Справа
22ц-1145, 2007р.                                                                 Головуючий
12                                                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

2007 року травня
місяця 14 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого
Лісової Г.Є.

Суддів:
Семиженка Г.В.,  Бугрика В.В.

при секретар!
Драгомарецькій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Скадовського районного суду від 29 грудня 2006року

за позовом ОСОБА_1

АО

ОСОБА_2

про відшкодування збитків,  -

встановила:

17
квітня 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих
придбанням майна неналежної якості.

Посилалася
на те,  що 8 січня 2002 року купила у
відповідачів квартиру АДРЕСА_1 з скритими недоліками,  на усунення яких їй необхідно витратити 18
020грн.

Просила
стягнути з відповідачів 7 579грн. понесених нею уже витрат,  10 441грн.,
які їй ще необхідно затратити,  1
500грн. витрат на правову допомогу,
180грн. судових витрат.

Рішенням
Скадовського районного суду від 29 грудня 2006 року в задоволенні позову
відмовлено за пропуском позовної давності.

В
апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 просить його скасувати і направити
справу на новий розгляд,  посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права щодо пропуску нею
позовної давності.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з підстав викладених у
ній,  просить її задовольнити,  рішення суду скасувати як незаконне.

У
запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2. та ОСОБА_3. апеляційну скаргу не
визнали,  просять рішення суду залишити
без змін.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
8.01.2002 року ОСОБА_1 купила в ОСОБА_4.,  ОСОБА_2.,  яка
діяла також від імені ОСОБА_3. квартиру АДРЕСА_1

2

У липні
2002 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2.,   ОСОБА_3. про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним,
посилаючись на те,   що угода була
укладена внаслідок обману відповідачів,
які скрили від неї недоліки квартири,
виявити які на момент її придбання було неможливо,   оскільки в квартирі знаходилися меблі та
інше майно відповідачів,   недоліки також
були приховані поклеєними обоями,
пофарбованою підлогою.

Рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 22.12.2003 року ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання
недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири із зазначених підстав
відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Отже,   відповідно до   ст.
ст.   128,  227 ЦК
України (1963р.) позивачка набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 з
моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу /а.с.  5,  6/.

Відповідно
до   ст.
151 ЖК України громадяни,   які
мають в приватній власності жилий будинок (квартиру),   зобов'язані забезпечувати його
схоронність,   провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку придомову територію.

Позивачка
мала б право на відшкодування понесених нею витрат,   якщо б угода була визнана недійсною із
зазначених нею підстав.

За таких
обставин у задоволені вимог слід було відмовити за необґрунтованістю,   а не за пропуском позовної давності.
Проте,   враховуючи,   що суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог,   колегія суддів підстав для скасування
рішення не вбачає.

Керуючись   ст.
ст.   303,  307,
308,  314 ЦП К України,   колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Скадовського районного суду від 29 грудня 2006 року залишити без змін,   виключивши з його мотивувальної частини
посилання на   ст.    ст.
72,  75,  80 ЦК
(1963р.),     ст.    ст.
267,  680,  681 ЦК
України (2004р.) і вважає,   що у
задоволенні позову ОСОБА_1,   відмовлено
на підставі   ст.    ст.
57,  128,  227 ЦК України (1963р.),     ст.
151 ЖК України.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції