МІСЬКИЙ СУД
Н О М Н О Ї   Р Е С П У Б Л І К И   К Р И М
справа № 2-4091/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

07
листопада 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого - судді Бондаренко Г.М., при секретарі Вавілон І.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ялти цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до дочірнього підприємства «Цептер Інтернаціональ Україна», третя особа
- Ялтинське бюро дочірнього підприємства «Цептер Інтернаціональ Україна», про
розірвання договору купівлі-продажу та стягнення матеріальної і моральної
шкоди,

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_1звернулася
до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ДП «Цептер Інтернаціональ
Україна», в якому просила розірвати укладений 23 березня 2007 року договір
купівлі-продажу посуду системи «Ваксі», повернути сплачені за договором кошти у
розмірі 5718,55 грн., стягнути матеріальні збитки в розмірі 6218,55 грн. та
моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Свої вимоги мотивувала грубим порушенням
прав споживача шляхом реалізації відповідачем недоброякісного товару.

Представник
відповідача проти позову заперечував, зазначаючи, що недоліки, які були
виявлені у проданому товарі були своєчасно усунені, оскільки не відносяться до
категорії істотних. Отже позивачка не має права вимагати розірвання договору та
повернення сплачених за ним коштів.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши доводи, що
обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, дослідивши всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності,
взявши до уваги обставини, що мають значення для правильного вирішення справи,
суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

Спірні правовідносини регулюються базовим (загальним) законом у сфері
приватноправових відносин - Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України) та
Законом України «Про захист прав споживачів» в редакції Закону від 01 грудня
2005 року №3161-IV, який являється спеціальним нормативно-правовим актом.

З
матеріалів справи вбачається, що 23 березня 2007 року ОСОБА_1в якості покупця
придбала у дочірнього підприємства «Цептер Інтернаціональ Україна» посуд
системи «Ваксі», що підтверджується рахунком та квитанціями на загальну суму
5718,55 грн.

27 квітня 2007 року позивачка звернулася до продавця товару з письмовою
заявою, в якій зазначала, що придбаний нею посуд є недоброякісним. З огляду на це,
ОСОБА_1вимагала його обміняти на аналогічний товар або розірвати договір та
повернути сплачені кошти. Відповідаючи на зазначену заяву, представник продавця
зазначив, що виявлені недоліки не відносяться до істотних, тому були своєчасно
усунені сервісною службою продавця.

Ст.
673 ЦК України встановлює, що продавець повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, а у разі відсутності в
договорі купівлі-продажу таких умов - товар, придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується. Ці вимоги кореспондуються з приписами ст. 6
Закону України «Про захист прав споживачів».

Судом
встановлено та сторонами не заперечується, що придбаний позивачкою товар був
недоброякісним. Правові наслідки передання продавцем товару неналежної якості
встановлюються ст. 678 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про захист прав
споживачів», зі змісту яких випливає, що покупець, якому переданий неякісний
товар, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням,
вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни,
безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк або відшкодування
витрат на усунення недоліків товару.

Вимагати від продавця заміни товару або розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми споживач має право лише у разі істотного
порушення вимог щодо якості товару.

Термін «істотний недолік» визначається у ст. 1 Закону України «Про захист
прав споживачів», як - недолік, який робить неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини
виробника або продавця, після його усунення проявляється знову з незалежних від
споживача причин і при цьому він взагалі не може бути усунутий, його усунення
потребує понад чотирнадцять календарних днів або він робить товар суттєво
іншим, ніж передбачено договором.

Згідно з частиною 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачка довести факт наявності істотних недоліків придбаного товару не
змогла, від призначення експертизи безпідставно відмовилася.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в
частині розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених за
договором коштів. Ухвалюючи рішення в цієї частині, суд також бере до уваги
надані представником позивача сертифікати відповідності та позитивний висновок
державної санітарно-епідеміологічної експертизи на реалізовану продукцію.

Розглядаючи вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, суд встановив, що в
порушення фундаментальних приписів процесуального закону позивачка не надала
жодного належного, змістовного та достовірного доказу на підтвердження
спричинення їй матеріальної шкоди та не обґрунтувала її розмір.

В частині стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не змогла довести наявність вини працівників дочірнього
підприємства «Цептер Інтернаціональ Україна», ступень і глибину своїх фізичних
та душевних страждань, факт погіршення здібностей або позбавлення можливості їх
реалізації, настання негативних явищ та існування причинно-наслідкового зв'язку
між діями відповідача та шкодою. Вона не надала жодного доказу на користь
підтвердження душевного дискомфорту та не змогла обґрунтувати принцип
визначення грошового еквівалента моральних страждань.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 6
Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованою Верховною
Радою України 17.07.1997р., ст.ст. 15, 16, 611, 673, 678 ЦК України, ст.ст. 1,
6, 8 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 57, 58, 59, 60, 212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду № 4 від
31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»,
суд

в и р і ш и в :

У
задоволенні позову ОСОБА_1до дочірнього підприємства «Цептер Інтернаціональ
Україна», третя особа - Ялтинське бюро дочірнього підприємства «Цептер
Інтернаціональ Україна», про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення
матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з
дня його проголошення шляхом подання до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим через Ялтинський міський суд заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги у порядку передбаченому
ст.ст. 294, 295, 296 ЦПК України.

С у д д я -