АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц/2018                           Головуючий
в суді 1-ї інстанції Сингаївський О.П.
Категорія 30                                        Доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

1 листопада 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі: головуючого - судді Балашкевича С.В. суддів:
Рафальської І.М., Зарицької Г.В. при секретарі Сухоребрій Т.А. з участю сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 6 серпня 2007 року в
справі за позовом виконкому Житомирської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа - КВЖРЕП №3, про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до виконкому Житомирської міської ради про визнання членом сім'ї
наймача та визнання права на житло, -

встановила:

Рішенням
Корольовського районного суду м. Житомира від 6 серпня 2007 року позов
виконкому Житомирської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Постановлено
виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартириАДРЕСА_1 без надання іншого житла. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконкому Житомирської
міської ради про визнання членом сім'ї наймача та визнання права на житло
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічних позовних
вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом норм матеріального права, зокрема статей 64, 65
ЖК.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
статті 116 ЖК особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без
надання іншого жилого приміщення.

Судом першої
інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_3, який проживав та був
зареєстрований в квартиріАДРЕСА_1

2

АДРЕСА_1, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порушення
установленого законом
порядку вселилися в названу квартиру.
Названі обставини підтверджуються актом
КВЖРЕП № 3 від 24.11.2006 року, (а.с. 9) та
копією особового рахунку (а.с. 13).

Задовольняючи
первісний позов, суд правильно виходив з вимог статті 116 ЖК та обгрунтовано
вважав, що відповідачі самоправно зайняли спірну квартиру, а тому підлягають
виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відмовляючи в
задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не набули права члена сім'ї наймача,
оскільки постійно з ним не проживали і не вели з ним спільне господарство.
Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживають за
адресоюАДРЕСА_2.

Сам по собі факт
надання матеріальної допомоги ОСОБА_3 та понесення витрат, пов'язаних з
похованням останнього, не є достатньою підставою для визнання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 членом сім'ї наймача та визнання за ними права на житло.

Доводи
апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Рішення суду
постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав
для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.
303.304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 6 серпня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.