РІШЕННЯ        Справа № 2
-2971-07

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 листопада 2007 року                  Шосткинський міськрайонний
суд Сумської

області

у складі головуючого судді БОНДАРЕНКО Л.С.

при секретарі                         ЩЕРБАНЬ С.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Шостці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  - про визнання її втратившою право
користування житловим приміщенням

В   С
Т   А   Н
О   В   И
В  :

Представник позивачки ОСОБА_3
позовні вимоги до ОСОБА_2 про визнання її втратившою право користування
житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 мотивує тим ,що з 1992 року онука
позивачки та відповідачка по справі стала проживати з нею, оскільки її мати (
донька позивачки) померла. З 1994р.її направили до інтернату як дитину сироту у
м. Суми, потім перевели у  Глухівський
інтернат. Закінчивши інтернат вона поступила на навчання у технікум, після
закінчення якого залишилась проживати у м. Глухові. 1994 року в квартирі вона
не проживала і свої обов»язки щодо утримання квартири не виконувала, на
сьогодні у квартирі  не проживає
,тому  просить позов задовольнити, визнавши  її такою , що втратила  право користування квартирою.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що позовні вимоги
ОСОБА_1 не визнає  обґрунтовуючи це тим,
що дійсно вона з матір»ю з народження проживала у квартирі бабусі АДРЕСА_1.
Батька у неї не було. Коли їй було біля 2-х років мати померла і оскільки
бабуся зловживала спиртними напоями її забрали від неї та прямо зі школи
відправили у школу -інтернат для дітей сиріт. Після 8-ми класів вона поступила
у технікум а потім у Аграрний університет . В з»язку з тим, що матеріально
ніхто не допомагав, після 1-го курсу вона покинула навчання та приїхала жити у
м.Глухів. Проживає на квартирі, а зареєстрована в селі Береза, оскільки щоб
отримувати пенсію необхідна реєстрація. Постійного місця роботи не має, тому не
мала і не має змоги допомагати бабусі утримувати квартиру.

Бабуся  матеріально
їй не допомагала, за увесь час знаходження в інтернаті лише один раз, у 3-му
класі відвідала її. З часу, коли їй виповнилось 18 років теж не підтримувала
зв»язку , оскільки продовжувала зловживати спиртними напоями, в квартирі все
було пропито давно ,ще до її повноліття там були відсутні вікна, двері і
проживати було неможливо. У 2006  році
вона приїздила у Шостку, але квартира була опломбована, і  при всіх обставинах вона не могла б там
проживати . Вимушена була залишитись у Глухові, так як там були хоч якісь
знайомі, друзі, хто б  якось міг
допомогти у скруті.

Вважає що на сьогодні бабуся вживає всіх заходів щоб крім
неї виписати двох своїх синів, які там зареєстровані, одна приватизувати
квартиру і продати ,  проживає з донькою
у Москві  і має намір залишити її без
житла Коли б ця квартира була придатна
для проживання, вона безумовно повернулась би в Шостку і проживала в
ній.  Просить у задоволенні позовних
вимог відмовити .

Представник 3-ї особи КП «Шосткинський казенний завод «ІМПУЛЬС»  САФРОНОВ М.А. в судовому засіданні показав,
що завод обслуговує житло ,яке раніше ( до 2006р.)  йому належало та було передано у комунальну
власність міста, в тому числі будинок № 12 по вул.. Орджонікідзе.
Відповідальним квартиронаймачем квартири є ОСОБА_1.

Спірна  квартира з 2003 року була
фактично безхозною , там ніхто не проживав, були відсутні вікна, двері і щоб перекрити
доступ в неї  п»яницям, бомжам, ЖКВ
своїми силами зробили двері, забили дошками вікна та опечатали її. В квартирі
відсутні меблі чи якесь інше майно, тобто в ній з 2003 року ніхто не проживав і
не сплачував за неї. 2-3 місяці назад появилась позивачка і заявила про своє
бажання виплатити борг за квартиру. Їй порахували заборгованість і вона його
сплатила. Зареєстрованими у цій квартирі значаться позивачка, два її сини та
онука-відповідачка по справі. ЇЇ реєстрація залишилась, оскільки вона з народження
була зареєстрована разом з матір»ю, яка померла. До 2005р. виписати її не
могли, оскільки вона була неповнолітньою, з 2005р. по 2006р. продовжувала
навчання. Після того, як ОСОБА_2 покинула навчання (у 2007р.) в квартирі
проживати було  неможливо із-за того, що
житло є неприспособленим для проживання .

За таких обставин вважає що відсутність відповідачки у спірній квартирі
та не проживання  у ній більше 6 місяців
з поважної причини, а тому позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши представника
позивачки, відповідачку, представника 3-ї особи, дослідивши матеріали справи
суд дійшов висновку що у задоволенні позову
ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно з вимогами  ст. 71 ЖК
України за тимчасово вибувшим з житла зберігається житлова площа  на протязі 6 місяців. Якщо наймач, або член
його сім»ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовженим.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх  вимог і заперечень .

Суд не має сумнівів стосовно того, що відповідачка була
відсутньою у спірній квартирі більше 6-ти місяців , цього не заперечує і вона,
але при  прийнятті рішення суд виходить з
засад людяності, виваженості  та
розумності.

Як видно з довідки (а.с.4) з 01.04.2003р. квартира АДРЕСА_1 була у
безхозному стані. В цей час відповідачка була ще неповнолітньою .До
сьогодні  у квартирі нічого не змінилось,
крім того, що позивачкою ОСОБА_1 сплачені борги за послуги (а.с.6-7) .Вона сама
проживає за іншою адресою ( АДРЕСА_2,як вказано у позові, а фактично з донькою
у м. Москві, як показала вона у попередньому судовому засіданні ) і до сплати
боргів фактично втратила з нею зв»язок, а дії ( звернення до суду з позовами
про визнання безвісно відсутніми ОСОБА_4та ОСОБА_5 справа № 2-0-145-07 та
2-0-146-07 ) свідчать про  бажання  приватизувати квартиру на себе, знявши з
реєстрації всіх та продати.

За таких життєвих обставин які склались у ОСОБА_2 ( сирітський будинок,
навчання,  неможливість продовжити
навчання із-за відсутності  підтримки,
відсутність роботи ) - наведення порядку в квартирі, де відсутні вікна, двері
сантехніка своїми зусиллями є  неможливим
а також  неможливим є і  проживання в ній в таких умовах , тобто не
проживання у спірній квартирі є з поважної причини.

Керуючись ст.10,60,212-215, ЦПК України ст.  71 ЖК України суд

В  И  Р
І  Ш  И  В :

У позові  ОСОБА_1
до ОСОБА_2  - про визнання її
втратившою право користування житловим приміщенням  - квартирою АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене і Апеляційний суд Сумської області через
Шосткинський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом
20-ти днів апеляційної скарги ,з подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо
подано заяву про апеляційне оскарження ,але апеляційна скарга не подана у 20-ти
денний строк-рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

СУДДЯ
Л.С.БОНДАРЕНКО