УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

Головуючого - Кузьми P.M. суддів- Парандюк Т.С.,
БахметовоїВ.Х. при секретарі -
Мендрик Т.О.

з участю
- представників
апелянтаОСОБА_1., відповідача ОСОБА_3,
адвоката ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1-
ОСОБА_4. на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2до ОСОБА_3, третьої особи приватного
нотаріусаОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового
будинку та реєстраційного посвідчення.

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2003 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третьої особи
приватного нотаріусаОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу
житлового будинку поАДРЕСА_1, укладеного між сторонами 20 червня 2000 року та
реєстраційного посвідчення на цей будинок, посилаючись на те, що на час
укладення вказаного договору ОСОБА_1 не розуміла значення своїх дій і не могла
керувати ними в зв'язку з хворобою.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2006 року в
позовіОСОБА_1. та ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третьої особи приватного нотаріусаОСОБА_6 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку із надвірними будівлями від 20.06.2000 року по АДРЕСА_1
та реєстраційного посвідчення відмовлено за недоведеністю заявлених позовних
вимог.

Справа №22а- 280                                                  Головуючий
у 1 інстанції
- Процько Я.В.

Категорія- 12                                                                          Доповідач-КузьмаP.M.

Стягнено зОСОБА_1., ОСОБА_2 в  користь ОСОБ А_3 3000 грн. за надання
юридичної допомоги.

В апеляційній скарзі представникОСОБА_1.- ОСОБА_4 просить рішення суду
скасувати, постановити нове рішення яким задоволити позовні вимоги в зв'язку з
порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта,
вважає що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Встановлено, що позивачамОСОБА_2 та ОСОБА_1. на праві особистої власності в
рівних частинах належав індивідуальний житловий будинок із надвірними будівлями
в АДРЕСА_1

20.06.2000 р.
ОСОБА_1 від свого імені та від імені ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу
вказаного житлового будинку з відповідачем ОСОБА_3

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з
того, що безпідставними є посилання позивачів на те, що ОСОБА_1 в період
березня-червня 2000 року
хворіла і перебувала в стані тимчасового депресивного психічного розладу, що
зазначено в її амбулаторній карточці, а проведені в ній записи лікарем м.Черкас
є сумнівними, оскільки вона є взірцем старого зразка за формою медичної
документації №025/У-87 затвердженої Міністерством охорони здоров»я СРСР у 1987 р. наказом за №1338, а вказаний наказ
згідно Переліку наказів Міністерства охорони здоров»я СРСР, не застосовується в
Україні (додаток до наказу Міністерства охорони здоров»я України від 18.04.1996 р. №81), оскільки він
втратив юридичну силу. Крім цього в амбулаторній карточці хворої ОСОБА_1
відсутній штамп Першої Черкаської міської лікарні та відповідна печатка. Суд
дійшов висновку, що амбулаторна карточка хворої оформлена неналежним чином і
відповідно не може бути доказом про те, що ОСОБА_1 в зазначений період хворіла
і відповідно лікувалась та її стан здоров»я забороняв їй в цей період вільно
пересуватись і спілкуватись. Цей факт, що вказана амбулаторна карточка видана з
порушенням і вона є підроблена стверджується також і довідкою начальника Соснівського
РВ м.Черкас №13558 від 5.09.2005 р. та постановою від 4.02.2006 р. про
оголошення розшуку по факту підроблення амбулаторної карточки хвороїОСОБА_1. та
внесення неправдивих записів до неї.

Безпідставними є
доводи апеляційної скарги про те, що судом проігноровано та не досліджено як
доказ висновок та акт судово-психіатричної експертизи, оскільки відповідно до
ст.62 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають
для суду наперед встановленої сили, у тому числі і висновки
судово-психіатричної експертизи.

У даному
випадку висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної
Київським міським центром судово-психіатричної експертизи 25 листопада 2004 року про те що
ОСОБА_1 на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку не могла
усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними базувався на аналізі медичної
картки амбулаторного хворого Першої Черкаської міської лікарні, яка судом
першої інстанції оцінена критично і не визнана як доказ в підтвердження
позовних вимог позивачів.

Рішення суду ухвалене з додержання норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування, виходячи з доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів-,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивачаОСОБА_1.-ОСОБА_4. відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сил з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.