Справа №22 ц-
288 - 2007р.                                      Головуючий
у І інстанції Папаценко П.А.
Категорія -   23                                                            Доповідач
УХВАЛА

Іменем      України

З квітня 2007 року   колегія суддів судової палати у цивільних
справах    Апеляційного суду Донецькоі
області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів
Кочегарової Л.М., Козлова О.М.

з участю секретаря Жило І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
житлово - комунального підприємства „Житло -Центр," ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за апеляційною скаргою
позивача на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від
1 грудня 2007 року, -

встановила:

Рішенням Жовтневого районного суду М.Маріуполя Донецької
області від 1 грудня 2006 року у задоволенні позову про відшкодування моральної
шкоди ОСОБА_1.   відмовлено у зв'язку з
недоведенністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду від
1.12.2006 року скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних
вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, що суд неповно з'ясував обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1.
в судове засідання не з'явився, надіславши заяву .про розгляд справи у його
відсутність. Відповідачі ОСОБА_3,ОСОБА_4. та ОСОБА_2. в судове засідання не
з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника
відповідачів житлово-комунального підприємства „Житло - Центр" - Вербицьку
В.В., представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5., які просили відхилити
апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

У відповідності зі ст.1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень.

З позовних заяв ОСОБА_1. від 21.11.05 року та від
27.12.2005 року вбачається, що 11.05.2002 року і 28.11.2002 року в його
квартирі АДРЕСА_1 у М.Маріуполі мало місце залиття кухні внаслідок засорения каналізаційного
стояка через отвір раковини в результаті чого були залиті нижня частина
кухонної меблі та електроплита. Вважаючи, що винним у залитті є
житлово-комунальне підприємство „Житло - Центр" просив стягнути у
відшкодування матеріальної шкоди 150 грв. за ремонт електроплити і у
відшкодування моральної шкоди 2700 грв.

2004
року в результаті винних дій мешканців будинку ОСОБА_3. і
ОСОБА_4., які скинули у сміттєпровід будівельне сміття, відбулося забруднення
пилом ліфта, квартирних площадок у будинку, внаслідок чого йому була завдана
моральна шкода, оскільки він переніс нервовий стрес.

2005
року та 8.12.2005 року мало місце забруднення пилом його
квартири внаслідок пробиття отворів в стіні його ванної кімнати власником
квартири №7 ОСОБА_2. Вказаними діями йому було спричинено моральну шкоду.

Вважає, що винним у спричиненні йому моральної шкоди є
житлово-комунальне підприємство „Житло - Центр", оскільки воно несвоєчасно
провело роботи по ліквідації забруднення будинку, не відреагувало на його
звернення і не здійснювало контролю за технічним станом квартир, а тому просив
стягнути з відповідача 3500 грв у відшкодування моральної шкоди і судові
витрати в розмірі 200 грв.(а.с. 2, 13, 19-21)

В позовній заяві від 21.03.2006 року позивач збільшив позовні вимоги і
просив стягнути з ЖКП „Житло - Центр" у відшкодування моральної шкоди 6000
грв.(а.с. 68 -69).

В позовній заяві від 22.03.2006 року позивач просив
стягнути у відшкодування моральної шкоди з ЖКП „Житло -Центр" 1700 грв. за
залиття квартири 28.11.2002 року, 900 грв. за бездіяльність при забрудненні
будинку пилом 21.07.2004 року і 900 грв. за забрудненя його квартири пилом
20.11.2005 року і 8.12.2005 року

З ОСОБА_3. просив стягнути 1000 грв. за забруднення
будинку 21.07.2004 року і з ОСОБА_2. 1500 грв. за забруднення його квартири
20.11.2005 року і 8.12.2005 року .(а.с. 79-80).

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що
позивач не надав доказів того, що 11.05.2002 року та 28.11.2002 року його
квартира була залита з вини житлово - комунального підприємства „Житло
-Центр";

Не надав позивач і доказів того, що
забруднення пилом квартирних площадок

будинку 21.07.2004 року відбулося з
вини відповідачів ОСОБА_4, а несвоєчасне

прийняття заходів до ліквідації
пилу ЖКП „Жило - Центр" завдало позивачу моральну

шкоду.

Не надані позивачем і докази того, що 20.11.2005 року ї
8.12.2005 року позивачу спричинена моральна шкода внаслідок забруднення його
квартири пилом при пробитті ОСОБА_2. отворів в стіні технічної ніші між
квартирами №6 і № 7.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів
вважає правильним, таким, що відповідає, як фактичним обставинам так і
матеріалам справи.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6., яка працює
інженером ЖКП „Житло -Центр", після обстеження квартири позивача
28.11.2002 року наслідків залиття не було встановлено і у складанні акту було
відмовлено (а.с.156 -157). З пояснень свідка ОСОБА_7, голови домового комітету,
встановлено, що акт про залиття квартири складався самим позивачем не
28.11.2002 року , а набагато пізніше і за його проханням вона його підписала не
читаючи (а.с. 159 -160). З пояснень свідка ОСОБА_8. встановлено, що в квартирі
позивача, як і у інших мешканців будинку за проектом встановлені каналізаційні
труби діаметром 50 мм, але позивач вимагає встановити йому каналізаційну трубу
більшим діаметром, що є неможливим, оскільки це не буде відповідати технічним
умовам проекту (а.с. 158 - 159).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги зазначений акт від 28.11.2002 року, оскільки у
відповідності зі ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування ,не можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування. Ніяких інших об'єктивних доказів спричинення матеріальної
і моральної шкоди позивач не надав.

З пояснень свідка ОСОБА_7 також вбачається , що
21.07.2004 року під'їзд будинку був забруднений будівельним пилом, оскільки в
декількох квартирах відбувався ремонт. Акт про забруднення під'їзду складав сам
позивач і пред'явив претензії до ОСОБА_4, але вони заперечували проти збросу
будівельного сміття у сміттєпровід. Акт

підписувався нею
і іншими мешканцями будинку, але вони його не читали, ніяких даних про те, що
це зробили саме ОСОБА_3, або їх працівники, які виконували ремонт, надано и є було. В той же
день робітниками ЖКП „Житло-Центр" були прийняті заходи для усунення
наслідків забруднення і мешканцями будинку під'їзд був прибраний. Ці ж
обставини підтверджуються і актом мешканців будинку від 29.11.2004 року (а.с.
149).

З урахуванням зазначених обставин, які не спростовані позивачем, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність вини ОСОБА_3. і
ОСОБА_4. та ЖКП „Житло - Центр" у спричиненні позивачу морально шкоди
внаслідок забруднення під'їзду будинку.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_8. - директора ЖКП "Житло -Центр"
позивач при виконанні ремонту у своїй квартирі, порушивши вимоги проекту, без
дозволу, самочинно розібрав стіну з цегли у технічній ніші між своєю квартирою
і квартирою НОМЕР_1 ОСОБА_2. і самочинно встановив додаткові крани, позбавивши
ОСОБА_2. можливістю користуватися водою, внаслідок чого останній вимушений був
зробити отвір в технічній ніші для підключення своєї квартири до
водопостачання, (а.с. 150 -151). Зазначені обставини позивачем не спростовані.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскільки суду не надані
об'єктивні докази протиправних дій відповідачів, які потягли за собою
заподіяння шкоди позивачеві, суд обгрунтовано прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи. Ніяких нових доказів чи
обставин, які б не були предметом розгляду судом першої інстанції і могли б
вплинути на рішення суду, відповідачем не надано.

Рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 212 - 215 ЦПК України і підстав для
його скасування немає.

Керуючись
ст.ст.303,307, 308, 312-314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 1 грудня 2006
року   залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з моменту
набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги   безпосередньо до Верховного Суду України.