АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-2929/2007 р.                   Головуючий
у 1-й інстанції: Дзярук М. П.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18
вересня 2007 р.                                                                                   м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Приймака В.М.

суддів:                   Мануйлова Ю.С.

Подліянової
Г.С.  при секретарі:    Волчановій І.М.

за участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 20 грудня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2,  треті особи: КП "ВРЕЖО №
5",  відділ громадянства,  міграції та реєстрації фізичних осіб
Комунарського райвідділу Запорізького міського управління УМВС України в
Запорізькій області про визнання його таким,
що втратив право користування житловим приміщенням та скасування
реєстрації,  -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2005
року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням- квартирою АДРЕСА_1,  та
скасування^реєстрації. Позивачка зазначала,
що вона є наймачем вказаної квартири,
де крім неї та відповідача,
зареєстровані ОСОБА_4 та неповнолітні діти: ОСОБА_5,  1991 року народження,  ОСОБА_6 1995 року народження.

Відповідач
в спірній квартирі не проживає без поважних причин понад шість місяців з
моменту його реєстрації- 30 жовтня 1997 року,
квартирну плату та за комунальні послуги не сплачує.

Посилаючись на
вказані обставини,  просить задовольнити
позов.

Комунарський
районний суд м.  Запоріжжя рішенням від
20 грудня 2005 року позов ОСОБА_3 задовольнив,
визнавши ОСОБА_2 таким,  що
втратив право на жиле приміщення на підставі
ст. 71 ЖК України. Зобов'язано відділ громадянства,  міграції та реєстрації фізичних осіб
Комунарського райвідділу Запорізького міського управління УМВС України в
Запорізькій області зняти його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Не погодившись з
рішенням суду,  у квітні 2006 р. ОСОБА_2 подав заяву про
апеляційне оскарження рішення суду та апеляційну скаргу,  в якій,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права,  просить рішення суду
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

При цьому послався на те,  що справу
судом розглянуто у його відсутності,  що
потягло за собою неповноту судового розгляду та призвело до прийняття рішення,  що не відповідає вимогам закону.

Одночасно
звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження
вказаного рішення суду з обгрунтуванням поважності причин його пропуску.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2006 р. в задоволенні
клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 20 грудня 2005 р. відмовлено.

Не погодившись
із вказаною ухвалою суду апеляційного суду,
ОСОБА_2 подав касаційну скаргу,  в
якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права,  просить її скасувати.

Ухвалою
Верховного Суду України від 29 червня 2007 р. касаційна скарга ОСОБА_2
задоволена,  ухвала апеляційного суду
Запорізької області від 11 травня 2006 р. скасована,  а справа передана до апеляційного суду для
вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Ухвалами судці
Апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2007 р. апеляційна скарга
ОСОБА_2 прийнята до розгляду апеляційного суду Запорізької області.

Вислухавши
суддю-доповідача,  вивчивши матеріали
справи,  доводи апеляційно її
скарги,  колегія суддів дійшла висновку
про те,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.5
ч.1  ст. 307 ЦПК України за наслідками о
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення суду і
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно
ч. 4  ст. 169 ЦПК України ,  якщо суд не має відомостей про причину неявки

відповідача,  повідомленого належним чином,  або причину його неявки буде визнано

неповажною,  суд вирішує справу на підставі наявних у ній
даних чи доказів (постановляє

заочне
рішення)..

Як
вбачається з матеріалів справи (а.с.  18,
27-28,  30-31),  ОСОБА_2 позовної заяви не

отримував,  участі у судових засіданнях не приймав. Суд,  розглянувши справу у його

відсутності,  послався на те,  що відповідач,  повідомлений належним чином про час і місце

розгляду
справи,  в судове засідання не
з'явився,  причини неявки суду не
повідомив,

матеріалів
справи.

Разом з
тим,  це твердження не відповідає
матеріалам справи.

З матеріалів
справи вбачається ,  що судова повістка
ОСОБА_2 під розписку не вручалась.

З доданого до
апеляційної скарги вироку Єнергодарського місцевого суду Запорізької області
від 17 серпня 2001 р. та довідки Веселівської виправної колонії № 8 УДДУ ПВП в
Запорізькій області від 1 жовтня 2005 р. (а.с. З5-38, 46) вбачається,  що ОСОБА_2 засуджений за скоєння злочинів до
8 років 6 міс.  позбавлення волі,  строк відбування покарання обчислюється з 21
березня 2001 р. і з цього часу перебуває у місцях позбавлення волі.

Крім того,  з довідки Веселівської виправної колонії № 8
УДДУ ПВП в Запорізькій області від 6 травня 2006 р. № 4-347 вбачається,  що ОСОБА_4,
дочка позивачки,  яка є
представником останньої за довіреністю (а. с.  10),  1
грудня 2005 p.,  тобто більш ніж за ва тижні до ухвалення рішення по
справі,  знаходилась з відповідачем на
короткостроковому побаченні у місцях позбавлення волі.

Вказана
обставина свідчить про те,  що позивачка
на час розгляду справи знала про місце знаходження відповідача,  але приховала вказану обставину від
суду,  ввівши його в оману.

В апеляційній
скарзі апелянт послався на те,  що
вказана причина не дала йому змоги захистити свої права та законні
інтереси,  надати суду необхідні докази
та пояснення.

Тим самим
спростовується твердження суду про те,
що відповідач повідомлений у встановленому порядку про час і місце
розгляду справи.

За таких обставин,  судова колегія приходить висновку,  що про відповідач про час розгляду справи у
суді 20 грудня 2005 р. в порядку,
встановленому  ст. 76 ЦПК
України,  не повідомлявся.

Вказані
обставини свідчать про позбавлення відповідача можливості ознайомитись з
позовною заявою та доданими до неї матеріалами і надати суду письмові пояснення
по суті заявлених позивачкою вимог.

Відповідно
до  ст.
159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо
дослідити докази у справі,  тобто,  заслухати пояснення (у тому числі і письмові)
осіб,  які беруть участь у справі.

Крім того,  судом не було залучено до участі у справі
дочка позивачки ОСОБА_4,  яка також
проживає і зареєстрована у спірній квартирі.

Порушення судом
першої інстанції процесуальних норм призвело до постановления незаконного рішення.

Відповідно до
п.3 ч.1  ст.  311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо справу розглянуто за відсутністю
будь-кого з осіб ,  які беруть участь у
справі,  належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання.

Керуючись  ст.
ст. 307,  311,  314,
317 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити Рішення Комунарського районного суду м.  Запоріжжя від 20 грудня 2005 року по цій
справі скасувати,  справу повернути на
новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
проте,  може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.