Справа № 2-2724/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

20 грудня 2007 року      Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

у складі:      головуючого - судді               Ніколіна В.В.

при секретарі                          Стасів
О.Я.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про виселення та зустрічний позов ОСОБА_2до ОСОБА_1, ОСОБА_4про визнання
договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання договору купівлі-продажу
квартири між ОСОБА_2. та ОСОБА_4. від 05.06.2003 року законним, визнання права
власності на квартиру та усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом
визнання втратившою право на житло,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка /відповідачка/ та її представник інтереси якої остання захищає по
дорученню звернулися із позовом до суду та просять виселити ОСОБА_2. та її
неповнолітнього сина ОСОБА_3. з квартири № АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що
згідно договору купівлі-продажу від 06.06.2003 року вона придбала квартиру №
АДРЕСА_1та прописалася в ній. В зв”язку із конфліктною ситуацією в сім”ї
відповідачки ОСОБА_2., з матір”ю останньої, вона на прохання племінниці в
червні 2003 року впустила ОСОБА_2. разом з її неповнолітнім сином, проживати у
спірну квартиру, так як між ними були родинні відносини, а на першу її вимогу
ОСОБА_2. звільнить її. У зв”язку із заручинами доньки позивачки в неї виникла
нагальна потреба в житлі, а тому вона звернулась до ОСОБА_2. з вимогою
звільнити займану нею спірну квартиру, однак їй в цьому було відмовлено. Так як
в добровільному порядку відповідачка відмовляється вирішити даний спір, а тому
просить позов задоволити.

Відповідачка /вона ж позивачка/ та її два представника,
які захищають інтереси останньої по дорученню, позовних вимог не визнали та
звернулись до суду із зустрічним позовом про визнання договору купівлі-продажу
квартири недійсним, визнання договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_2. та
ОСОБА_4. від 05.06.2003 року законним, визнання права власності на квартиру та
усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання втратившою право на
житло, і пояснили, що в травні 2003 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_4., який діяв по
дорученню від ОСОБА_4. було досягнуто згоди щодо продажу квартири № АДРЕСА_1.
Даний договір був оформленний у формі розписки, оригінал якої не зберігся.
Станом на укладення спірного договору-купівлі продажу квартири вона була
прописана у квартирі своєї матері, яка є ненадійною людиною і фактично договір
купівлі-продажу квартири відбувася на підставну особу ОСОБА_1. Спірна квартира
ОСОБА_1. не цікавила аж до того часу поки її повнолітня донька не почала
претендувати на покращення власних житлових умов. Фактичною власницею квартири
є вона і договір купівлі-продажу від 06.06.2003 року, укладений між ОСОБА_1. та
ОСОБА_4. є мнимим та недійсним, так як вона є належним покупцем квартири.
ОСОБА_1. незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа її квартирою
та чинить перешкоди у її користуванні, оскільки є там прописаною. Просить в
первісному позові відмовити, її зустрічний позов задоволити.

Допитаний в якості відповідача представник ОСОБА_4. ОСОБА_4. первісний
позов не визнав, а зустрічний позов просить задоволити та пояснив, що сторонами
по справі є родичі ОСОБА_1. та її племінниця ОСОБА_2., яка купила у нього
квартиру, а він за це отримав гроші, а спірний договір підписав у нотаріуса не
з метою продати квартиру ОСОБА_1., а лише виключно тому, що про це його просила
ОСОБА_2., і для того щоб вона не переживала, що він відчужить її комусь іншому,
та не заперечив факту, що при укладенні письмового договору купівлі-продажу
спірної квартири вказав належним покупцем договору ОСОБА_1.

Суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, а в зустрічному
слід відмовити, оскільки відповідно ст. 48 Закону України “Про власність”
власник майна може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднанні з позбавлення володіння, і відшкодування завданих
цим збитків. Та згідно з ст. 98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача
або членів сім'ї, які проживають разом з ним зобов'язані негайно звільнити
приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без
надання іншого житлового приміщення. Як вбачається із матеріалів справи,
пояснень сторін, показів свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6. сторонами по справі є
відповідач ОСОБА_4колишній власник квартири № АДРЕСА_1, позивачка вона ж
/відповідачка/ ОСОБА_1. власниця квартири № АДРЕСА_1/згідно договору
купівлі-продажу від 06.06.2003 року/, яка відчуживши квартиру своєї матері та
маючи на це кошти на законних на то підставах придбала спірну квартиру за 12248
грн., яку офіційно зареєструвала в Стрийському МБТІ на своє ім”я, та
відповідачка /позивачка/ її племінниця ОСОБА_2., яка перебуваючи в конфліктній
ситуації із своєю матір”ю домовилася із позивачкою на тимчасове проживання в
спірній квартирі. У зв”язку із спливом часу та нагальною потребою позивачки в
користуванні спірною квартирою /заручинами її дочки/ відповідачка ОСОБА_2.
стала чинити їй перешкоди в користуванні квартирою та в добровільному порядку
відмовилася її звільнити, а тому слід виселити ОСОБА_2. з її неповнолітнім
сином ОСОБА_3. з квартири № АДРЕСА_1без надання іншого житла.

Суд не може прийняти твердження відповідачки /позивачки/ ОСОБА_2. її
представників, відповідача представника ОСОБА_4., свідків на її стороні про те,
що договір-купівлі продажу квартири від 06.06.2003 року є недійсним /тобто є
мнимою угодою/, визнати договір купівлі-продажу квартири від 05.06.2003 року
між ОСОБА_2. та ОСОБА_4. законним, визнати за ОСОБА_2. право власності на
спірну квартиру, усунути перешкоди та визнати втратившою право на житло в
спірній квартирі ОСОБА_1. оскільки це заперечується матеріалами справи показами
самих сторін, представників, з яких вбачається, що згідно договору
купівлі-продажу від 06.06.2003 року ОСОБА_1. купила, а ОСОБА_4продав квартиру №
АДРЕСА_1 після якого з наміром проживання прописалася ОСОБА_1., чого не
заперечили в суді і самі сторони по справі, які підтвердили належність сторін
/продавця, покупця/ в договорі купівлі-продажу спірної квартири. Перебуваючи у родинних
відносинах ОСОБА_1. вирішуючи сімейний конфлікт ОСОБА_2. з матір”ю останньої
дозволила своїй племінниці проживати тимчасово в спірній квартирі, та визнаючи
право власності за ОСОБА_1. на квартиру відповідачка протягом більше чотирьох
років не ставила питання перед позивачкою та не вирішувала спір в судовому
порядку про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири недійсним, і
тільки в силу збігу сімейних обставин позивачки /заручини дочки/ та нагальної
потреби в житлі та вимоги останньої в звільненні квартири відповідачка ОСОБА_2.
з метою визнання за нею права власності на спірну квартиру звертається до суду
із зустрічним позовом, хоча забезпечена іншим житлом за адресою АДРЕСА_2 разом
із своїм неповнолітнім сином та при цьому є прописаною за вказаною адресою і
має приватизовану частку у цій  квартирі.
Відповідачка та її представники підтвердили законність договору купівлі-продажу
квартири від 06.06.2003 року, однак вважають, що напередодні укладення договору
купівлі продажу між сторонами тобто 05.06.2003 року між ОСОБА_2. та
предстаником ОСОБА_4. було укладено договір про купівлю-продаж спірної
квартири, який не зберігся, а тому слід визнати за ОСОБА_2. право власності на
спірну квартиру, однак дані твердження не можуть бути взятті судом до уваги,
так як згідно чинного законодавства договір купівлі-продажу квартири повинен
бути офіційно посвідчений нотаріусом, а відповідачкою ОСОБА_2. та її
представниками не представлено суду жодних письмових доказів на підтвердження
укладення даного договору і тому є безпідставними. Згідно чинного законодавства
тільки власник майна вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права,
так як ОСОБА_2. не є власником спірної квартири а тому не вправі вимагати
усунення будь-яких перешкод в користуванні спірною квартирою тим більше ставити
питання і вимагати втратившою право на житло власниці спірної квартири
ОСОБА_1., а тому зустрічний позов є безпідставним.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 98 ЖК України, ст. ст.
48, 50 Закону України “Про власність” України, ст. ст. 41 - 44, 58, 224, 227 ЦК
УРСР в редакції 1963 року, ст. 387, 391 ЦК України  редакції 2003 року, суд

В И Р І Ш И В :

Первісний позов задоволити. Виселити ОСОБА_2з її неповнолітнім сином
ОСОБА_3 з квартири № АДРЕСА_1Львівської області, без надання іншого житла.

В зустрічному позові ОСОБА_2до ОСОБА_1, ОСОБА_4про визнання договору
купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1Львівської області недійсним, визнання
договору купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_2. та ОСОБА_4. від
05.06.2003 року законним, визнання права власності на спірну квартиру та
усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання втратившою право на
житло відмовити у зв”язку з недоведеністю позовних вимог.

Зняти арешт з квартири № АДРЕСА_1Львівської області накладений згідно
ухвали суду від 09.11.2007 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження до Стрийського міськрайонного суду
Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення та апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                         В.В.
Ніколін