Справа № 22ц-218/2007 рік                                             Головуючий
у І інстанції Єфімик О.О.
Категорія 29                                                                      Доповідач
УХВАЛА

іменем України

22  березня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатолі Т.Г.,

суддів               Кочегарової Л.М., Козлова О.М.,

при секретарі Фік К.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, діючої самостійно і в інтересах ОСОБА_3. ОСОБА_4 про визначення
ідеальних часток співвласників квартири за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області
від 27 жовтня 2006 року

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької
області від 27 жовтня 2006 року позов ОСОБА_1. задоволено.

Визначені ідеальні частки у праві приватної спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Маріуполі Донецької області, яка
належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності від 23.10.95 року,
виданого відділом приватизації Маріупольського державного об'єднання
підприємств ЖКГ, і рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від
22 березня 2006 року, а саме:

ОСОБА_1 належить частка квартири у вигляді житлової кімнати №6. площею 12.5
кв.м і частки підсобних приміщень, загальною площею 16,7 кв.м, що складає 7/25
частки квартири.

ОСОБА_2.
ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить частка квартири у вигляді житлових кімнат № 2 площею
18,3 кв.м і № 5 площею 13.0кв.м, загальною жилою площею - 31,3 кв.м з часткою підсобних
приміщень корисною площею 43, 8кв.м, що складає 18/25 часток в квартирі.

В апеляційній скарзі відповідачка просить рішення
скасувати і направити на новий розгляд, посилаючись на те, що рішення
постановлене з порушенням нормам процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки, яка
просила задовольнити апеляційну скаргу, заперечення позивачки та її
представників, які просили апеляційну скаргу відхилити, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від
23.10.95 року, виданого відділом приватизації Маріупольського державного
об'єднання підприємств житлово-комунального господарства, квартира АДРЕСА_1 в м. Маріуполі
Донецької області належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1.,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3.( а.с.8).

Із витягу Маріупольського БТІ № 8536525 від 04.10.05 року про реєстрацію
права власності на нерухоме майно та із інформаційної довідки БТІ від 03.11.05
року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 в М.Маріуполі Донецької області
зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності по 1/4 частки за
ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3.( а.с.3).

Відповідно до плану спірна квартира складається із
житлових кімнат №2 площею 18,3 кв.м і № 5- площею 13 кв.м, які пов'язані
спільним проходом, та житлової кімнати № 6 площею 12. 5 кв.м, яка є
ізольованою( а.с.4-6).

За заявою ОСОБА_2. на ім'я начальника БТІ 10 жовтня 2005року техніком
Маріупольського БТІ було складено акт належності сторонам приміщень в квартирі
АДРЕСА_1 в М.Маріуполі в реальних та ідеальних частках, згідно яком} ОСОБА_1.
на підставі свідоцтва про право власності від 23.10.95 року належить житлова
кімната №6 площею 12,5 кв.м і частка підсобних приміщень корисною площею 16.7
кв.м. що складатиме 7/25 частки квартири. За тим же актом ОСОБА_3, ОСОБА_5.
ОСОБА_2 належить частка квартири у вигляді житлових кімнат №№ 2, 5 площею 31.3
кв.м з часткою підсобних приміщень загальною площею 43,8 кв.м, що складає 18/25
часток в квартирі(а.с.7).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя
від 22березня 2006 року встановлений порядок користування приміщеннями квартири
АДРЕСА_1 в м. Маріуполі Донецької області: ОСОБА_1. виділено в користування
ізольовану житлову кімнату площею 12,5 кв.м, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4- житлові
кімнати №2 площею 18,3 кв.м і №5 площею 13,0кв.м, службові підсобні приміщення
залишені сторонам в загальному користуванні.( а.с.16-17).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до
висновку, що співвласники спірної квартири домовилися про порядок володіння та
користування майном, що є їх частковою власністю.

В
судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивачка підтримала
заявлені вимоги, а відповідачка ОСОБА_2. діюча самостійно і в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, позов визнала повністю і не заперечувала проти
визначення ідеальних часток в приватній спільній сумісній власності на квартиру
відповідно до прийнятого судом рішення про встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1 в м. Маріуполі Донецької області і відповідно до висновку
Маріупольського БТІ про визначення ідеальних часток в спірній квартирі.

Згідно
ч. 1ст.357 ЦК України
частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю співвласників або законом..

У відповідності до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок
володіння та користування майном, що є їхньою частковою власністю.

Виходячи з наведеного, з висновками суду не можна не
погодитись, так як суд повною мірою з'ясував обставини справи і взяв до уваги
всі обставини, які у відповідності з законом є підставою для визначення
ідеальних часток у спільній сумісній власності.

Колегія суддів вважає, що рішення у справі правильно
постановлено в попередньому судовому засіданні, так як, відповідно до ч.4
ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в
порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.

При
цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те. що
відповідачка в ході попереднього розгляду справи не погоджувалась з позовом,
так як відповідно до протоколу від 27 жовтня 2006 року (а.с.16 зворот)
позивачка повністю визнавала позов. Зауважень на протокол судового засідання не
подавала.

Як
вбачається з протоколу, представникам сторін в ході попереднього слухання
справи не надано слова і судом порушенні вимоги ч.2 ст.174 ЦПК України.

Однак, колегія суддів вважає, що ці обставини не є підставою для скасування
рішення тому що відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України, порушення норм
процесуального нрава можуть
бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням вимог закону і обставин справи
колегія суддів приходить до висновку про те, що вказані порушення процесуального
права не призвели до ухвалення неправильного рішення.

Керуючись
ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 жовтня
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання чинності безпосередньо
до суду касаційної інстанції.