overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№2-2590/07
РІШЕННЯ

іменем України

17.05.07
Октябрський районний суд м.Полтави в складі головуючого - судді
Нізельковської Л.В. при секретарі -
Осиповій Ю.В. за участю представника позивача - Сазонової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві справу за
позовом Полтавського     обласного     комунального     виробничого     підприємства     теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,    ОСОБА_4, ОСОБА_5про
стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

встановив:

Позивач у березні 2007
року звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення 1141,04 гривень
заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання за період з 01.01.2006 по 01.12.2006.

В судовому засіданні представник позивача Сазонова О.В. позов підтримала, надала пояснення,
аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були належно повідомлені
про час і місце слухання справи. На підставі ст.224 ЦПК України проведено
заочний розгляд справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить
до висновку, що позов про стягнення з відповідачів згідно ст.ст. 64,66,67 ЖК України на
користь позивача заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання за період
з 01.01.06 по 01.12.06, що складає 1141 грн. 04 коп. і
підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6), підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 64,66,67
ЖК України, ст.ст. 509,
525, 526 ЦК України, ст.ст. 10,
88, 213, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5в солідарному порядку
на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства
теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість з оплати за послуги
теплопостачання за період з 01.01.2006
по 01.12.2006 в сумі 1141 гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5на користь
Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго» по 6
гривень з кожного у відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи та по 10,20
гривень судового збору, а всього -
по 16,20 грн. з
кожного.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами до
Октябрського районного суду м.Полтави протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано до апеляційного

суду Полтавської області через Октябрський райсуд м.Полтави
протягом 10 днів з
дня

оголошення рішення суду. Апеляційну скаргу на рішення
суду може бути подано в тому

ж порядку протягом 20
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення

СУДУ-
Справа №22ц -928/07                                                              Головуючий
в 1 інстанції: Хвіц Г.Й.
Категорія:    18                                                                         Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД   ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                   УКРАЇНИ

«7»
листопада 2007 року.                                                                                    м.  Луцьк.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого                   -          судді Завидовської - Марчук О.Г.,

суддів                              -          Данилюк В.А.,  Осіпука В.В.

при секретарі                  -          Тарасюк Ю.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою
Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 7342,
77 грн. кредитної заборгованості за апеляційною скаргою заявника
Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу
Турійського районного суду від 30 серпня 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі на ухвалу Турійського районного суду від 30 серпня 2007 року
заявник Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального права,  просить ухвалу
суду першої інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд.

Ухвалою
Турійського районного суду від 30 серпня 2007 року у прийнятті заяви закритого
акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу судового наказу
про стягнення з ОСОБА_1 7342, 77 грн. кредитної заборгованості відмовлено.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно
до п.1 ч.1  ст.  96 ЦПК України судовий наказ може бути
видано,  якщо заявлено вимогу,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі.

Відповідно
до п.2  ст.  100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу якщо із заяви та поданих документів вбачається
спір про право.

З
поданої заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право,  оскільки неповернена сума кредитного ліміту
на кредитну картку,  розмір процентів за
користування кредитом,  які слід стягнути
з відповідачів спірна,  тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про відмову в прийнятті заяви Закритого
акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу судового
наказу.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду.

Ухвала
суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  312,  315,
319 ЦПК України,  колегія судців

УХВАЛИЛА:

2

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
відхилити.

Ухвалу
Турійського районного суду від 30 серпня 2007 року в даній справі залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.
Справа № 33-ц-143
29 травня 2007 року                                                                   м.  Рівне
Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі: Суддів
в попередньому судовому"-засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2005 р., -
ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на незаконні дії працівників Косівського РЕМ.
Рішенням
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2004 року скаргу
ОСОБА_1 задоволено,  визнано дії
працівників Косівського РЕМ
ВАТ "Прикарпатттяобленерго" по відключенню від електроенергії
спадкового будинку померлої Костинюк Палагни Михайлівни,  в якому проживає ОСОБА_1,  незаконними та зобов'язано Косівський РЕМ здійснити
підключення господарства ОСОБА_1. до електропостачання безоплатно.

Ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2005
року апеляційну скаргу ВАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі
структурного підрозділу Косівського РЕМ
задоволено частково,  рішення суду
першої інстанції скасовано,  а скаргу
ОСОБА_1,  на дії працівників Косівського РЕМ залишено без
розгляду.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу апеляційного суду скасувати,  а рішення суду першої інстанції залишити без
змін.

В
обгрунтування своїх вимог покликається на порушення апеляційним судом норм
процесуального права,  вважає,  що суд першої інстанції правильно вирішив
спір за правилами Гл.ЗІ-А ЦПК України 1963р.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335
ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу,  якщо визнає,
що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що ухвала апеляційного суду постановлена з
додержанням норм процесуального права і доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  331,
332,  335-337 ЦПК
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1. відхилити.

Ухвалу
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12
січня 2005 року
залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.
Справа № 22-1246/07                                                   Головуючий у 1
інстанції: Старунський Д.М.
Доповідач: Богонюк М. Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10   вересня
2007   року   Колегія
суддів   Судової  палати
у   цивільних   справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого:
судді Кота І.Н. Суддів: Шандри М. М. ,
Богонюка М. Я. При секретарі: Щербатій І.М.  З участю:

розглянувши  в судовому засіданні  в місті Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2007 року,  -

встановила:

Оскаржуваною
ухвалою по справі призначено будівельно-технічну експертизу,  на вирішення якої поставлено питання:
розробити варіанти поділу не житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 які
перебувають у власності ТзОВ „Анна",  відповідно до ідеальних часток кожного із учасників ТзОВ „Анна" (ОСОБА_1 - 60%
та ОСОБА_2  - 40%) з підготуванням
пропозицій щодо переобладнання об'єкту.

Проведення
експертизи доручено експерту ОСОБА_3 (ПП „Ажур"),  якого попереджено про кримінальну
відповідальність за  ст.  ст. 384,
385 КК України.

На час
проведення експертизи провадження по справі зупинено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати,  а справу направити на новий розгляд.

Апелянт
вважає ухвалу суду незаконною,  оскільки
судом не взято до уваги те,  що
позивач,  який ставить питання про вихід
з учасників товариства,  не може
претендувати на виділення йому частки в натурі. Дане питання відноситься до
компетенції загальних зборів товариства. Тому у суду не було підстав для
призначення будівельно-технічної експертизи.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
апелянта,  яка підтримала скаргу та
просить скасувати ухвалу суду в повному обсязі,
а справу направити на новий розгляд,
представника позивача,  який
заперечив скаргу,  дослідивши матеріали
справи та доводи скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Встановлено,  що між сторонами існує спір,  щодо виділення частки майна ТзОВ „Анна" в натурі. Тобто
предметом спору є майно ТзОВ „Анна".

За таких обставин суду
слід було вирішити питання про залучення ТзОВ „Анна" до участі в справі як
співвідповідача. І при вирішенні питання про призначення будівельно-технічної
експертизи врахувати думку товариства щодо поділу його майна.

Враховуючи
вище наведене,  колегія суддів приходить
до висновку,  що судом неповно з'ясовані
обставини,  що мають значення для справи
при призначенні будівельно-технічної експертизи і зупиненні справи,  та вирішено питання про права та обов'язки
осіб,  які не брали участі у справі.

А тому
ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307 ч.2 п.4,  312,
314 ч.1 п.6,  315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2007 року -
скасувати,  а справу направити до суду
першої інстанції на новий розгляд.
Справа № 22-Ц-3934/ 2007 р.                                            Головуючий1
інстанції - Саркісян О.А.
про розподіл майна                                            Доповідач
УХВАЛА

02
серпня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого,  судді                  -
Коваленко І.П.,

Суддів                                         - Черкасова В.В., Трішкової І.Ю.

заслухавши суддю-доповідача по виконанню вимог  ст. 301, 302 ЦПК України по підготовці
апеляційного розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 15 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,  3-я особа - орган опіки та
піклування Орджонікідзевського району м.
Харкова про розподіл майна подружжя,
-

ВСТАНОВИЛА:

При
підготовці апеляційного розгляду справи перевірено повноту виконання
процесуальних дій судом першої інстанції в стадії підготовки ним апеляційної
скарги та проведені такі дії:

З'ясовано
питання про склад осіб,  що беруть участь
у справі,  визначено характер спірних
правовідносин та матеріальний закон,  що
їх регулює,  з'ясовані обставини по
справі,  які визнаються і проти яких
заперечують сторони. Також проведено інші дії, що пов'язані з забезпеченням
апеляційного розгляду справи.

Додаткових
доказів або клопотань про їх витребування апеляційна скарга не містить.

Враховуючи,  що по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підготовчі дії
проведено повно,  колегія суддів
знаходить їх достатніми для закінчення підготовки апеляційного розгляду справи
з призначенням до розгляду у судовому засіданні.

Керуючись  ст.
ст. 301,  302 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Закінчити
підготовку апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  3-я особа - орган опіки та піклування
Орджонікідзевського району м.  Харкова
про розподіл майна подружжя.

Призначити
справу до розгляду у судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
Харківської області на 11- 00 год.
16 серпня 2007 року.

В судове
засідання викликати сторони.
Справа №2-1404/07
Рішення

Іменем України

25 квітня 2007 року Києво-Святошинський районний суд
Київської області в складі

головуючого судді
Коцюрби М.П.

при секретарі Одноволик Т.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007 року позивачка звернулася в суд з вказаним
позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 26 грудня 1996 року зареєструвала шлюб з
відповідачем.

11 липня 2006 року шлюб з відповідачем розірвали.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає тому просить
стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 400 грн. щомісячно.

В судовове засідання позивачка не з'явилася
направила в суд заяву в якій просить слухати справу в її відсутності.

Відповідач
позов визнав частково.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 1996 року сторони
зареєстрували шлюб.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не має постійного місця
роботи тому суд стягує на утримання дочки 400 грн. щомісячно.

Керуючись ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, ст.
ст. 208, 209, 211, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

2

ВИРІШИВ:

Позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
уроженця с. Хотів, не працює, проживає АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 прож.
АДРЕСА_2 Києво-Святошинського району Київської області аліменти на утримання
дочки ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400
грн. щомісячно, починаючи з 16 березня 2007 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2. мито в сумі 51 грн. на
користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів.
суд міста Севастополя
Справа № 22ц-501/2007г.                                          Головуючий у першій інстанції
Категорія 23                                                                Доповідач
у апеляційній інстанції Єфімова В.О.
УХВАЛА

14 травня 2007р.                                                                                             м.
Севастополь

Суддя Апеляційного суду міста Севастополя Єфімова В.О., ознайомившись з
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від 20 листопада 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Управління по туризму Севастопольської міської державної адміністрації, Приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана протягом встановленого ЦПК України строку
на апеляційне оскарження, оформлена відповідно до вимог ст.295 ЦПК України,
сума судового збору сплачена в належному розмірі та зарахована на належний
рахунок, справу оформлено належним чином.

На підставі викладеного вважаю, що справа підлягає прийняттю до розгляду
апеляційного суду.

Керуючись ст.297 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від 20 листопада 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Управління по туризму Севастопольської міської державної адміністрації,
Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків, прийняти до розгляду
Апеляційного суду міста Севастополя.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії апеляційної скарги і
встановити строк до 28 травня 2007р., протягом якого можуть бути подані
заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Справа № 22ц-1571                        Головуючий в 1 інстанції Тетервак Н. А.
Категорія                                       Доповідач: Юровська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 червня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської
області в складі:

головуючого Юровської Г.В. суддів Данілова О.М., Мережко М.В. при секретарі Колесник Н.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Іванківського районного суду
від 16 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби в Іванківському
районі, заінтересована особа-ОСОБА_2 в порядку судового контролю за виконанням
судового рішення.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів

встановила:

В лютому 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної
виконавчої служби в Іванківському районі, заінтересована особа- ОСОБА_2 в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, посилаючись на те,
що виконання рішення Іванківського районного суду від 16 березня 2007 року.

Ухвалою Іванківського районного суду від 16 березня 2007 року в позові ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби в Іванківському районі, заінтересована особа-
ОСОБА_2 в порядку судового контролю за
виконанням судового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення вимог процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішення, належне виконання якого оспорює   позивачка
, було   винесено   19
листопада   1996   року.

2

Зазначене
рішення суду було виконано судовим виконавцем і 24 листопада 1997 року виконавчий листо було повернуто до суду, у зв"язку з чим постановою державного виконавця
Іванівського районного управління юстиції від 3
серпня 2000 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження та у прийнятті
до провадження виконавчого листа від 19 листопада
1996 року. Про виконання рішення суду від 19 листопада 1996
року позивачка знала, що вбачається з її скарг, про
поновлення строку не просила, поважних причин пропуску не навела.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку, відмовивши в
задоволенні вимог у зв'язку із закінченням строків звернення з цього питання до суду з посиланням на ст.ст.85, 89, 373 ЩІК
України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що неправомірність висновків суду,
оскільки рішення суду від 19 листопада 1996 року так і невиконане, а протягом 10 років позивачка неодноразово зверталась в різні інстанції, не може бути підставою для
скасування судового рішення, оскільки поважними причинами для поновлення строку
на звернення до суду не є.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст..307, 308 ЩІК України, колегія
суддів

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Іванківського районного суду від 16
березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців з моменту проголошення.
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:
Базовкіної Т.М. ,  Мурлигіної
О.Я.,  Славгородської Н.П.,
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції з карантину
рослин України по Кіровоградській області про стягнення сум за договором на
консультативне обслуговування,  за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області
від 4 жовтня 2004 p.,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної інспекції з карантину рослин
коп.3а договором на консультативне обслуговування.
Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 29
січня 2004 р. у позові
відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 4 жовтня 2004
р. рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення,  яким у позові відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1,  посилаючись на
неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права,  просить рішення апеляційного суду скасувати в
частині відмови йому у позові та ухвалити нове рішення про задоволення його
позову.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення,  апеляційний суд виходив з того,  що правовідносини,  які виникли між позивачем та госпрозрахунковим
відділом карантину рослин Державної інспекції,
регулюються нормами трудового законодавства,  оскільки позивач,  працюючи начальником Державної
інспекції,  одночасно працював
консультантом в створеному Державною інспекцією зазначеному відділі за сумісництвом,  а будь-яких доказів про виконану роботу у 1996-1997 роках позивач не
надав.

Відповідно до ч. 2
ст.
324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є

неправильне застосування судами норм матеріального права
чи порушення норм

процесуального права.

Справа № 33ц-60кс/07                                     Категорія 48

Головуючий у
першій інстанції Чельник О.І. Доповідач Славгородська Н.П.

Згідно  ст.  335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  336 ЦПК України,  Законом України "Про судоустрій
України" із змінами,  внесеними
законом від 22 лютого 2007 p.,
колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 4 жовтня 2004
р. залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.