Справа № 22-1060/2007 р.                                     Головуючий суддя 1
інстанції: Ведяніна Т.О.
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року                                                                                              м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі:

Головуючого
судді: Буцяка З.І. суддів : Демянчук С. В.,
Григоренка М. П. при секретарі: Колесовій Л.В. з   участю
відповідача,    розглянула  у
відкритому   судовому  засіданні
в м.   Рівному  цивільну
справу  за  апеляційною
скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Сарненського районного суду Рівненської області від 10 липня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди. Заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  що з'яви лись у судове засідання,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів,  -

встановила:

Рішенням Сарненського районного суду
Рівненської області від 10 липня 2007 року
позов  ОСОБА_2   в
інтересах  ОСОБА_3   задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3  три тисячі гривень у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Не  погодившись з рішенням  суду ОСОБА_1  подав  апеляційну
скаргу.

Вказує,  що оскаржуване рішення є незаконне і не
обґрунтоване,  оскільки суд першої
інстанції неповно з"ясував обставини,
що мають значення для справи .

Так суд
не надав значення тій обставині,  що
тілесні ушкодження позивачу він завдав з тією метою,  щоб припинити протиправну поведінку позивача
та його знайомих. Вважає,  що своїми
діями позивачу завдано моральної шкоди на значно меншу суму від зазначеної в
рішенні суду і визнає тільки суму 500 гривень.

Крім
того вказує,  що в резолютивній частині
рішення суд безпідставно послався на норми Сімейного кодексу України,  хоча норми даного кодексу не регулюють спірні
відносини,  викладені позивачем у позові.

Просив
скасувати рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 липня
2007 року та ухвалити нове рішення,  яким
стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3  500 гривень,  в решті позову відмовити.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги ,  а також вимог,  заявлених в суді першої  інстанції,
правильність  застосування   судом
норм   матеріального   і

процесуального
права ,  колегія суддів вважає ,  що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних
підстав.

З
матеріалів справи беззаперечно вбачається,
що відповідно до вироку Сарненського районного суду від 10 травня 2007
року року,  який є чинним,  ОСОБА_1
23.09.2006 року біля 23 години,
перебуваючи на території кафе "Зелені Шати" в м. Сарни,  де він працює барменом,  на грунті особистих неприязних відносин наніс
один удар гумовим кийком по правій руці неповнолітньому ОСОБА_3  внаслідок чого останній отримав середньої
тяжкості тілесне ушкодження в вигляді перелому другої п"ясної кістки
правої руки ,  за що ОСОБА_1 був визнаний
винним та засуджений ч.1 за  ст.  122 КК України до двох років позбавлення волі
з застосуванням  ст. 75 КК України ,  за якою засудженого звільнено від відбуття
покарання з призначенням іспитового строку один рік.

В
зв"язку з вищезазначеними обставинами представник неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_3
,  вважає,  що неправомірними злочинними діями синові
було завдано моральну шкоду,  яку
оцінювала в 4000 грн.

Суд
першої інстанції при вирішенні спору дійшов висновку,  що за встановлених обставин моральна шкода
підлягає до задоволення в сумі 3000 грн.

Перевіривши
надані сторонами докази в підтвердження вимог про стягнення моральної
шкоди,  які були предметом дослідження
суду першої інстанції відповідно до вимог цивільно-процесуального
законодавства,  апеляційний суд дійшов
висновку про обгрунтованість висновку суду першої інстанції про те,  що винними діями відповідача неповнолітньому
ОСОБА_3 відповідачем було спричинено моральну шкоду,  поскільки неповнолітній в результаті
неправомірних дій отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження,  в зв"язку з чим проходив лікування з
24.09.2006 року по 13.10.2006 року,  та в
зв"язку з чим він поніс душевні страждання.

З таким
висновком суду погоджується і апеляційний суд,
оскільки він повністю відповідає нормам матеріального права.

Так,  відповідно до
ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди,  завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає,  в тому
числі,  у фізичному болі та
стражданнях,  які зазнали позивачі в
зв"язку з ушкодженням здоров"я,
у душевних стражданнях,  які вони
зазнали в зв"язку з протиправною поведінкою щодо цих осіб.

ст.
1167 ЦК України передбачається,
що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Разом з
тим,  виходячи з засад розумності,  виваженості і справедливості,  колегія вважає,  що розмір грошового відшкодування моральної
шкоди слід визначити в сумі 1500 грн.,
що на думку суду буде відповідати тому характеру ,  обсягу і глибині душевних страждань ,  яких зазнав неповнолітній син позивачки в
результаті винних дій відповідача,  при
цьому враховуючи характер правопорушення,
та матеріальний стан відповідача,
який має на утриманні неповнолітню дитину та вагітну дружину.

Таким
чином,  рішення першої інстанції підлягає
зміні.

На підставі
вищевикладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  309,
313,  314,  316 ЦПК України,   ст. 23, 1167 ЦК України,  колегія
суддів, -

Вирішила:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення
Сарненського районного суду Рівненської області від 10 липня 2007 року
змінити,  зменшивши суму стягнутої
моральної шкоди з 3000 / трьох тисяч/ грн. до 1500 / однієї тисячі
п"ятсот/ грн.

В   решті
рішення   залишити   без
змін,    а   апеляційну
скаргу   без задоволення.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним чинності.