АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04червня2007 року                                                                                  М.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого-судді   Ващенка С. Є.,

суддів:                                                                                        Варвус
Ю.Д.,  Кізюн О.Ю.,

при
секретарі                                                                            Курдзіль
М. В.,

з участю:
ОСОБА_1 ,  представника Деражнянського
професійного аграрного ліцею ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-1021 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення
Деражнянського районного суду від 28 березня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до
Деражнянського професійного аграрного ліцею про стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні.

Заслухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_1  та представника відповідача,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В січні
2007 року ОСОБА_1  звернувся в суд з
позовом до Деражнянського професійного аграрного ліцею про стягнення заборгованості
по заробітній платі в розмірі 850 грн. 58 коп.,
та середнього заробітку за затримку на 30 днів розрахунку при звільненні
в розмірі 1417 грн. 90 коп.,  а всього
2268 грн. 58 коп. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те,  що 19
грудня 2006 року за згодою сторін він звільнився з посади викладача
спецдисциплін Деражнянського професійного аграрного ліцею,  де працював з 1987 року,  і за погодженням з директором ліцею з 21 грудня
продовжував виконувати свої трудові обов'язки. Але 17 січня 2007 року йому були
виплачені належні при звільнені суми,
повідомлено,  що він звільнений з
роботи наказом №41-К від 19 грудня 2006 року і відмовлено у виплаті заробітної
плати за період роботи з 21 грудня 2006 року по 17 січня 2007 року.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі за період з 21 грудня 2006 р. по 17 січня
2007 р. в розмірі 850, 68 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні до 26 березня 2007 року в розмірі 2315, 72 грн,  а всього 3166 грн. 40 коп.

Рішенням
Деражнянського районного суду від 28 березня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,  посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,  що
мають значення для справи,  просить це
рішення скасувати і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позов.

Головуюча
у першій інстанції ЗарєчнаІ.В.                                         Справа
№22ц-1021

Доповідач
-Ващенко С. Є.                                                                  Категорія
41

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що висновки місцевого суду про недоведеність
позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні є необгрунтованими і не відповідають фактичним обставинам
справи.

Згідно із  ст. 116 Кодексу законів про працю
України(далі КЗпП) при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства,  установи,
організації,  провадиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював,  то зазначені суми мають бути виплачені не
пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,  належні
працівникові при звільненні,  власник або
уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою
зазначених сум.

В разі
спору про розмір сум,  належних
працівникові при звільненні,  власник або
уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті
строк виплатити не оспорювану нею суму.

А
відповідно до  ст. 117 в разі невиплати з
вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові
сум у строки,  зазначені в статті 116
цього Кодексу,  при відсутності спору про
їх розмір підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі,  коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника
частково,  то розмір відшкодування за час
затримки визначає орган,  який виносить
рішення по суті спору.

Як видно
з наказу №41-к від 19 грудня 2006 року,
ОСОБА_1 був звільнений із вказаної посади за згодою сторін (п.і ст. 36
КЗпП) з 20 грудня 2006 року.

За
наявними у справі письмовими доказами заробітна плата позивача за грудень 2006
року в сумі 782, 74 грн. нарахована 22 грудня і 25 числа того ж місяця
зарахована на його зарплатний картковий рахунок у Деражнянському відділенні
Хмельницької ОД ВАТ „Райфазен Банк Аваль",
а належні при звільненні суми в розмірі 902, 14 грн були нараховані 29
грудня 2006 року і виплачені йому згідно відомості лише 17 січня 2007 року. При
цьому дані про те,  що ОСОБА_1 був
письмово повідомлений про нараховані суми,
належні йому при звільнені,  у
справі відсутні,  спору щодо розміру цих
сум між сторонами не виникало.

Наведене
свідчить,  що затримка розрахунку при
звільненні відбулася з вини відповідача.

За таких
обставин рішення в частині відмови у стягненні заробітної плати за час затримки
розрахунку при звільненні підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Оскільки
за показаннями позивача у день звільнення - 20 грудня він не працював,  а вимогу про проведення з ним повного
розрахунку пред'явив наступного дня,  що
відповідач не спростував,  то стягненню
на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні
на 18 робочих днів,  тобто за період з 21
грудня 2006 року по 16 січня 2007 року включно.

Відповідно
до абзацу третього пункту другого Порядку обчислення середньої заробітної
плати,  затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100(з наступними змінами),  середньомісячний заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні слід обчислювати виходячи з виплат за останні два
місяці роботи.

Таким
чином з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 761грн. 10 коп. (897, 36 грн заробітку за жовтень
+ 885, 51 грн. заробітку за листопад = 1782, 87 грн. : 2 місяці = 891,  43 грн. середньомісячного заробітку : 21 день
= 42, 45 грн. * 18 днів. = 761, 10 грн.).

Що
стосується доводів апелянта про те,  що
він за погодженням директора ліцею з 21 грудня 2006 року по 17 грудня 2007 року
включно продовжував виконувати свої трудові

2

обов'язки
на тій же посаді,  то вони спростовуються
показаннями самого директора,  допитаних
у якості свідків працівників ліцею та даними досліджених судом письмових
доказів,  відповідно до яких ОСОБА_1
після звільнення з роботи викликався в ліцей лише для передачі матеріальних
цінностей,  які за ним рахувалися,  та з метою належного оформлення журналів
теоретичного навчання до дня його звільнення.

З огляду
на викладене підстав для скасування рішення суду в цій частині і стягнення на
користь позивача заборгованості по заробітній платі за вказаний період у
розмірі 850, 68 грн. не вбачається.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  309,
313,  314 ЦПК України,  -

ухвалила:

Апеляційну скаргу
задовольнити частково.

Рішення Деражнянського районного суду від від 28 березня 2007 року в
частині відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні скасувати,  позовні вимоги
ОСОБА_1 в цій частині задовольнити. Стягнути з Деражнянського професійного
аграрного ліцею на його користь 761грн. 10 коп. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільнені та на користь держави - 51 гривню судових
витрат.

В решті рішення
залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.