Справа
№ 22ц-1553/2007
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2007
року                                                                                                м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі

головуючого-судді   СТРАШНОГО М.М.

суддів:   ШАРАПОВОЇ О.Л., ГУБАР B.C.

при
секретарі:   СЕТЧЕНКО Н.М.,

за участю:   ОСОБА_2, ОСОБА_1., ОСОБА_3.,ОСОБА_4,

адвокатів
ОСОБА_5..ОСОБА_6

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1на рішення Чернігівського
районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2до Анисівської сільської ради, Державного
комунального підприємства Чернігівського МЕТІ, третя особа Чернігівська районна
державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до територіальної громади с. Анисів
Чернігівського району в особі Анисівської сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_4про
визнання права власності на 9/20 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній
скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1. просить рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3.

Рішенням
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2007 р.
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності
на 99/200 житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою
АДРЕСА_1 В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_3. задоволені в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_3. право
власності на кімнату 1-2, площею 14,2 кв.м., кімнату 1-3, площею 10,3 кв.м.,
веранду al-1, площею 13,5 кв.м., ґанок

2

a11,
сарай В-1, що становить 9/20 житлового будинку з надвірними будівлями,
розташованого в АДРЕСА_1

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є необгрунтованим,
немотивованим, незаконним. Посилається на те, що спірний будинок збудував ОСОБА_7., який був
зареєстрований в ньому та був його власником.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний
суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін виходячи з наступного.

Суд першої
інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що родина сторін
по справі - ОСОБА_4- після війни мешкала спільно в старій хаті, що належала
(ОСОБА_8, що підтверджується записами в погосподарських книгах с. Анисів Чернігівського
району за 1944-1946 pp.
та за 1947-1949 pp.,
де останній зазначений як голова колгоспного двору.

В 1960-х роках
розпочалося будівництво нового житлового будинку, який є предметом даного
спору.

Даний спірний
будинок було зведено на земельній ділянці, яка належала ОСОБА_8, за яким було
відкрито особистий рахунок. За ОСОБА_7. був також відкритий особистий рахунок,
проте він був там зазначений лише як голова родини. Окремий господарський номер
на ОСОБА_7. заведено лише в 1967 p., проте, відомості про наявність у його користуванні
земельної ділянки на цей час відсутні. Згідно записів в погосподарській книзі
1967-1970 pp. головою двору залишався ОСОБА_8, який мав окремий
особистий рахунок, земельну ділянку в користуванні розміром 0,15 га., в тому
числі під будівлями 0,02 га. ОСОБА_7. землі під будівлями не мав.

Судом також
встановлено, що новий будинок будувався одразу на два входи, внутрішніх дверей
між частинами будинку не було, сім"ї ОСОБА_7. та ОСОБА_8 проживали окремо,
в різних половинах будинку та мали різні господарства, а також були записані за
різними адресами: АДРЕСА_1,3 відповідно.

З матеріалів
справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер голова колгоспного двору ОСОБА_8
Після його смерті спадщину прийняв ОСОБА_9., на якого був переписаний погосподасрький
номер і він став головою колгоспного двору. Після його смерті 15.10.2002 р.
спадщину прийняла його дружинаОСОБА_10., оскільки була прописана разом з ним і
проживала з ним однією сім"єю та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Згідно
заповіту від 05.06.2004 p., посвідченого виконкомом Анисівської сільської ради за
номером реєстру 135, спадкоємицею після її смерті залишається ОСОБА_3., яка є
сестрою ОСОБА_9. та позивачкою за зустрічним позовом.

Згідно заповіту
від 02.08.2002 p., посвідченого виконкомом Анисівської сільської ради за
номером реєстру 12, спадкоємицею після смерті ОСОБА_7., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
р. залишається ОСОБА_2, яка теж є позивачкою за первісним позовом по даній
справі.

Обидві
спадкоємиці ОСОБА_2 та ОСОБА_3. прийняли спадщину у встановленому законом
порядку, набувши після смерті ОСОБА_7. таОСОБА_10. право власності.

3

Відповідно до
вимог ст.ст.328, 392 ЦК України,
спадкоємиці мають право на визнання за ними права власності на спадкове майно,
яке їм залишилось від спадкодавців, а саме: від ОСОБА_7. таОСОБА_10.

Також
спадкоємицею після смерті ОСОБА_7., яка має право на обов"язкову частку,
незалежно від змісту заповіту, в розмірі половини частки, яка належала б їй в
разі спадкування за законом є ОСОБА_4, яка є його непрацездатною дружиною.

Тому суд першої
інстанції вірно визначив частку спадкового майна, на яку має право ОСОБА_4 -
11/200 частку.

Враховуючи всі
обставини по справі суд обгрунтовано визнав право власності на 99/ 200
житлового будинку за ОСОБА_2 відмовивши в задоволенні інших її вимог, а за
ОСОБА_3. право власності на кімнату 1-2 площею 14,2 кв.м., кімнату 1-3 площею
10,3 кв.м., веранду al-1
площею 13,5 кв.м., ґанок а-11, сарай В-1,що становить 9/20 житлового
будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1

Доводи апелянта
суттєвими не являються і не дають підстав для висновку суду про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи
наведене та керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.