливає з пояснень сторін та наданих до справи матеріалів, в КП «Куйбишевське
БТІ» відсутні відомості про державну реєстрацію на двохповерхову будівлю, що
розташована АДРЕСА_1. Сторони не мають правовстановлюючих документів на спірне майно,
передбачених Тимчасовим положенням.

Згідно
до положень ст.376 Цивільного кодексу України, спірне майно є самочинним
будівництвом та право власності на нього може бути набуто лише за рішенням
суду. Виходячи зі змісту ст. 376 Цивільного кодексу України, правом звернення
до суду для визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в
судовому порядку, мають лише власник або користувач земельної ділянки.

В ході судового провадження,
ОСОБА_1 не було доведено набуття, у встановленому порядку, права власності або
користування земельною ділянкою на якої розташоване спірне майно та зміни стану
спірного майна.

На
підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне майно не є таким, що
згідно з законом потребує нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Крім того, судом встановлено,
що Договір купівлі-продажу б/н від 18.05.2007 року був укладений між ОСОБА_3 та
ліквідатором КСП «Чапаївське» ОСОБА_2, ще до підписання договору з ОСОБА_1

Відповідно до положень ст.
638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Факт
досягнення згоди з усіх істотних умов Договору купівлі-продажу б/н від
18.05.2007 року підтверджується наданими сторонами документами.

Належною формою договору
купівлі спірного майна, є проста письмова форма.

Згідно п. 7.1 Договору
купівлі-продажу б/н від 18.05.2007 року, цей договір діє з дня його підписання
сторонами та до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Це положення
Договору купівлі-продажу б/н від 18.05.2007 року не суперечить вимогам ст. 640
Цивільного кодексу України.

При дослідженні обставин
справи не було встановлено, що ОСОБА_3 мав намір розірвання Договору
купівлі-продажу б/н від 18.05.2007 року в односторонньому порядку. Навпаки, ним
було доведено, що пропуск встановленого договором строку остаточного розрахунку
був пропущений не з його вини, а в зв'язку з поважною причиною - його хворобою.
Це, в свою чергу, зумовлює необхідність поновлення строку проведення
остаточного розрахунку.

За загальним правилом,
встановленим ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Судом встановлено, що
відповідної згоди про розірвання Договору купівлі-продажу б/н від 18.05.2007
року між ОСОБА_3 та ліквідатором КСП «Чапаївське» ОСОБА_2 досягнуто не було,
встановленні законом виключення не розповсюджуються на цей випадок, а
договором, не встановлена можливість його дострокового розірвання без згоди
іншої сторони.

В зв'язку з цим розірвання в
односторонньому порядку ОСОБА_2 Договору купівлі-продажу   б/н від 18.05.2007 року, укладеного з
ОСОБА_3, суперечить вимогам закону і порушує права покупця.

Відповідно до ст. 204
Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо
не встановлена законом або якщо правочин не визнано судом недійсним.

У зв'язку з цим, суд вважає,
що Договір б/н від 18.05.2007 року купівлі-продажу двуповерхової будівлі, що розташована АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ліквідатором КСП «Чапаївське» ОСОБА_2 є дійсним з
моменту укладення та продовжує діяти до повного виконання сторонами прийнятих
на себе зобов'язань і може бути розірваний лише за згодою сторін або за наявності
обставин у судовому порядку .

Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК
України у разі істотної зміни обставин , якими сторони керувалися при укладенні
договору , договір може бути розірваний за згодою сторін.

Зміна обставин є істотною ,
якщо вони змінилися настільки , що якби сторони могли це передбачити , вони не
уклали б договір або уклали б його на інших умовах .

Оскільки при укладенні договору купівлі-продажу двуповерхової будівлі б/н від 21.06.2007 року з ліквідатором
ОСОБА_2,  ОСОБА_1, не знала про існування
договору  купівлі-продажу б/н від
18.05.2007 року укладеного між ОСОБА_3, та
ОСОБА_2 про той самий предмет, який є дійсним і діє до його виконання,
що є істотною зміною обставин  на момент
розгляду спору, тому сторонам ОСОБА_1, та ОСОБА_2, необхідно було привести
договір у відповідність з обставинами , які істотно змінилися.

В судовому засіданні
встановлено , що ОСОБА_1, та ОСОБА_2
не  досягли згоди   щодо приведення договору купівлі-продажу б/н від 21.06.2007 року у відповідність з обставинами , які істотно
змінилися, також вони не досягли згоди щодо розірвання даного договору.

Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК
України , якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у
відповідність з обставинами , які істотно змінилися або щодо його розірвання , договір
може бути розірваний за рішенням суду.

Виходячи з вище вказаного, з
метою запобігання порушення співвідношення майнових інтересів при виконанні
договору, суд вважає необхідним розірвати договір б/н
від 21.06.2007 купівлі-продажу двуповерхової будівлі, що розташована
АДРЕСА_1,  року укладений між ОСОБА_1, та
ліквідатором КСП “Чапаївське” ОСОБА_2

Керуючись
ст.ст.204,209,210,376,638,640,651,652,657 ЦК України, ст.ст.209,212,214,215  ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1залишити без задоволення.

Позовні
вимоги ОСОБА_3  задовольнити .

Визнати
договір б/н від 18.05.2007 року , підписаний між ОСОБА_3 та КСП “Чапаївське” в
особі ліквідатора ОСОБА_2 дійсним.

Розірвати
договір б/н від 21.06.2007 року між ОСОБА_1 та КСП “Чапаївське” в особі
ліквідатора ОСОБА_2  і повернути сторони
правочину у той майновий стан , в якому вони перебували до його вчинення.

Зобов'язати
покупця  ОСОБА_1 повернути продавцеві
придбане за договором майно,  а продавця
ОСОБА_2 повернути покупцеві , отримайні за майно кошти в сумі 20000 (двадцять
тисяч) гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:
В.О.Мальований