Справа № 22Ц-1827      Головуючий в
1 інстанції Линник В.Я.
Категорія                                   Доповідач в 2 інстанції Юровська Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Данилова О.М., Сліпченка О.І.

при секретарі Колесник Н.І. розглянула у відкритому судовому засіданні в
місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської
області від 3 березня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи - відділ містобудування та архітектури Ірпінської
міської ради Київської області,
Коцюбинська селищна рада про усунення перешкод
в користуванні особистою власністю та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулись до суду з вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою є співвласниками квартири АДРЕСА_1, де позивачам належить 73/100 частини квартири, а відповідачці 27/100 цієї ж
квартири. Оскільки відповідачка
створює перешкоди в користуванні їх власністю розміщення холодильника, кухонної лавки,дитячої коляски, що позбавляє їх доступу до ванної кімнати,
самовільно пробила двері на балкон,
який виходить зналежної хм кімнати, просили зобов'язати відповідачку не чинити їм перешкоди в користуванні
коридором 1 в квартирі АДРЕСА_1 шляхом виносу з даного коридора холодильника,
кухонної лавки та коляки,
зобов"язати відповідачку закласти самовільно встановлені двері з кімнати 36 на балкон, який прилягає до їх
кімнати №7, стягнути: з відповідачки
на їх користь для відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

2

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 3 березня 2007 року позов задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1,
ОСОБА_2
В користуванні коридором №1 площею 11,2 кв.м в
квартирі АДРЕСА_1 шляхом виносу з даного коридору холодильника та кухонної лавки.

В іншій частині позову відмовлено

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 вважає рішення в частині відмови в
позові незаконним, просить його в цій частині скасувати і ухвалити нове рішення, яким зобов"язати ОСОБА_3закласти
самовільно встановлені двері з кімнати 6 площею 11 кв.м на балкон, який прилягає до кімнати №7 площею 12,1 кв.м в квартиріАДРЕСА_1 та стягнути моральну шкоду в
розмірі 2000 грн.

Колегія суддів, перевіряючи законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд виходив з того .що з вимогою закласти дверний пройом до ОСОБА_3 може звернутися лише Коцюбинська селищна рада або відділ
містобудування та архітектури Ірпінської міської
ради, а також позивачі не довели, що діями
відповідачки їм заподіяна моральна шкода.

Однак, з такими 'висновками суду повністю погодитись не можна оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Частина 5 ст.319 ЦК
України передбачає, що власник не може використовувати
право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками спірної квартири. Рішенням Ірпінського міського суду від 8 квітня
1999 року змінено договір найму житлового приміщення -
квартири АДРЕСА_1, де виділено в користування ОСОБА_4 кімнату пл.11 кв.м., ОСОБА_2, ОСОБА_1 з неповнолітньою дитиною приміщення площею 12,1 кв.м та 17,8 кв.м; кухню, ванну кімнату та інші підсобні
приміщення залишено в спільному користуванні.

18 червня 2003 році вказані особи в порядку приватизації отримали свідоцтва про право власності на житло - ОСОБА_4 -27/100 ^частини вказаної квартири, а ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по 73/300
частини цієї ж квартири.

3

12 липня 2005 року ОСОБА_4 подарував свої 27/100 частин квартири АДРЕСА_1, що складаються
з приміщення 74-6 (11 кв.м), а площа підсобних приміщень в загальному користуванні ОСОБА_3, відповідачці по
справі.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_3 переобладнала з
віконного прорізу виход на балкон без згоди позивачів, співвласників житла та без розробленого проекту та дозволу інспекції Держбудконтролю на виконання
будівельних робіт, що підтверджується
листом віддлу містобудування та архітектури
виконкому Ірпінської міської ради від 20.02.2007 року.

Оскільки позивачі є користувачами балкону і дії відповідачки по самовільному проведенню виходу на балкон порушують їх
права, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог про усунення цього порушення з посиланням на неналежного
позивача не ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, не можна також погодитись з висновком суду про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.
Завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає також
у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,
членів її сім"ї чи близьких родичів.

Суд першої інстанції, встановивши протиправність поведінки відповідачки по створенню перешкод в користуванні
приміщеннями, що знаходяться в загальному
користуванні, а також самовільне обладнання виходу на балкон,
належним чином не застосував ст..23 ЦК України, чим порушив вимоги матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про
зобов"язання закласти самовільно встановлені
двері на балкон з кімнати №6 площею 11 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 та стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким слід зобов'язати ОСОБА_3 закрити дверний пройм на балкон з кімнати №6 площею 11
кв.м в квартирі АДРЕСА_1 .

При визначенні
розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню
з відповідачки, колегія суддів ,враховучи характер дій ОСОБА_3,, глибину
душевних страждань позивачів, вважає за моживим встановити її в розмірі
500 грн.

4

Керуючись ст.ст.307,.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від З березня 2007 року в частині Відмови в задоволенні
позовних вимог про зобов"язання закласти самовільно
встановлені двері на балкон та стягнення моральної шкоди скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення: позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - відділ
містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області,
Коцюбинська селищна рада про зобов'язання закласти самовільно встановлені двері
на балкон та стягнення моральної шкоди задовольнити
частково. Зобов'язати Левченко Аллу Вікторівну закрити дверний пройм на балкон з кімнати №6 площею 11 кв.м в квартирі АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 500 грн моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду
залишити без зміни.

Рішення суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до

Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
його

проголошення.