Справа № 22-1380/07р.                                  Головуючий у 1-й
інстанції - Мусієвський Є.П.
справи - 48                               Доповідач
в апеляційній інстанції - Богонюк М. Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007
року      колегія   суддів
судової   палати   в
цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -
судді Кота І.Н.,  суддів Курій Н.М.  і Богонюка М. Я.,  при секретарі Дунчюс С В.

та за
участю ОСОБА_2.,  представника
ОСОБА_3.,  і представника прокуратури
м.  Львова,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1та апеляційною скаргою ОСОБА_2.,
представника ОСОБА_3,  на рішення
Залізничного районного суду м.  Львова
від 14 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням задоволено заяву Залізничної районної адміністрації Львівської міської
ради,  як органу опіки та
піклування,  та визнано ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,  станом на 1996 рік недієздатним.

Рішення
суду в інтересах неповнолітніх заінтересованих осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_5,  як їх законний представник,  оскаржила їх мама - ОСОБА_1,  а також ОСОБА_5. - представник
заінтересованої особи ОСОБА_3.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та залишити без
розгляду заяву Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про
визнання ОСОБА_6. недієздатним,
покликаючись на те,  що визнання
недієздатним ОСОБА_6. з 1996 року пов'язується з вчиненням ним відмови від
заповіту,  а визнання цієї відмови
недійсною вплине на перерозподіл будинку № 8 на вул.  Виговського у м.  Львові,
що (в свою чергу) вплине на права та обов'язки неповнолітніх,  які проживають на даний час у згаданому
будинку і в інтересах яких виступає апелянт. З урахуванням наведеного,  вважає,
що в даному випадку наявний спір про право,  а тому справу слід було розглядати в порядку
позовного провадження.

Крім цього,  рішення суду оскаржив
ОСОБА_5.,  представник ОСОБА_3,  яка була залучена до участі у справі в якості
заінтересованої особи.

Згаданий
апелянт (в доповненні до апеляційної скарги,
поданому до суду в ході апеляційного провадження по справі) просить
рішення суду скасувати та передати справу на новий розгляд,  покликаючись на неповне з'ясування судом
обставин,  що мають значення для
справи,  та на порушення судом норм
процесуального права,  що призвело до
неправильного вирішення справи.

Вважає,  що суд не правомірно не дав оскаржити
ОСОБА_3. висновки Комплексної амбулаторної судово-психологічної та
судово-психіатричної експертизи від 29.01.2007 року,  які були покладенні в основу рішення
суду,  що оскаржується,  а також неправомірно відмовив у задоволенні
клопотання про допит в судовому засіданні експерта-доповідача.

Вище
згадані висновки експертизи вважає помилковими,
оскільки експертам на вивчення було надано уривчасту та неповну
документацію,  хоча ОСОБА_3. доводила до
відома суду першої інстанції,  що існують
інші докази,  які доводять,  що ОСОБА_6. у вказаний період поводився
адекватно.

Оскільки
тексти виписок з історії хвороби ОСОБА_6.,
які були предметом дослідження експертів,  містять виправлення,  то ставить їх під сумнів,  як належні докази по справі,  і вважає,
що вони потребують додаткової перевірки.

Також
вважає,  що відомості про те,  що ОСОБА_6. працює,  заінтересованою особою ОСОБА_8. були свідомо
приховані від суду,  а тому
експертам,  які вирішували питання його
недієздатності,  не було відомо про цей
факт,  який (на думку апелянта) має
важливе значення для правильного висновку про його дієздатність.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення апелянта
ОСОБА_2. та представника прокуратури м.
Львова на підтримання апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційні скарги підлягають до
задоволення частково з наступних підстав.

В п.8
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.03.1972 року № 3 „Про судову
практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним"
міститься роз'яснення про те,  що заяви
про визнання громадянина недієздатним підлягають розгляду окремо від інших
вимог і одночасно зі спором про право цивільне питання про недієздатність
громадянина може вирішуватись судом лише в тому разі,  коли спір виник після смерті цього
громадянина.

Враховуючи вище наведене,  не може
прийматись до уваги,  як
обґрунтоване,  покликання апелянта
ОСОБА_1. на те,  що дана справа повинна
була розглядатись в порядку позовного провадження.

Частиною
2  ст. 212 ЦПК України встановлено,  що жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Рішення,  що оскаржується,  ґрунтується на висновках амбулаторної
судово-психіатричної експертизи від 17.06.2004 року та комплексної амбулаторної
судово-психологічної та судово-психіатричної експертизи від 29.01.2007 року.

Як
вбачається зі змісту висновків,
предметом вивчення експертів були документи і матеріали,  які подав до суду лише заявник,  а їх (в свою чергу) він отримав від
заінтересованої особи ОСОБА_8а також покази свідків зі сторони згаданої
заінтересованої особи.

Крім
цього,  сам ОСОБА_6. під час проходження
комплексної амбулаторної судово-психологічної та судово-психіатричної
експертизи скрив від експертів факт своєї роботи на посаді сторожа відділу
сторожової охорони Львівського національного університету ім.  і.Франка,
заявивши,  що „на даний час не
працює" (а.с.  52-54).

В той же
час,  матеріали,  які містять дані про фізичний та психічний
стан ОСОБА_6.,  зібрані іншими
заінтересованими особами (апелянтами),  не
були предметом дослідження експертів,
що,  на думку колегії суддів,  могло вплинути на повноту та об'єктивність
висновків експертів-психіатрів.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку про те,  що експертами,  а в подальшому - і судом,  неповно були з'ясовані обставини,  що мають значення для правильного вирішення
справи і цей недолік слід виправити,  в
тому числі - шляхом призначення додаткової експертизи - з урахуванням доказів
поданих апелянтами,  як заінтересованими
особами по справі.

Колегія
суддів вважає достатньо обґрунтованими пояснення ОСОБА_1.,  які наведені у її апеляційній скарзі,  щодо інтересу її неповнолітніх дітей у
наслідках розгляду справи,  а тому
приходить до висновку,  що її слід
допустити до участі у розгляді даної справи в якості представника
заінтересованих осіб.

З
урахуванням вище наведеного,  колегія
суддів приходить до висновку про те,  що
рішення суду підлягає скасуванню - з передачею справи на новий розгляд до суду
першої інстанції іншим складом суду.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.5,
311 ч.1 п.4,  314 ч.1 п.2,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1та ОСОБА_2.,  представника
ОСОБА_3,  задовольнити частково.

Рішення
Залізничного районного суду м.  Львова
від 14 березня 2007 року скасувати і направити справу на новий розгляд до суду
першої інстанції іншим складом суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції
протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.