Справа № 22-1243/2007р.                                                   Оскаржувана
ухвала винесена

Категорія
19                                                                         під
головуванням Венгрии
О.О.

Доповідач Іванюк
М. В.

УХВАЛА

Іменем України

30
травня 2007р. колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного  суду Вінницької області у складі :
головуючого - судді Іванюка М. В,  суддів
Колодійчука В.М.  та Камзалова В.В,  при секретарі Руденко О.М,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу
ОСОБА_2на рішення Староміського районного суду м.  Вінниці від 16 квітня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
Першої Вінницької державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва
про право- на спадщину частково недійсним,
визначення часток у праві спільної часткової власності,  виділення грошової компенсації замість частки
спадкового майна і за зустрічним позовом ОСОБА_4,  поданим нею у ,  власних. інтересах і в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_5до ОСОБА_1 і ОСОБА_2про визнання права власності на
майно,  розділ спадкового майна в
натурі,

ВСТАНОВИЛА:

В січні
2001 р. помер ОСОБА_6,  який заповіту не
залишив. Відкрилася спадщина.

Спадкоємцями
першої черги за законом є діти померлого : ОСОБА_7, ОСОБА_3,  неповнолітній ОСОБА_5,  а також батьки померлого: ОСОБА_2і ОСОБА_1.

13.09.2001
р. державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори
Дібровою Л.О. на ім'я ОСОБА_3і ОСОБА_5було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом,  згідно з яким вони
є спадкоємцями майна померлого в 1/5 частині кожний. Спадкове майно складається
з 68/100 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель
по АДРЕСА_1( т.1 а.с. 50).

02.10.2001
р. державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори
Ценделіною О.В. на ім'я ОСОБА_3і ОСОБА_5було видано свідоцтво про право
власності за законом,  згідно з яким вони
у таких же частинах (по 1/5 кожний) успадковують ще й складські приміщення «Б»
і «В» та 1/2 частину огорожі по АДРЕСА_2 ( т.1 а.с. 9).

ОСОБА_7
- син спадкодавця від першого шлюбу,
12.12.2001р. від своєї частини спадкового майна відмовився,  у зв'язку з чим 13.08.2003р. державним
нотаріусом Першої Вінницької державної" нотаріальної контори Домбровською
І.Є. на ім'я ОСОБА_3і ОСОБА_5було видано ще одне свідоцтво про право на
спадщину за законом,  згідно з яким вони
додатково успадкували кожний по 1/12 частині зазначених вище складських
приміщень та огорожі по АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 59 ).

На
підставі рішення*виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13.01.2004р.
на ім'я ОСОБА_3і ОСОБА_5взамін зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину
за законом від 13.08.2003р. було видано свідоцтво про право власності у рівних
"частках на 1/10 частину вказаних нежитлових будівель (т.1 а.с.   163),
після чого ОСОБА_327.02.2004р. подарувала належну їй 1/20 частину
спадкового майна своїй матері ОСОБА_4 (т.1 а.с.
66,   67,  163,
165).

В квітні
2006р. батьки спадкодавця ОСОБА_2і ОСОБА_1 звернулися в суд з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_5. і до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з
позовом,   у-якому просили визнати
недійсним зазначене вище свідоцтво про право на спадщину за законом,   видане 13.08.2003р. на ім'я ОСОБА_3.
іОСОБА_5,   так як їх додаткова
частка,   отримана після відмови ОСОБА_7
від спадкового майна,   була невірно
визначена нотаріусом убік збільшення (зазначено 1/12,   в той час як має бути 1/20). При цьому
просили визначити розмір часток у спадковому майні,   що належать кожному спадкоємцю,   визнати за ними право власності на. частину
цього майна і виділити їм його в натурі. Без вирішення вказаних питань позивачі
не можуть належним чином оформити право власності на спадщину (т.1 а.с.  2-5,
91,   92).

В січні
2007р.ОСОБА_2. таОСОБА_1. доповнили свій позов вимогою про внесення до
спадкового майна,   яке підлягає
поділу,   ще й магазину «А» з
прибудовами,   розміщеного по АДРЕСА_2
Просили визнати за ними право власності на 1/2 частину спадкового майна і
поділити його в натурі ( т.2 а.с.   92).

ОСОБА_4,   яка перебувала в шлюбі зі спадкодавцем до
травня 1992  року,  і
є  матір'ю       неповнолітнього  ОСОБА_5.
Вона  ж   є співвласницею спадковогоОСОБА_3.майна на
підставі договору' дарування від 27.02.2004року. За цим позовом ОСОБА_4 була
притягнута до участі у справі в якості третьої особи,   яка не заявляє самостійних вимог.

ОСОБА_4
в липні 2006р. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2,   заявленим нею як в своїх інтересах,   так і в інтересах її неповнолітнього сина
ОСОБА_5,   про визнання права власності
на спадкове майно і його поділ в натурі. Зазначила,   що при житті спадкодавця вона спільно з ним
займалася підприємницькою діяльністю. Вони разом орендували земельну
ділянку,   на якій розташовані належний їй
магазин «А» і належні йому складські приміщення «Б» і «В». Після смерті спадкодавця
вона продовжила розпочату ним реконструкцію цих складських приміщень,   на що нею були витрачені чималі кошти. Крім
того,   вона самотужки погасила
заборгованість спадкодавця перед кредиторами і продовжує вносити плату за
оренду земельної ділянки. Так як складські приміщення у їх теперішньому стані
збудовані за рахунок її коштів та праці,
-ОСОБА_4. просила суд визнати за нею та неповнолітнімОСОБА_5. право
власності на всі нежитлові приміщення по АДРЕСА_2і стягнути з неї на
користьОСОБА_1. і ОСОБА_2грошову компенсацію,
яка відповідає вартості їх часток у спадковому майні,   що існувало на час відкриття спадщини (т.1
а.с.   155).

В грудні
2006р. ОСОБА_4 доповнила позов вимогою зменшити розмір грошової
компенсації,   яку вона має
сплатитиОСОБА_2 іОСОБА_1,   на половину
суми понесених нею витрат по сплаті орендної плати,   за надання їй дозволів по проведенню
реконструкції складських приміщень і по погашенню грошових зобов'язань
спадкодавця.

Рішенням
Староміського районного суду м.   Вінниці
від 16.04.2007р. .позовиОСОБА_2,
ОСОБА_1. та ОСОБА_4 були задоволені частково. Визначено,   що часткиОСОБА_1,  ОСОБА_2, ОСОБА_5. і ОСОБА_3. у спадковому
майні становлять по 1/4 частині.

Право власності на 1/4
частку ОСОБА_2. і на 1/4
частку ОСОБА_1визнано за,  ОСОБА_4 і її
неповнолітнім синомОСОБА_5,  а з ОСОБА_4
стягнуто на користь ОСОБА_2і ОСОБА_1грошову компенсацію в сумі 35626 грн. 50
коп. Вказану грошову компенсацію визначено з врахуванням того,  що їх частці відповідає сума погашення
кредиторської заборгованості спадкодавця,
яка рівна 21742 грн. і яку погасила ОСОБА_4

В задоволенні
решти позовних вимог сторонам було відмовлено.

ОСОБА_2.
у своїй апеляційній скарзі,  до якої
приєдналася і ОСОБА_1  просить вказане
рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким повністю задовольнити його позовні вимоги і відмовити в задоволенні
вимог ОСОБА_4 Вважає,  що при ухваленні
оскаржуваного рішення суд невірно визначив спадкову масу,  безпідставно зменшив суму належної
компенсації. Припиняючи право ОСОБА_2і ОСОБА_1на їх частку у майні,  суд не дотримався вимоги  ст. 365 ч.2 ЦК України,  якою
визначається,  що така можливість
допускається лише за умови попереднього внесення позивачем вартості цих часток
на депозитний рахунок суду,  чого в
даному випадку нею зроблено не було.

В   суді
апеляційної   інстанції   ОСОБА_1,
виступаючи   від,  свого
імені   і представляючи при цьому
інтересиОСОБА_2,  просить задовольнити
апеляційну скаргу' з наведених у ній підстав.

Представник
Першої вінницької державної нотаріальної контори Білоус О.Б. також вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  так як суд безпідставно не
визнав частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом,  видане нотаріусом 13.08.2003р. на ім'я
ОСОБА_3. іОСОБА_5,  а наявність такого документа
з помилково визначеними частками,  який
залишається чинним,  продовжує вносити
плутанину у визначенні права на спадкове майно.

ОСОБА_4
в суд апеляційної інстанції не з'явилася з невідомих причин,  хоча про розгляд справи була повідомлена
належним чином.

Вислухавши
ОСОБА_1  представника Першої вінницької
державної нотаріальної контори,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції,  доводи'апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що вона підлягає частковому задоволенню.
Оскаржуване рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд
з таких підстав:

В суді
першої інстанції не обговорювалося питання про включення до спадкової
маси,  яка підлягає розділу,  68/100 частин житлового будинку з
господарськими будівлями поАДРЕСА_1,
хоча згідно свідоцтва про право на спадщину за законом,  виданим ОСОБА_3. і ОСОБА_5. 13.09.2001 року,  вказані частини будинку належать до
спадкового майна ( т.1 а.с.  44,  45,
49,  50,  68-70 ) і даних про те,  що сторони вже якимось чином розпорядилися
своїми частками,  в матеріалах справи
немає.

Вирішуючи
питання про припинення у ОСОБА_2і ОСОБА_1права на частку у спільному спадковому
майні,  суд першої інстанції в порушення
вимог ч.2  ст. 365 ЦК України не взяв
до уваги те,  що ОСОБА_4 попередньо не
внесла на депозитний рахунок суду вартість цієї частки. В результаті ОСОБА_2. та ОСОБА_1  які є одинокими людьми похилого віку
(ОСОБА_2. - інвалід першої групи ),  були
позбавлені права власності і на даний час ніяких коштів за це не отримали (т.1
а.с. 63). За таких обставин суд мав би вирішувати питання про реальний розділ
спадкового майна без припинення права ОСОБА_1і ОСОБА_2на їх частку.

Відповідно
до ч.3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 р. «
Про судове рішення» при об'єднанні в одному провадженні.кількох вимог або
прийнятті зустрічного позову чи позову третьої особи,  яка заявляє самостійні вимоги,  має бути сформульовано,  що саме постановив суд по кожній позовній
вимозі. В даному ж випадку суд в резолютивній частині рішення вказав,  'які вимоги ним задовольняються
частково,  а також загалом зазначив про
відмову в задоволенні -решти позовних вимог ( в задоволенні яких конкретних
вимог відмовлено,  суд не зазначив). В
результаті належним

чином не вирішено позовну
вимогу про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за
законом,  виданого ОСОБА_3. та ОСОБА_5.
Першою вінницькою нотаріальною конторою 13.08.2003р. з помилковим визначенням
часток у спадковому майні,  що є
безумовною підставою для скасування оскаржуваного »рішення з направленням
справи на новий розгляд.

Посилання суду
на наявність рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від
13.01.2004р,  на підставі якого ОСОБА_5.
і ОСОБА_3. було видано свідоцтво про
право  власності   на
спадкове  майно  з
правильним  визначенням  їх
часток,    є. безпідставним,  оскільки без скасування свідоцтва,  виданого нотаріусом,  законність видачі виконавчим комітетом
свідоцтва про право власності тим же особам і на те ж майно є. сумнівною.

На
підставі наведеного і керуючись  ст.  ст.
303,  304,  305,
307 ч.1 п.5,  311 ч.1 п.5,  313,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  ~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Староміського районного суду м.  Вінниці від 16 квітня 2007р. у даній

справі скасувати.
.

Справу направити
на новий розгляд до того ж суду,  в
іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.