УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
лютого 2007 року                                                                                   м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Ніколаєвої В.М.

суддів :
Ніколової Б.Ю.,  Матковської Л.О.,

при секретарі: Доробалюк
Л.В.,  з участю: представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-376 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Кам'янець-Подільського міськраионного суду від 22
грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про розподіл майна подружжя.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представника
позивача,  відповідача,  ознайомившись з доводами апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1.
,  звертаючись до суду з позовом,  вказувала,
що 27 листопада 1999 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. ,
від якогоІНФОРМАЦІЯ_1 народився синОСОБА_4  В грудні 2001 року ними було придбано
квартируАДРЕСА_1 В серпні 2006 року шлюб розірвано,  за рішенням суду син проживає з нею. За час
спільного проживання відповідач не дбав про матеріальне забезпечення
сім'ї,  не надавав кошти на утримання
сина. Тому просила поділити вказану квартиру,
виділивши їй 2/3 її частини.

Рішенням
Кам'янець-Подільського міськраионного суду від 22 грудня 2006 року в позові
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.  вважає
рішення суду незаконним,  просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог,  посилаючись на те,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи. Суд,  на її думку,  не врахував те,  що з нею проживає син,  аліментів,
які сплачує відповідач,
недостатньо для його (сина) забезпечення,  а тому її частка у майні подружжя може бути
збільшена.

Головуючий
у першій інстанції - Вдивичинський А.В.                    Справа
№ 22ц-376

Доповідач
- Ніколаєва В.М.                                                                Категорія
№ 33

Апеляційну
скаргу слід відхилити з таких мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини ,
дана їм належна оцінка,  його
висновки щодо необґрунтованості вимог позивачки узгоджуються з матеріалами
справи,  відповідають закону.

Судом
з'ясовано,  що сторони знаходилися в
зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1999 року. Від спільного проживання мають
сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

З грудня
2001 року ними придбана квартира АДРЕСА_1,
договір купівлі-продажу оформлений на ОСОБА_1

28
лютого 2006 року шлюб між сторонами розірваний рішенням Кам'янець-Подільського
міськраионного суду,  місце проживання
сина ОСОБА_4 визначено
разом з матір'ю.

Звертаючись
в суд з позовом про розподіл зазначеної квартири,  ОСОБА_1.
просила виділити їй 2/3 частини цієї квартири,  посилаючись на те,  що відповідач не надавав коштів на утримання
сім'ї,  не дбав про її матеріальне
забезпечення,  не утримував належним
чином сина,  не оплачував комунальні
послуги.

У
відповідності з ч. 1  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ч.
1  ст.
60 СК України передбачає ,  що
майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини (навчання,  ведення домашнього господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Згідно  ст.  70
СК України у разі поділу майна,  що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,  частки майна дружини та чоловіка є
рівними,  якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором.
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади
рівності часток подружжя за обставин,  що
мають істотне значення,  зокрема якщо
один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї,  приховав,
знищив чи пошкодив спільне майно,
витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна
дружини,  чоловіка може бути
збільшена,  якщо з нею,  ним проживають діти,  а також непрацездатні повнолітні син,  дочка,
за умови,  що розмір аліментів,  які вони одержують,  недостатній для забезпечення їхнього
фізичного,  духовного розвитку та
лікування.

Достовірних
доказів,  які б підтверджували підстави
,  передбачені  ст.  70
СК України,  для збільшення частки
позивачки у спірному майні - квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1.  суду не надала. Не знайдені такі і в судовому
засіданні.

При
таких обставинах,  давши належну оцінку
зібраним по справі доказам в їх сукупності,
суд обґрунтовано відмовив позивачці в позові.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на докази,  які б спростовували висновки суду першої
інстанції та впливали на законність і обґрунтованість його рішення.

Рішення
суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права,  підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги та вимог ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.