АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 - 1872 / 2007р.                           Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

" 24 " травня 2007 року                                                                                    м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Бєлки В.Ю.,

Суддів:                                  Полякова 0.3.,

Онищенка Е.А.

При
секретарі:   Винник І.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  заподіяної внаслідок ДТП,  -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 року ОСОБА_1.  звернувся до суду з вищевказаним позовом,  мотивуючи його тим,  що 05.06.2006
року в районі вул.  Іванова у м.  Запоріжжі автомобіль „Фольксваген Пасат",  держномер НОМЕР_1,  під
керуванням ОСОБА_3. зіткнувся
з автомобілем „Мерседес",  держномер НОМЕР_2,  який знаходився під керуванням ОСОБА_2.

Актом
товарознавчого дослідження №
212 від 17.06.2006 року
матеріальна шкода,  заподіяна власнику
автомобіля „Фольксваген Пасат",  спричинена внаслідок ДТП,  становить 12347 грн. 78
коп.,  а за послуги експерта
позивачем сплачено 440 грн.

Посилаючись
на те,  що ДТП сталося з вини
ОСОБА_2.,  який порушив п.п. 10.1,
12.3 Правил дорожнього руху України,  позивач просив суд стягнути з відповідача на
свою користь відшкодування матеріальних збитків у розмірі 12347 грн. 78 коп.,  витрати з оплати послуг експерта - товарознавця в
сумі 440 грн.,  витрати з оплати судового збору в сумі 123 грн. 47 коп. та 08 грн. 50 коп.,  30
грн. - витрат з
інформаційно - технічного
розгляду цивільних справ. Крім того,
просив стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 грн.,  яка виразилась
у розладу стану здоров*я та погіршенні стосунків з оточуючими.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 березня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1.  відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12347 грн. 78 коп.,  витрати по оплаті послуг експерта - товарознавця в
сумі 440 грн.,  витрати по оплаті судового збору в розмірі 123 грн. 47 коп. та 08 грн. 50 коп.,  30
грн. - по
оплаті витрат з інформаційно -
технічного

забезпечення розгляду цивільних справ,  а також моральну шкоду в розмірі 1500 грн. Передано
відповідачу блок ABS.
В іншій частині позову відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу,  в якій,  посилаючись на невірне дослідження,  встановлення та оцінку обставин,  які мають значення для справи,  просить рішення районного суду скасувати та
ухвалити нове рішення по справі.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК
України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу,  якщо встановлює,  що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1.  районний суд виходив з того що,  матеріальна та моральна шкода,  яка завдана позивачу,  відповідно до положень  ст.
ст.  1167, 1187,  1188 ЦК України відшкодовується з відповідача
ОСОБА_2.,  власника джерела підвищеної
небезпеки,  автомобіля «Мерседес» з вини
якого,  сталася дорожньо транспортна
пригода.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини справи,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом
встановлено,  що з вини водія ОСОБА_2. 05.06.2006 року на вул. .
Іванова в м.  Запоріжжі в районі
буд.  № 7 сталася дорожньо транспортна пригода в наслідок якої
автомобіль „Фольксваген
Пассат",  власником якого
є позивач,  отримав матеріальні
ушкодження на суму 12
347 грн. 78 коп.

Факт
технічного пошкодження автомобіля «Фольксваген»
внаслідок ДТП не оспорювався в судовому засідання,  підтверджений матеріалами справи. Розмір пошкодження,  підтверджено наданим актом № 212,  експерта авто товарознавця.

Винність
відповідача підтверджена висновками судово автотехнічної експертизи № 12 від
11.01.2007 року.

При
розгляді питання про заподіяння моральної шкоди суд правильно виходив з положень  ст.  1167 ГК України.
Задовольняючи позовні вимоги в цій частині в розмірі 1500 грн. районний
суд обґрунтовано дав оцінку моральним стражданням,  яких зазнав позивач в результаті ДТП.

На
підставі наведеного судова колегія вважає,
що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те що,  шкода в результаті ДТП завдана позивачу саме
з вини водія ОСОБА_2.,  дії якого в
дорожній обстановці не відповідали вимогам п.п.10.1, 12.3 ПДР України і знаходилися в причинному зв'язку з
вищезазначеною дорожньо транспортною пригодою. З таких обставин суд правильно
поклав наі відповідача обов'язок по відшкодуванню матеріальної і моральної
шкоди.

Посилання
апеляційної скарги на те,  що висновки
суду зроблені на підставі автотехнічної експертизи,  яка проведена з порушенням Науково-медодичних
рекомендацій і тому не повинна була прийматися до уваги є
необгрунтованими,  та такими ,
що не відповідають матеріалам справи та поясненням
експерта в судовому засіданні.

Посилання
скарги на безпідставність стягнення моральної шкоди також є
необгрунтованими,  оскільки висновки суду
в цій частині відповідають положенням
ст.  ст.  23,  1167 ЦК України та встановленим судом
фактам.

Таким
чином доводи апеляційної скарги суттєвими не являються,  і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права ,  які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає,  що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,
308 , 315,  317 ЦПК
України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 березня 2007 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте вона може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.