Справа № 33ц-167/07                                                     Головуючий
у 1 інстанції Мартиць О.М.
Категорія:  13                                                                    Доповідач:      МудренкоЛ.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Завидовської -Марчук О.Г.,  Подолюка
В.А.,  Мудренко Л.І.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про втрату права на житло за касаційною скаргою ОСОБА_3,  касаційним поданням прокурора міста Тернополя
в інтересах ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від 7 травня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2004 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом про визнання ОСОБА_2
та неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4,
1988 року народження,  сина
ОСОБА_5,  1991 року народження,  такими,
що втратили право на користування житлом в квартирі,  що АДРЕСА_1.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 7.05.2004 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 8 липня 2004 року,
позов задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3 та в касаційному поданні прокурор м. Тернополя,  які діють в інтересах ОСОБА_2  та її неповнолітніх дітей,  просять скасувати судові рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заперечуючи
проти касаційної скарги та касаційного подання прокурора,  ОСОБА_1 вказує на те,  що судові рішення,  на його думку,  є законними та обгрунтованими.

Відповідно
до Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року №697-V дана
справа була передана до розгляду відповідно до глави 2 Розділу V Цивільного
процесуального кодексу України апеляційному суду Волинської області.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

2

Судами встановлено,  що спірна квартира АДРЕСА_1 є не
приватизованою,  двохкімнатна,  жилою площею 25, 5 кв.м. ,  в якій прописані сторони по справі. Шлюб між
подружжям ОСОБА_1 розірваний. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від
13.09.2002 року позивача ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав щодо
неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач
ОСОБА_1 з
07.06.2001 року по 06.12.2003 року перебував у місцях позбавлення волі і після
звільнення став проживати в спірній квартирі.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1,  суд першої інстанції виходив з встановленого факту
відсутності відповідачки з неповнолітніми дітьми у спірній квартирі більше шести
місяців без поважної причини.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його рішення без
змін.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а доводи
касаційної скарги та касаційного подання прокурора висновок судів не
спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 та касаційне подання прокурора міста Тернополя відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 травня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.