Справа №22-ц-1359 2007р.                                 Головуючий у 1-й
інстанції      Костенко В.Г.
Категорія 36                                                          Судця-доповідач                     Гагін М. В.
УХВАЛА

іменем України

30 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської
області у складі:

головуючого -
Попруги С. В. суддів - Гагіна М. В.,
Сибільової Л.О. з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
представника позивача ОСОБА_1. -ОСОБА_3.
,  відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 13 вересня 2007 року

у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернувся
до суду з вищевказаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що
він перебував з ОСОБА_2. в шлюбі з 1985 по 1999 роки. За час шлюбу вони
придбали садибу по АДРЕСА_1,  яка
складається з земельної ділянки площею 937 кв.м. ,  житлового будинку «А-1»,  житлової прибудови «А'-ІІ»,  кухні-теплиці «Д»,  огорожі № 1,
2. Оскільки вказане майно є спільною сумісною власністю,  просив суд визнати за ним право власності на
Уг частину вказаного домоволодіння.

Рішенням
Зарічного районного суду м.  Суми від 13
вересня 2007 року позов задоволено частково.

Визнано
за ОСОБА_1право власності на Уг частину домоволодіння по АДРЕСА_1,  що складається з житлового будинку
«А-1»,  житлової прибудови «А'-ІІ»,  кухні-теплиці «Д»,  огорожі №1, 2.

Відмовлено
ОСОБА_1. у задоволенні позову в іншій частині за необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1просить змінити рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача про визнання права
власності на Уг частину земельної ділянки площею 937 кв.м. ,  що знаходиться по АДРЕСА_1,  посилаючись на те,  що рішення суду є незаконним і
необгрунтованим через невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм матеріального права.

Свої
доводи заявник апеляційної скарги обґрунтовує тим,  що суд безпідставно дійшов до висновку,  що спірна земельна ділянка є особистою
власністю відповідачки,  а також не
застосував до спірних правовідносин положень статті 377 ЦК України.

До
розгляду справи в апеляційній інстанції сторони подали апеляційному суду заяву
про укладення ними мирової угоди.

Зазначали,  що наслідки укладення мирової угоди
сторонам,  її визнання судом та закриття
провадження по справі їм відомі та зрозумілі.

Колегія
суддів вважає за можливе визнати мирову угоду,
оскільки такі дії сторін направлені на врегулювання спору на основі
взаємних поступок. Умови мирової угоди не суперечать вимогам  ст.
ст.  357,  358 ЦК
України,   ст.   ст.
62,  63,  68,
69,  70 Сімейного кодексу України
і не порушують права та інтереси сторін та інших осіб,  а укладення мирової угоди є процесуальним
правом сторін у справі.

У
зв'язку з визнанням мирової угоди рішення суду підлягає скасуванню,  а провадження у справі - закриттю.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  175,  306,
310 ч.1,  314 ч.1 п.3,  315 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Скасувати
рішення Зарічного районного суду м.  Суми
від 13 вересня 2007 року .

Визнати
мирову угоду,  укладену між ОСОБА_1з
однієї сторони та ОСОБА_2з іншої сторони на наступних умовах:

Визнати
за ОСОБА_1право власності на 1/2 частину садиби ( житлового будинку «А-1»,  житлової прибудови «А1-ІІ»,  кухні-теплиці «Д»,  огорожі №1, 2 та земельної ділянки площею 937
кв.м. ) по АДРЕСА_1.

Всі судові
витрати по справі покладаються на ОСОБА_1.

Провадження у
даній справі закрити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.