overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11  вересня 2007 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді                          Малахової
Н.М.

суддів:                                                Жизневської
А.В.

Матюшенка
І.В. при секретарі

судового
засідання                         Кульчицькій
І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну
скаргуОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня
2007 року у справі за позовомОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу
„Космос" про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

У грудні 2006 року позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що вона разом з матір'ю та дочкою є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 Зазначала, що відповідач залишив без задоволення
її звернення щодо проведення ремонту покрівлі будинку, вона самостійно провела
такий ремонт, тому просила оплатити вартість виконаних робіт в сумі 3522 грн.
80 коп. та відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 1400 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У
апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та задовольнити її
позов. Зазначає, що судом при ухвалені рішення порушені норми матеріального та
процесуального права. Зокрема, вказує, що судом не враховано пояснення свідків,
положення статуту ЖБК, відповідач не надав доказів, що шкоду завдано не з його
вини.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка є співвласником квартири
АДРЕСА_1 6 червня 2006 року позивачка звернулася до відповідача з проханням
провести ремонт покрівлі над її квартирою, однак ці вимоги задоволені не були.
Тому у в серпні 2006 року позивачка з власної ініціативою провела ремонт
покрівлі будинку над своєю квартирою та оплатила вартість виконаних робіт в
сумі 3522 грн. 80 коп.

Відмовляючи   у
задоволені   позову,   суд
першої   інстанції   дійшов ' обґрунтованого   висновку,
що   вимоги   є
безпідставними,   оскільки   на  їх
підтвердження позивачка не надала ніяких доказів.

У  відповідності
до  ст.18  Закону
України  „Про  житлово-комунальні послуги" позивачкою
не було вжито заходів щодо оформлення претензії   до виконавця послуг. Крім того, в матеріалах
справи відсутні будь-які докази про необхідність ремонту покрівлі над квартирою
позивачки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на
обґрунтованість прийнятого судом рішення, яке ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦГЖ України, колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 відхилити, а рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 19 липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Справа № 22 ц/1923 Категорія 44
Справа № 22-ц- 2981 / 2007 р.                                 Головуючий
І інстанції - Остропілець Є.Р.
Доповідач - Крилова Т.Г.
УХВАЛА

17
травня 2007 року суддя судової колегії судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області Крилова Т.Г.,  перевіривши у порядку прийняття до розгляду
апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 11 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5про поновлення порушеного права та виселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа: Дергачівська державна
нотаріальна контора Харківської області про визнання заповіту та свідоцтва про
право власності на спадкування недійсним,
визнання договору довічного утримання - дійсним та визнання права
власності, -

встановив:

Рішенням
Дергачівського районного суду Харківської області від 11.04.2007 року позов
ОСОБА_2. задоволено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

На
вказане рішення суду ОСОБА_1. подано апеляційну скаргу,  яка не може бути прийнята до розгляду
апеляційною інстанцією,    виходячи з
наступного.

Відповідно
до вимог підп. „а"  ст.3 Декрету
Кабінету Міністрів України „Про державне мито" із позовних,  що подаються до суду ставка судового збору
складає 1% ціни позову,  але не менше 3
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більш 100 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Відповідно
до вимог підп. „з"  ст.3 Декрету
Кабінету Міністрів України „Про державне мито" із апеляційних скарг на
рішення суду ставка судового збору складає 50 % ставки,  що підлягає сплаті при поданні позовної
заяви.

Як
вбачається з матеріалів справи,
апелянтом при подачі апеляційної скарги сплачено лише 51 грн.,  тоді як повинно бути сплачено 107 грн. Тобто
доплаті підлягає 56 грн.

За таких
обставин,  апеляційна скарга ОСОБА_1. на
рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 квітня 2007
року підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаного
недоліку.

Враховуючи
наведене,  керуючись  ст.
ст. 121,  ч. 2  ст. 297 ЦПК України,  суддя,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від
11 квітня 2007 року - залишити без руху.

Надати
апелянту строк для усунення недоліків - до 28 травня 2007 та попередити,  що у разі не виконання вимог ухвали,  апеляційну скаргу буде визнано неподаною та
повернуто апелянту.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня набрання нею законної сили.
Справа № 2-н-2526/2007 року
Іллічівський районний  суд м.   Маріуполя
СУДОВИЙ НАКАЗ
Суддя
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Кашицька С.А.,
розглянувши заяву ВАТ «Маріупольгаз» про видачу судового наказу,  яка підлягає задоволенню на підставі  ст. ст.64, 67, 68 ЖК України та п.34 «Правил
надання послуг з газопостачання»,  257,  1166 ЦК України,  і керуючись
99,  102,  103 ЦПК України,
з ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1.,  ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2.,  що мешкають за
адресою: АДРЕСА_1,  на користь ВАТ
"Мар^іупольгаз",  юридична
адреса: м.  Маріуполь,  вул.
Миколаївська, 16,  р/р
ОКПО 03361135,  заборгованість за користування
газом у розмірі 1377, 10 гривень.
з боржника на користь держави судовий збір у розмірі 25,  50 гривні.
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 15, 00 грн.
Донецьк,  МФО 334011,  ОКПО 03361135 .
Судовий
наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
зі статтею 104 ЦПК України боржник має право в разі заперечення проти вимог
стягувача протягом десяти днів з дня "* отримання судового наказу подати
заяву проти його скасування.
до  ст. 105 ЦПК України у разі
ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на
її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий
наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до
боржника про скасування судового наказу, що подана в встановлений строк,  розглядається судом протягом п'яти днів з дня
її надходження без судового розгляду і виклику сторін,  про що постановляється ухвала,   якою скасовується судовий наказ ( ст. 106
Суддя
1-ї  інстанції  Татаринов В.І.                               Суддя доповідач Бондар М.С.
2007 року                                                                       Справа  № 22-2264
УХВАЛА

Іменем України

Коллегія судової
палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий -
суддя: Бондар М.С.   судді:  Ломейко
В.О.,  Гончар О.С.

секретар -
Бабенко Т.І.

при
участі:      прокурора -                             адвоката-

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу  за

апеляційною
скаргою Сільськогосподарського виробничого коопе­ративу "Таврія" на
рішення місцевого Жовтневого районного су­ду М.Запоріжжя від 20.06.2003 року у
справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності та ухвалу Апеляційного
суду Одеської області від 14.05.2007 року про виправлення опи­ски , -

встановила  :

21
вересня 2004 року судова колегія апеляційного суду Запорізької області
розглянула справу за позовом ОСОБА_1 до Орендного підприємства "Запорізьке
міжміське бюро тех­нічної інвентаризації" та ТОВ "Агро
Синтез-Промтех" про ви­знання права власності на майно.

Касаційною
інстанцією були встановлені описки в ухвалі судової колегії.

Так в
тексті ухвалі апеляційного суду зазначено, що рішення суду першої інстанції
ухвалено 20.06.2004 року.

Про те з
матеріалів справи слідує, що оскаржуване рі­шення, районний суд ухвалив саме
20.06.2003 року.

Отже має
місто описка в тексті ухвали, яка на підста­вах СТ.219 ЦПК може бути
виправлена.

Керуючись   ст.219,
304, 315   ЦПК України,   судова
колегія,

ухвалила     :

Виправити
допущену описку в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 21 вересня
2004 року у справі за позо­вом ОСОБА_1 до Орендного підприємства
"Запорізьке між­міське бюро технічної інвентаризації" та ТОВ
"Агро Синтез-Промтех" про визнання права власності на майно.

В тексті
та резолютивній частині ухвали апеляційного суду Запорізької області від
21.09.2004 року у цивільній спра­ві за позовом ОСОБА_1 до Орендного
підприємства "Запо­різьке" міжміське бюро технічної
інвентаризації" та ТОВ "Агро Синтез-Промтех" про визнання права
власності на майно визна­чення - "рішення місцевого Жовтневого районного
суду м. Запо­ріжжя від 20.06.2004 року" замінити на - "рішення
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2003 року."

Ухвала
оскарженню не підлягає.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Справа №
22-1185/ 2007 р.

Суддя
апеляційного суду Вінницької області Якута О.І.

07
травня 2007 року вирішуючи питання про прийняття апеляційних скарг
ОСОБА_3,  Війтівської сільської ради та
ПСП «Війтівське» на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від
21.03.2006 року по справі за позовом ФГ «Новосулківське» до ОСОБА_1,  ОСОБА_2та інших про виділення майна в натурі
та визнання права власності , -

встановив:

Рішенням
Бершадського районного суду Вінницької обл.
від 21.03.2006 року було задоволено вищезазначений позов .

На таке
рішення ОСОБА_3.,  Війтівська сільська
рада та ПСП «Війтівське» подали апеляційні скарги. Однак,  як вбачається з матеріалів справи,  дані апелянти не є сторонами по справі,  а тому,
відповідно до  ст. 292 ЦПК
України,  не мають права оскаржувати в
апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За таких
обставин,  апеляційні скарги залишаються
без розгляду.

Керуючись  ст.
ст.  292,  297 ЦПК України,  -

ухвалив:

Апеляційні
скарги ОСОБА_3,  Війтівської сільської
ради та ПСП «Війтівське» на рішення Бершадського районного суду Вінницької
області від 21.03.2006 року  залишити без
розгляду.

Справу повернути
в Бершадський районний суд Вінницької області.
Справа №22-к-480/07
суді апеляційної інстанції - Звягінцева О.М
касаційній інстанції - Матвєєва О. А.
2007   року   Колегія суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого                                                  Матвєєвої
суддів                                                              Горелкіної
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Слов»янського міського суду Донецької області від 26 грудня 2003 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 7 червня 2004 року в справі
за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2001 року заявниця звернулася з заявою, в якій просила визнати її матір
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження недієздатною.

В
обгрунтування позовних вимог вказує, що, починаючи з 1995 року вона була
поставлена на облік у Слав»янській психоневрологічний диспансер внаслідок
психічної хвороби, у зв»язку з якою потребує опіки, не може розуміти значення
своїх дій та керувати ними.

Рішенням
Слов»янського міського суду Донецької області від 26 грудня 2003 року,
залишеним без зміни Апеляційним судом, відмовлено в задоволенні заяви.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Слов»янського міського суду
Донецької області від 26 грудня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 7 червня 2004 року, у зв»язку з тим, що вони винесені з порушенням
вимог матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 336, 337
ЦПК України та Закону України "Про внесення змін до закону України
"Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України, Апеляційний суд м. Києва

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Слов»янського міського суду Донецької
області від 26 грудня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 7 червня 2004 року - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.
Справа № 22-ц-2537/2007 р.                                                   Головуючий
«трудові»                                                                  інстанції:
УХВАЛА

Про призначення справи до розгляду

«26»
квітня 2007 р.                                                                                                 м.
Харків

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого:                            Овсяннікової А.І.,

Суддів:                                        Коваленко
І.П., Довгаль Г.П.,

заслухавши
суддю-доповідача по виконанню вимог ст. 301 ЦПК України по підготовці
апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 12.02.2007 р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця - фізичної особи
ОСОБА_3 про зміну запису в трудовій книжці та зміну підстав про звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:

При підготовці
апеляційного розгляду справи проведені такі дії:

· З'ясовано
питання про склад осіб, які беруть участь у справі;

· Визначено
характер спірних правовідносин та закон, який їх регулює;

·  З'ясовані
обставини, на які посилаються сторони та інші особи, які беруть участь у
справі, як на підставу своїх вимог і заперечень;

·  З'ясовані,
які обставини визнаються чи заперечуються сторонами та іншими особами.

Також
проведено інші дії, що пов'язані з забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Додаткових
доказів, клопотань про їх витребування чи інших клопотань апеляційна скарга не
містить.

Враховуючи,
що по справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підготовчі дії
проведено повно, колегія судців знаходить їх достатніми для закінчення
підготовки апеляційного розгляду справи і призначення до розгляду в судовому
засіданні.

Керуючись ст.
ст. 301, 302 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Закінчити
підготовку апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємця - фізичної особи ОСОБА_3 про зміну запису в трудовій книжці та зміну
підстав про звільнення.

Призначити
справу до розгляду апеляційним судом в судовому засіданні в приміщенні
Апеляційного суду Харківської області на 14.45 год. 17 травня 2007 р.

У судове засідання
викликати учасників процесу.
Справа № 22а/1922                                         Головуючий в суді 1-ї інстанції Сингаївський О.П.
Категорія 33                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З   жовтня  2007
року  колегія  суддів
судової  палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Житомирської області у складі: головуючої
Зарицької Г.В., суддів:
Балашкевича С.В. Худякова
A.M. при
секретарі    Сухоребрій Т.А. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до
Житомирської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м.
Житомира від 17 липня 2007 року

встановила:

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2007 року
позов задоволено.

Визнано
припинення права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 і визнано право власності
на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати і направити справу на новий розгляд.
Апелянт зазначає, що на момент смерті своєї
матері ОСОБА_3 він був зареєстрований та постійно проживав в її будинку
по АДРЕСА_1, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Однак,
суд, в порушення ст.ст.33-37 ЦПК України не
залучив його та сестру до участі у справі та вирішив питання про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що власник спірної земельної
ділянки померла, спадкоємці відсутні, а тому вважав, що право власності на цю
земельну ділянку припинено.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна з таких підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_3 заповідала належний їй житловий будинок та земельну
ділянку по АДРЕСА_1 своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних долях.

2

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 проживав
разом з матір'ю (а.с.35), а тому згідно з ч;3
ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого
ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

До участі в справі ОСОБА_2 суд не
притягнув.

Крім того, в порушення ст.114 ЦПК України суд розглянув справу, яка підлягала
розгляду Богунським районним судом (земельна ділянка знаходиться на території
Богунського району).

За таких обставин^рішення суду відповідно до ч.3 та ч.6 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 313-315
ЦПК України, колегія

суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до
Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.
Справа № 2-402/ 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

( заочне рішення )

03 травня 2007
р.                    Глухівського
міськрайсуду Сумської області

в складі:   головуючого судді                                             ГРЕКОВОЇ Г.Ф.

при секретарі                                                       МАНЖОС Л.О.

з участю :
позивачки                                                           ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті      Глухів справу за

позовом

ОСОБА_1до  ОСОБА_2

- про стягнення аліментів на неповнолітню дитину

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом . Свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2002 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу , вони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3народження . Син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні .3 відповідачем вони проживають окремо, спільного бюджету не ведуть.
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому просить в
судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі
1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку .

В судове
засідання не з»явився відповідач , хоча і був
повідомлений належним чином.

Вивчивши
матеріали справи ,
суд вважає , що позовні
вимоги слід задовільнити

Керуючись ст.ст. 3,10,11,57,58,174,179,205,209,214
ЦПК України, ст. ст. 180,
182, 183 Сімейного кодексу України, суд, -

РІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

народження ,
уродженця смт. Шалигине ,
Глухівського району, Сумської

області  ,  на  користь
ОСОБА_1                          на утримання

неповнолітньої
сина - ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_2народження , аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку ,
але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно , до
повноліття , починаючи
з 12.04.2007 року
, допустивши
негайне стягнення у розмірі місячних платежів.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 держмито на користь держави у сумі 51
грн, на користь ДП «
Судовий інформаційний центр »
за інформаційно-технічне забезпечення 7.50 грн. На користь ОСОБА_1повернути -30
грн. за юрдопомогу.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача ,
поданого протягом 10
днів з дня отримання його копії.
Справа №2-300/2007р.
УХВАЛА

про повернення заяви

30
квітня 2007 року                                                                                                  м.  Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської
області Вінер Е.А.,  розглянувши позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  зацікавлена особа - Свалявська
державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  зацікавлена особа - Свалявська
державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою
від 16 квітня 2007 року заяву
залишено без руху до виправлення недоліків.

Разом з
тим,  вимоги ухвали не виконано до даного
часу,  а саме: позивачем не зазначено
доказів,  що стверджують кожну обставину,  а саме свідоцтво про шлюб позивача з
ОСОБА_4,  оскільки згідно договору
довічного утримання ОСОБА_4,також заключала
договір як і ОСОБА_1. Крім того,
позивач не надав жодного документа від імені ОСОБА_4,  як то претензію до відповідачів,  або інший документ,  що ОСОБА_4 бажає теж розірвати договір
довічного утримання,  не надано
довіреності на ведення справи у суді ОСОБА_1,
від ОСОБА_4

А тому,  позов слід повернути позивачеві та вважати
неподаним.

Керуючись  ст.
ст. 119, 120 ЦПК
України ,  суддя

УХВАЛИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  зацікавлена особа - Свалявська
державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання
повернути позивачеві та вважати неподаним.

На
ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження ухвали суду.

Заяву
про апеляційне оскарження ухвали суду може бути подано протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали.

Апеляційна
скарга та заява про апеляційне оскарження ухвали суду подаються до апеляційного
суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.