Справа №2-138/2007 року
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2007 року Святошинський районний суд м.Києва
в складі: головуючого судді Твердохліб В.А.,
при секретарі Івановій І.О.,
за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідачки ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа:Дванадцята Київська державна нотаріальна контора
про усунення від права спадкування за законом, визнання права власності на жилу площу в порядку спадкування та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, -
Позивач 17.04.2006 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та просив постановити рішення яким визнати за ним, як спадкоємцем другої черги, право власності на квартиру АДРЕСА_1 після померлого брата - ОСОБА_7 усунути ОСОБА_5 від права спадкування та зобов"язати Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру.
В позові посилається на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його брата - ОСОБА_7, відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 Він своєчасно звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна, проте згідно постанови державного нотаріуса від 05.04.2006 року йому в цьому було відмовлено в зв"язку із наявністю спадкоємця першої черги - ОСОБА_5, 1988 року народження. Вважає, що ОСОБА_5 не може бути спадкоємицею першої черги, оскільки після розірвання шлюбу її матері та померлого ОСОБА_7 було проведено її удочеріння другим чоловіком матері, а тому вона має бути усунута від права спадкування і єдиним спадкоємцем майна померлого є він.
В подальшому позивач уточнив свої вимоги та просив постановити рішення, яким усунути перешкоди у визнанні за ним права власності на спірне спадкове майно та отриманні свідоцтва про право власності на спадщину за законом, визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, усунути ОСОБА_5 від права спадкування та зобов"язати Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору видати на його ім"я свідоцтво про право на спадщину за законом.
Відповідачка та її представник проти позову заперечували, зазначали, що згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, від 14.02.2006 року скасовано удочеріння ОСОБА_8 дочки ОСОБА_5, внесено зміни в актовий запис про усиновлення від 17.03.1992 року та актовий запис про народження і змінено прізвище дитини зі ОСОБА_5 на ОСОБА_5, по батькові - з ОСОБА_5 на ОСОБА_5. Рішення суду набрало законої сили 27.02.2006 року, а тому позов не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 є донькою померлого ОСОБА_7 і є спадкоємцем майна останнього першої черги. Зазначали, що не зважаючи на розлучення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх донька підтримувала спілкування з батьком, приватизація спірної квартири здійснювалась за кошти ОСОБА_6- матері відповідачки.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є рідним братом ОСОБА_7 (копії свідоцтв про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_7), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.24 - свідоцтво про смерть).
Згідно постанови державного нотаріуса про відмову у виконанні нотаріальних дій від 05.04.2006 року №3355 (а.с.15) ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його рідного брата ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в зв"язку з наявністю спадкоємців першої черги згідно ст.1261 ЦК України.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с.16) ОСОБА_7 був
власником квартири АДРЕСА_1.
Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.51) 22.11.1987 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.61) розірвано, про що 13.06.1990 року в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №317.
14.04.1988 року народилася ОСОБА_5, батьками якої згідно актового запису про народження № 99 (а.с.74), виданого 04.06.1988 року, є ОСОБА_7 та ОСОБА_6.
Згідно свідоцтва про одруження ( а.с.62) 25.08.1990 року укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, який в подальшому було розірвано 19.09.2003 року (а.с.60 - свідоцтво про розірвання шлюбу).
Згідно рішення Києво-Святошинської районної ради народних депутатів Київської області від 17.12.1991 року №393/1 (а.с.64) „Про удочеріння неповнолітньої ОСОБА_5" на підставі заяви подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та згоди батька дитини записано батьком неповнолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_8 та присвоєно їй прізвище „ОСОБА_5", ім"я, по батькові „ОСОБА_5".
Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від
14.02.2006 року скасовано удочеріння ОСОБА_8 дочки ОСОБА_5, внесено зміни в запис акта про усиновлення від 17.03.1992 року про усиновлення
та актовий запис про народження і змінено прізвище дитини зі ОСОБА_5 на ОСОБА_5, по
батькові - з ОСОБА_5 на ОСОБА_5. Рішення суду набрало законої сили 27.02.2006 року та на
його підставі внесено відповідні зміни в актовий запис про народження №99 від 04.06.1988
Відповідно до ст.238 СК України усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду та припиняються на майбутнє права та обов"язки, що виникли у зв"язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами (ч.І ст.239 СК України).
Відповідно до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Статтею 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином судом встановлено, що на час відкриття спадщини відповідачка не була дитиною ОСОБА_7, була донькою ОСОБА_8 відповідно до рішення про удочеріння, а тому не може бути спадкоємцем за законом першої черги, оскільки рішення суду про скасування удочеріння набрало законної сили 27.02.2006 року, тобто після часу відкриття спадщини.
Відповідно до змісту ст.1224 ЦК України від права на спадкування може бути усунена особа, яка є спадкоємцем. Оскільки ОСОБА_5 на час відкриття спадщини не є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_7 то вона не може бути усунута під права на спадкування, а тому позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені.
Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
На час відкриття спадщини позивач є спадкоємцем другої черги при відсутності спадкоємців першої черги, а тому слід задовольнити його позовні вимоги та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7.
Що стосується вимог про зобов"язання Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за законом, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки на думку суду слід задовольнити вимоги про визнання права власності спірну квартиру в порядку спадкування за законом.
На підставі ст.ст.238, 239 СК України, ст.ст.1220, 1222, 1224, 1261, 1262 ЦК України, ст.ст.57-60, 209, 212, 213,215, 223 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м.Києва, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через районний суд

шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення

рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про

апеляційне оскарження.