УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
травня  2007 року                                                                                     м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Доценко
Л.І.,  Журавльова О.Г.,

за
участю секретаря - Карпової
О.О.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування
майнової та моральної шкоди,  завданої
внаслідок ДТП за апеляційною
скаргою Уши­нського Владислава
Борисовича на заочне рішення Приморського районного суду м.  Оде­си від 06 липня 2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2005 року
ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2.. в якому просив стягнути з
відповідача на його користь на відшкодування майнової шкоди,  завданої внаслідок ДТП,
4169, 99 гри.,  та на
відшкодування моральної шкоди -
10000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 30.08.2005р. о 17.50
год. на 5 станції В.Фонтану в м.
Одесі з вини відповідача сталася дорожно-транспортна пригода,  внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль.
Сума матеріальних збитків складається з вартості відновлення автомобіля - 3904, 99 гри.,  вартості проведеної експертизи автомобіля - 250 грн.,  вартості телеграми на адресу відповідача
(виклик на експертизу) -
15 грн.,  а всього -4169, 99 грн. Причиною
моральних страждань позивача стало пошкодження нового автомобіля,  внаслідок чого він втратив душевний
спокій,  багато часу витратив на
оформлення документів,  проведення
експертизи. Моральні переживання посилилися відмовою відповідача відремонтувати
автомобіль або виплатити кошти на його ремонт. Тому позивач змушений був
відремонтувати автомобіль за позичені кошти.

В
судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3. позов підтримали з
наведених у ньому підстав та просили задовольнити повністю.

Відповідач
ОСОБА_2,  не заперечуючи проти свого
обов'язку згідно з законом відшкодувати завдану з його вини шкоду,  заперечував проти позову ОСОБА_1.,  посилаючись на те,  що наданий позивачем суду „Звіт про
визначення вартості відновлювального ремонту..." від 03.09.2005р. не може
братися до уваги,  оскільки відшкодуванню
підлягають виграти,  понесені особою для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки),  однак позивач не надав документи,  які б підтверджували понесені ним витрати на
ремонт автомобіля. Крім того,  відповідач
вважав,  що витрати позивача в сумі 265 грн. не
відносяться до судових витрат,  а тому не
підлягають відшкодуванню.

1 Головуючий у
першій інстанції Андрухів В.В.                                Справа
№ 22ц - 2136/07

Доповідач
Мартинова К.П.                                                                 Категорія
ЦП:23

Щодо
вимоги про відшкодування моральної шкоди,
відповідач вказував,  що позивачем
не надано доказів душевних страждань,  не
доведено причинний зв'язок між ДТП
і ймовірними моральними стражданнями,
не надано розрахунку моральної шкоди. Разом з тим,  в попередньому судовому засіданні відповідач
погоджувався відшкодувати позивачу завдану внаслідок ДТП шкоду в розмірі 4000 грн.

В судове
засідання 06.07.2006р. відповідач не з'явився,
про час та місце судового засідання був повідомлений,  про причини неявки суд не сповістив.

Заочним
рішенням суду від 06 липня 2006 року позов
ОСОБА_1. задоволений частково. Суд стягнув з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. на
відшкодування завданої майнової шкоди 4169, 99 грн.,  на відшкодування моральної шкоди - 2000 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати,  тому що воно ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення,  яким повністю відмовити ОСОБА_1. в
задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача,  доводи апеляційної
скарги,  заперечення на неї,  перевіривши матеріали справи,  законність і обґрунтованість заочного рішення
суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1.,  районний суд
виходив з того,  що шкода,  завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки,  відшкодовується на
загальних підставах,  а саме: шкода,  завдана одній особі з вини іншої,  відшкодовується винною особою. В зв"язку
з тим,  що ОСОБА_2 визнаний винним в
скоєнні ДТП,  яка мала місце 30.08.2005
року і в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні ушкодження,  районний суд стягнув з нього на користь
позивача матеріальну шкоду в розмірі 4169, 99 грн.,  визначену висновком спеціаліста та моральну
шкоду в розмірі 2000 грн.

Розглядаючи
спір,  колегія суддів вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом
апеляційної інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується,  що 30.08.2005
року сталась дорожно-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_2.,  що підтверджується постановою Заводського
районного суду м.  Миколаєва від 28.10.2005 року про
притягнення відповідача до адміністративної відповідальності / а.с.  40/.
В результаті вказаної ДТП
автомобіль позивача ВАЗ 21103
держномер НОМЕР_1,  власником якого
він являється на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.03.2005 року / а.с.  20/,
отримав механічні пошкодження. Згідно Звіту про визначення вартості
відновлюваного ремонту та визначення вартості матеріальної шкоди,  завданої ОСОБА_1. власнику автомобіля ВАЗ
21103 держномер НОМЕР_1 в результаті ДТП станом на 03.09.2005 року складає
3904, 99 грн. / а.с.  9-19/.

Відповідно
до вимог  ст.  1166
ЦК України шкода,  завдана майну фізичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Відповідно
до  ст.
1167 ЦК України
моральна шкода,  завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

На
підставі наведеного колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з
ОСОБА_2.,   як винного в скоєнні ДТП,
матеріальної та моральної шкоди на користь власника
пошкодженого автомобіля.

Доводи апеляційної
скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи не відповідають
дійсності. Посилання апелянта на те,   що
вартість матеріальної шкоди,   завданої
позивачу в результаті ДТП,   завелика та не відповідає
дійсності,   являються безпідставними та
ніякими доказами не доведені. Районний суд розглянув справу у відповідності з
вимогами   ст.   11
ЦПК України,   тобто в межах
заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Розмір
моральної шкоди,   стягнутий на
підставі   ст.   1167 ЦК України,   є розумним та відповідає обставинам,   які враховуються при визначенні розміру
відшкодування.

Таким
чином колегія суддів вважає,   що доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції матеріального чи процесуального
права,   які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись   ст.
ст.   303,
304,   307,   308,
313,   314,   315,
317,   319 ЦПК
України,   колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити.

Заочне
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 06 липня 2006 року за­лишити
без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.