Справа
№ 22ц-474907                    Головуючий у 1
інстанції Кононихіна Н.Ю.
Категорія  21                                     Доповідач  Дем*яносов М. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
червня 2007 року                        Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді  Новікової Г.В. суддів: Барсукової
О.І.,  Дем*яносова М. В.

при
секретарі:   Арутюнян Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу начальника
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань на рішення Червоногвардійського районного суду м.  Макіївки Донецької області від 4 грудня 2006
року за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Київському районі м.  Донецька
про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Червоногвардійського міського суду м.
Макіївки Донецької області від 04 грудня 2006 року було частково
задоволено позов ОСОБА_1,  пред'явлений
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про
відшкодування моральної шкоди: на його користь з відповідача було стягнуто
грошову компенсацію у розмірі    40 000
грн.

Не
погодившись з рішенням суду Фонд соціального страхування приніс апеляційну
скаргу,  в якій просив рішення суду скасувати
,  в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі,  посилаючись
на те,  що рішення суду не відповідає
вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи,  яким суд дав неправильну правову оцінку.
Вважають ,  що позивач не довів і в
судовому засідані не надав належних доказів спричинення йому моральної шкоди
,  так як відсутній висновок МСЕК про
наявність спричинення позивачев моральної шкоди . Крім того суд також не
врахував ,  шо Фонд сплачує потерпілому й
інші страхові виплати насамперед і одноразову допомогу,  яка вважають компенсує також і моральну шкоду
,  а також те ,  що відповідно до п. 27  ст.  77
Закону України „ Про державний бюджет на 2006 рік",  з метою приведення окремих норм законів у
відповідність із цим Законом зупинено на 2006 рік дію абзацу  ст.  1
/ в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей/,  підпункту 2 „є" пункту 1
частини першої  ст. 21,  частини 3
ст.  34 Закону України „ Про
загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та пррофесійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності".

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти
апеляційної скарги,  рішення суду просили
залишити без зміни.

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача наполягав на доводах
апеляційної скарги,  происив її
задовольнити,  рішення суду скасувати ,  постановити нове яким відмовити позивачеві в
задоволенні позову.

t Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги,  апеляційний
суд вважає,  що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
позивач,  працюючи довгий час на
підприємствах вугільної промисловості в шкідливих умовах отримав професійне
захворювання.

Висновком
МСЕК від 11 травня 2005 року йому вперше встановлено 40% стійкої втрати
професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи.

Відповідно
до вимог  ст.  21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань,
які спричинили втрату працездатності",  при настанні страхового випадку Фонд
соціального страхування зобов'язаний у встановленому законом порядку сплатити
грошову компенсацію за моральну шкоду при наявності факту її заподіяння.

Відповідно
до роз*яснень,  викладених у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судовоу практику в справах про
відшкодування моральної немайнової шкоди від 31 березня 1995 року № 4,  розмір відшкодування моральної немайнової\
шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань,  з урахуванням у кожному конкретному випадку
ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема,  враховуються характер і тривалість
страждань,  стан здоров*я
потерпілого,  тяжкість завданої
травми,  наслідки тілісних
ушкоджень,  істотність вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках.

Вирішуючи
спір суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того ,  що внаслідок пошкодження здоров'я у зв*язку з
отриманим професійним захворюванням позивачу завдано моральну шкоду,  яка обумовлена моральними та фізичними
стражданнями з приводу пошкодження здоров'я,
погіршення життєвих умов,  що
потребує від нього додаткових зусиль для організації життя,  але стосовно розміру грошової компенсації
,  стягуючи з Фонду на користь ОСОБА_1 40
000 грн. не навів відповідних мотивів визначення саме такого розміру відшкодування,  а тому апеляційний суд вважає за можливе
зменшити розмір стягнутої суми до 25 000 грн,
ураховуючи характер і тривалість страждань ,  стан здоров*я потерпілого,  наслідки професійного захворювання.

Разом з
тим,  Апеляційний суд не може прийняти до
уваги доводи Фонду про те,  що позивачем
не надано доказів спричинення йому моральної шкоди . Відповідно до діючого
законодавства втрата працездатності,  яка
встановлена висновком МСЕК,  вже сама по
собі свідчить про спричинення моральної шкоди,
оскільки стан здоров'я потерпілого погіршено .

Доводи
скарги відповідача про те,  що для
встановлення факту спричинення моральної шкоди необхідно проведення МСЕК також
безпідставні,  оскільки висновок МСЕК
необхідний для стягнення моральної шкоди,
заподіяної умовами виробництва,
яка не спричинила втрату потерпілому професійної працездатності ,  також як і доводи

представника відповідача про те ,  що
Законом України „ Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинено дію
Закону України „ Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного заїхворювання,  які спричинили втрату працездатності" в
частині відшкодування моральної шкоди,
оскільки право на відшкодуваня моральної шкоди у позивача виникло в травні
2005 року до прийняття Закону України „ Про Державний бюджет на 2006 рік
".

Відповідно
до вимог Закону фінансування Фонду проводиться не за рахунок бюджету ,  кошти на здійснення страхування від нещасного
випадку складаються із страхових внесків,
капіталізованих платежів,
прибутку від тимчасово вільних коштів Фонду на депозитних рахунках,  від стягнення штрафів,  пені,
добровільних внесків які не включаються до складу Державного
бюджету,  використовуються виключно за їх
прямим призначенням і зараховуються на єдиний централізований рахунок Фонду.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  303-304,
307 ч.1 п.3,  30 9,  313,
314 ч. 2,  316 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ   :

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання в Київському
районі міста    Донецька задовольнити
частково.

Рішення
Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області від 04
грудня 2006 року  змінити.

Стягнути
з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі
м.  Донецька Донецької області на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди грошову компенсацію у розмірі   25 000 грн.

Рішення
суду набирає чинності з дня його проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання  законної сили.