Справа № 22ц-156/07       від______ 2007 р.    Головуючий у
І Інстанції: Васіна Л. А.
Категорія      19                                                   Доповідач:     Калиновський А.Б.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року квітень «19» дня колегія
суддів Судовоі палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровськоі
області в складі:

Головуючого: Калиновського А. Б.

Суддів:              Кузнецова В.О., Кіктенко Л.М.

При секретарі: Журавель Ю.О..
Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2006 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області, третя
особа - прокуратура Жовтневого району м. Дніпропетровська про відшкодування
моральної шкоди.

встановила:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він неодноразово протягом
тривалого часу звертався до відповідача із заявами і скаргами, які не були
належним чином розглянуті, по деяких взагалі не надана відповідь; незаконними
діями прокуратури йому заподіяна моральна шкода.

Позивач просив стягнути за кожне звернення з заявою та скаргою до
прокуратури по 1000 грн., по заяві від 15.11.2002 року та від 29,11.2002 року
- по 2000 грн., а всього 22000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 18 серпня 2006 року в задоволені
позову ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про
скасування рішення суду в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін
з наступних підстав.

Судом встановлено, що на протязі 2002 - 2004 років ОСОБА_1 неодноразово
звертався до прокуратури Жовтневого району
М. Дніпропетровська та прокуратури Дніпропетровської області зі скаргами
та заявами на неправомірні дії працівників Жовтневого РВВС, Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська
та Жовтневої прокуратури м. Дніпропетровська (а.с. 12, 14-19, 22-30, 43, 45,
46, 52, 55, 57, 60-61, 72, 82, 103, 105).

В межах своєї компетенції
відповідач та третя особа по справі на отримані скарги надавали відповіді, що підтверджується їх копіями (а.с. 13, 20, 42, 44,
31, 54, 56, 58, 59, 67, 71, 73, 77, 80, 84,104, 106).

Згідно ст.4, 12 Закону України «Про
звернення громадян» до рішень дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені,
належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено
права і законні інтереси чи свободи громадянина; створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних
інтересів чи свобод; незаконно покладені на громадянина які-небудь
обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Дія цього Закону
не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений
кримінально - процесуальним, цивільно - процесуальним, трудовим законодавством
і законодавством про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч.2 ст.25 цього ж
Закону громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні
збитки, завдані

2

неправомірними
діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги, розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому
виразі визначається судом.

Як вбачається
з матеріалів справи, ОСОБА_1 в позовній заяві просив стягнути
моральну шкоду у зв'язку з поверховим,
необ'єктивним та не всебічним розглядом прокуратурою його заяв та наданням на
них відповіді на підставі закону України «Про звернення громадян», а також у
зв'язку з відмовою в порушенні кримінальних справ відносно різних осіб, вирішенням питання за заявою щодо порушення кримінальних
справ листом, а не в порядку ст.97, 99 КПК України ухваленням постанови.

Дії посадових осіб прокуратури
Жовтневого району м. Дніпропетровська та прокуратури Дніпропетровської області позивачем в установленому законом порядку не
оскаржувались, в позові не ставиться питання про визнання їх неправомірними та
відновлення прав позивача.

Вирішення ж
вимог про відшкодування моральної шкоди залежить від наслідків розгляду судом або іншим уповноваженим органом питання щодо
законності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності відповідача.

Правовідносини
між позивачем, відповідачем та третьою особою з приводу відмови у порушенні кримінальних справ відносно різних осіб
упорядковані кримінально -процесуальним законом і на них дія
Закону України «Про звернення громадян» не поширюється.

За таких обставин суд обґрунтовано
відмовив ОСОБА_1 в задоволені позову.

Доводи
апеляційної скарги позивача про те, що прокуратурою давалися неповні, неналежні відповіді на його заяви та скарги, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки законодавством не передбачено
конкретної форми та змісту відповідей на скарги чи звернення
громадян.

Посилання ОСОБА_1 в скарзі на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29.11.2005 року за такі ж порушення законодавства стягнута
з прокуратури Дніпропетровської області моральна
шкода на його користь у розмірі 8000 грн. і ці обставини не підлягають доведенню повторно при розгляді іншої справи -
не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане рішення суду скасовано
ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 13 грудня 2006 року (а.с.231-232).

Рішення суду
відповідає вимогам закону, а інші доводи апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків суду.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили із дня її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.