Справа №3991                                                            Суддя 1 - інстанції -
Категорія - 21                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007
року  м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого-судді
- Ювченко Л.П.

Суддів -
Барсукової О.І., Єлгазіної Л.П.

При секретарі -
Тума О.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Калінінського
районного суду м.Донецька  від 15 березня
2007року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Калінінському районі м.Донецька - про
відшкодування моральної шкоди .

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом „Про
відшкодування моральної шкоди  заподіяної
умовами  виробництва ", в
обгрунтування своїх вимог вказував, що 18 вересня 2000року при виконанні
трудових обов,язків на підприємстві ТОВ „Гражданстрой" він отримав травму
правої сторони суглобів,   про що йому
було видано акт ф. Н-1. Згідно висновку МСЕК від 21.05.2001р. йому вперше
встановлено 50% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності
по трудовому каліцтву.

Він
вважає, що внаслідок ушкодження здорову переживає моральні страждання, які
оцінив у 75000гр. і просив вказану суму стягнути з Фонду.

Рішенням
суду від 15.03.2007року у задоволенні позову гр.ОСОБА_1 було відмовлено.

29.03.2007року
та з додатковою 17.04.2007 року до апеляційного суду з апеляційною скаргою
звернувся  позивач, в якій просить
рішення суду скасувати, та задовольнити позовні вимоги по відшкодуванню
моральної     шкоди, відповідно до вимог ст..34, 28 ,21
Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили
втрату працездатності"

На його
думку судом порушені ст. 10, 60 ЦПК України - бо не були з"ясовані всі
обставини по справі, суд не обґрунтував у рішенні докази. Не взяв до уваги
вимоги Конституції України та рішення Конституційного Суду України.

Трудове
каліцтво сталося у 2000 р.,
до суду з позовом він звернувся у 2006 році.

Заслухавши
суддю- доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги, судова колегія вважає що апеляційна скарга представника позивача
не  підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Апеляційним   судом встановлено , що позивач дійсно    працював і при виконанні трудових
обов,язків 18 вересня 2000року  на підприємстві
ТОВ „Гражданстрой" він отримав травму,
про що йому було видано акт ф. Н-1 / а.с.8-9/ і йому відповідно з
висновком   МСЕК від 21.05.2001 року,   вперше встановлено 50% втрати професійної
працездатності по трудовому каліцтву /а.с.7/

Трудове
каліцтво , яке сталося з позивачем , відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України
„Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного

випадку на виробництві та професійного захворювання , які
спричинили втрату працездатності"
-   є страховим випадком з
настанням якого відповідно до п.
„е" п.. 1 .ч. 1 ст. 21 Закону зобов'язує Фонд відшкодувати
грошову суму за моральну шкоду, за наявності факту заподіяння такої шкоди
потерпілому /на час постановления
рішення судом першої інстанції/. Але травма сталася з позивачем до вступу в
дію Закону України

„Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату
працездатності", однак позивач наполягає на стягненні суми моральної шкоди
з Фонду і до підприємства позовні вимоги не заявляв.

Зазначені доводи
були враховані місцевим судом і свідчать про те, що у позивача не виникло право
на відшкодування моральної шкоди.

Згідно з
вимогами ст.. 77
Закону України „ Про Державний бюджет України на 2006 рік" , пункт 27, з
метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, зупинена
дія / в частині відшкодування моральної шкоди / п.е п.1 ч.1 ст21, ч.3 ст.28 ч.3
ст.34 „Закону України „Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності."

Крім того,
Законом України „ Про Державний бюджет на 2007 рік" від 19 грудня 2006
року № 489-у зупинена норма Закону України „Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності" в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей" в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей,
незалежно від часу настання страхового випадку

Суд першої
інстанції вірно застосував норми Закону України „Про загальнообов,язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині призупинення
їх дії. При цьому судом першої інстанції враховано, що призупинення дії закону
так само не дає підстав для його застосування.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно дослідив і оцінив обставини
по справі, правильно застосував норми матеріального права. Судова колегія
вважає, що вказані доводи дають підстави для висновку про

Керуючись ст.. 304 п.1 , 307,
308, 313 , 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 на
рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 15 березня 2007року -
відхилити.

Рішення
Калінінського районного суду м.Донецька
від 15 березня 2007року -залишити без зміни .

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили.