Справа №22ц-2938/07р.                                      Головуючий
39                                                         Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007р.                                                                                            м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                           Соломахи
Л.І.

суддів                                                           Олєйникової
Л.С., Лук'янової С.В.

при
секретарі                                                         Стефановій
І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
закритого акціонерного товариства „Новокраматорський машинобудівний завод"
(треті особи - управління Пенсійного Фонду України в М.Слов'янську Донецької
області, управління праці та соціального захисту населення Краматорської
міської ради) про примусову видачу довідки, про відшкодування матеріальної
шкоди з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2006р., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2006р. в
задоволенні позову ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства
„Новокраматорський машинобудівний завод" (треті особи - управління
Пенсійного Фонду України в М.Слов'янську Донецької області, управління праці та
соціального захисту населення Краматорської міської ради) про примусову видачу
довідки, про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Додатковим
рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого
2007р. з ОСОБА_1 на користь держави стягнуті витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 7грн. 50коп.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення його позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин
справи, порушення норм матеріального права. Зазначає, що 15 листопада 2006р.
ним суду було заявлено клопотання про витребування у відповідача оригіналу акту
атестації робочих місць господарського цеху СКБУ ЗАТ „НКМЗ" за 1994р., але
суд це клопотання відхилив. Його клопотання було викликано тим, що фактично в
1994р. господарський цех СКБУ та котельня дитячої дачі „Ялинка" атестацію
не проходили. Висновок суду про те, що обстеження робочого місця кочегара за
умовами праці не є із шкідливими умовами праці, будь якими письмовими доказами
не підтверджений. Суд прийняв як доказ проби повітря у котельній, які може
оцінити лише атестаційна комісія та винести відповідне рішення, яке він і
вимагав витребувати.   Суд   прийняв
до   уваги   карту-фотографію   робочого
дня,   зроблену

нормувальником,
згідно якої кочегар зайнятий виконанням своєї роботи 76,4% робочого часу. Проте
суд не врахував, що первинним документом обліку його робочого часу є табеля
робочого часу, які суд не витребував. Висновок нормувальника, щодо виконання
кочегаром своєї роботи лише на протязі 76,4% робочого часу, є невірним,
оскільки за умовами праці кочегар повинен постійно стежити за роботою обладнання
котельні, йому категорично заборонено залишати котельню під час її роботи.
Висновок суду про те, що під час роботи кочегаром він суміщав професію
вантажника, яка не передбачена Списками №1 та №2, також невірний. Підвезення
вугілля ним здійснювалося у межах котельної, під час підвезення вугілля він
продовжував стежити за роботою обладнання. Виконання цієї додаткової роботи не
робило умови праці кочегара ліпшими.

В
апеляційній інстанції позивач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник
відповідача - ЗАТ „Новокраматорський машинобудівний завод" (далі ЗАТ
„НКМЗ") Карабут М.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала,
просила рішення суду залишити без змін.

Представники
управління Пенсійного Фонду України в М.Слов'янську Донецької області, управління
праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради в апеляційну
інстанцію не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним
чином.

Заслухавши
суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, представника ЗАТ „НКМЗ" Карабут М.В.,
дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга позивача ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін
з наступних підстав:

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив, що позивач був прийнятий на
роботу кочегаром дитячої дачі „Ялинка" ЗАТ „НКМЗ" 26 лютого 1996р. та
був звільнений 14 січня 1999р. (а.с.2).

В 1994р.
ЗАТ „НКМЗ" було проведено атестацію робочих місць і за її результатами
наказом №213 від 27 жовтня 1994р. затверджено перелік виробництв, робіт,
професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення
(а.с.42-76). До вказаного переліку професія кочегара не включена, оскільки
обстеження робочого місця кочегара (а.с.30,34, 38-39) показало, що його не
можливо віднести до робочих місць із шкідливими умовами праці.

Відмовляючи
позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за
результатами атестації робочого місця кочегара дитячої дачі „Ялинка"
робоче місце кочегара не включено до переліку виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення
працівникам ЗАТ „НКМЗ". Крім того, позивач не був зайнятий на роботі
кочегара протягом повного робочого дня. Під час роботи кочегаром позивач
суміщав професію вантажника, що підтверджується довідкою про отримання
позивачем доплат за сумісництво (а.с.20) та розпорядженням про зміну доплат про
сумісництво професій (а.с.14-19). Професія вантажника Списками №1 та №2 не
передбачена. Згідно карти-фотографії робочого дня (а.с.21-26) позивач виконував
обов'язки кочегара 76,4% робочого часу.

Апеляційний
суд вважає, що висновок суду про відмову у задоволенні позову відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно
до Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09 липня 2003р. №1058-IV, який
набув чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб,
які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації

робочих місць,
на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах
або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До
запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди
цим особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно
до ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б)
працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки
- після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно
розділу XXXIІІ „Загальні професії" Списку №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість
в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994р., право на
пенсію за віком на пільгових умовах мають „786 Машиністи (кочегари)
котельних (на вугіллі й сланці), у тому числі зайняті на видаленні золи".

Відповідно
до п.4.1 та п.4.2 „Порядку застосування Списків N1 і N2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005р. N383 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005р. за N1451/1173,
при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу,
який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного
періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне
право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами
атестації (п.4.1). Результати атестації застосовуються при обчисленні стажу,
який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після
затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному
підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво,
робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для
підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена
позачергова атестація (п.4.2).

Відповідно
до п.10 „Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах" для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і
важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним
чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із
наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці
та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно
до п.20 „Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній",
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637,
у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право
на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих
категорій працівників,

для
підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні
документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Саме таку
довідку і вимагає позивач від відповідача.

З
матеріалів справи встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів
України „Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці"
від 01 серпня 1992р. №412 відповідачем 05 січня 1993р. був виданий наказ №11
„Про проведення атестації робочих місць за умовами праці" (а.с.77-80),
яким був затверджений склад атестаційної комісії та визначені її повноваження.

Згідно
п.2 „Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці",
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992р. №412,
основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й
безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за
роботу у несприятливих умовах.

Відповідно
до п.9 „Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці"
перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним
забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом
затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50
років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та
посади яких внесено до переліку.

З
матеріалів справи встановлено, що за наслідками атестації робочих місць
відповідачем 27 жовтня 1994р. видано наказ №213 „Про результати атестації
робочих місць, затвердження переліку професій робітників та РСС, що дають право
на пільгове пенсійне забезпечення". Згідно затвердженого цим наказом
Переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення, професія кочегара котельні дитячої дачі
„Ялинка" до переліку не увійшла (а.с.42-76).

Відповідно
до п.4 „Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці"
результати атестації, викладені в наказі від 27 жовтня 1994р. №213, є дійсними
на протязі 5 років.

Позивач
працював кочегаром котельні дитячої дачі „Ялинка" ЗАТ „НКМЗ" з 26
лютого 1996р. по 14 січня 1999р. (а.с.2), тобто під час дії результатів
атестації, затверджених наказом №213 від 27 жовтня 1994р., і тому за
результатами атестації робочих місць період роботи позивача в ЗАТ „НКМЗ"
не є стажем роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно
до Списку №2 за п."б" ст.13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення".

Враховуючи
викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстав
для покладення на відповідача обов'язку визнати роботу позивача кочегаром
котельної дитячої дачі „Ялинка" такою, що дає право на пільгове пенсійне
забезпечення відповідно до Списку №2, та видачі позивачу уточнюючої довідки для
підтвердження спеціального трудового стажу не має.

Доводи
позивача про те, що відповідачем не проводилася атестація робочого місця
кочегара котельні дитячої дачі „Ялинка", спростовуються матеріалами
справи. До суду першої інстанції відповідачем надані оригінали документів, що
підтверджують проведення в січні 1994р. атестації робочого місця кочегара
котельні дитячої дачі „Ялинка". Так відповідачем надана „Карта умов
праці" кочегара котельні дитячої дачі „Ялинка" (а.с.21, а.с.26,
а.с.164-165), до якої відповідно до п.8 „Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці" заносяться відомості про результати атестації
робочих місць, та документи на підставі яких
до „Карти умов

праці" були
внесені відповідні відомості (карта фотографії робочого дня від 21 січня
1994р., наглядова карта від 21 січня 1994р., протокол вимірювання шуму та
вібрації від 21 січня 1994р., протокол вимірювання метеорологічних факторів від
21 січня 1994р., протокол дослідження повітря закритих приміщень від 21 січня
1994р. (а.с.22-26, 30, 34, 38).

Інші
доводи позивача не заслуговують на увагу, оскільки визначальними є результати
атестації робочого місця.

Якість
проведення атестації робочих місць котельні дитячої дачі „Ялинка" не є
предметом розгляду цієї справи. Це питання є компетенцією органів Державної
експертизи умов праці.

Оскільки
право позивача на отримання необхідних документів відповідачем не порушено,
відсутні і підстави для відшкодування позивачу матеріальної шкоди відповідно до
ст.101 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Висновки
суду першої інстанції є вичерпним, підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не
спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись
ст.307, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2006р.
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.