Справа № 22-88107                             Головуючий в 1-й інст.- Гладюк Г.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12
вересня 2007р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області у складі

головуючого-
судді Собіни І.М.

суддів
Ковалевича С.П.,
Пашкевича О.О..

при
секретарі Томашевській І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Рівне апеляційну скаргу представника ТзОВ «ДЦ Україна» на рішення Рівненського
міського суду від 07 травня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ДЦ
України», ДП «ДЦ Рівне» про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Перевіривши
докази у справі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Рівненського міського суду від 07 травня 2007р. частково задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1., скасовано наказ від 24.10.2006р. про його переведення з посади
директора на посаду заступника директора філіалу «ДЦ Рівне» , скасований наказ
про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора, поновлено його на посаді
директора ДП «ДЦ Рівне», стягнуто 49136 грн. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, 1500 грн. моральної шкоди та 2000грн. витрат на правову
допомогу.

В
апеляційній скарзі на вказане рішення представник ТзОВ «ДЦ Україна» посилається
на його незаконність через порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Вказує,
що переведення ОСОБА_1. на посаду заступника директора слід розцінювати як його
переміщення на одному підприємстві без зміні істотних умов праці, а тому його
згоди не потребувалося. Звільнення ОСОБА_1. з посади заступника директора ДП
«ДЦ Рівне» проведено з дотриманням вимог трудового законодавства та за його
згодою.

Просили
вказане рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в позовіОСОБА_1
відмовити.

Перевіряючи
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з таких
підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 переведений з 03.04.2006р. на посаду
директора ДП «ДЦ Рівне» відповідно до наказу № 2-06-П від 03.04.2006р. З ним
був укладений трудовий контракт, строк якого закінчувався 01 червня 2007р.

Під час дії
трудового контракту, без його згоди, ОСОБА_1 24.10.2006. був переведений на
посаду заступника директора згаданого підприємства.

Зважаючи
на такі обставини, рахуючи своє переведення незаконним, ОСОБА_1 14.12.2006р.
звернувся із заявою до нового керівника спірного підприємства ОСОБА_2 про
звільнення за ст. 39 КЗпП України, у зв»язку з порушення власником
законодавства про працю ( а.с. 12).

Не
звертаючи уваги на таку заяву, ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника
директора наказом № 190-КА від 29 грудня 2006р. за власним бажанням.

Із
заявою про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 до відповідача не звертався.

За
наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
порушення відповідачем трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1., а тому
правомірно постановив рішення про його поновлення на посаді директора ДП «ДЦ
Рівне».

Визначаючи
суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суму моральної шкоди,
яка завданаОСОБА_1 у зв»язку з порушенням його трудових прав, судом першої
інстанції наведені відповідні мотиви, розрахунки та докази, з якими
погоджується і колегія суддів.

Оскільки
рішення суду першої інстанції постановлене без порушення норм матеріального та
процесуального права, а заперечення викладені в апеляційній скарзі не
спростовують його висновків, з якими погоджується і колегія суддів, підстав для
скасування такого рішення немає.

Керуючись ст.
ст. 307, 313,315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ТзОВ «ДЦ Україна» на рішення Рівненського міського суду від
07 травня 2007р. відхилити.

Ухвала суду
набуває чинності з моменту її проголошення.

Сторони
по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду протягом двох місяців з дня проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до Верховного Суду України