УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„8" травня 2007 р.                                                                       м.  Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Бідочко Н.П.,  Вакарук В.М. ,  Шишка А.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ТОВ "Спільне
підприємство "Сенк" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Апеляційного суду Закарпатської області
від 05 жовтня 2004 р., -

встановила:

У червні
2004 р.
ОСОБА_1. через
представника звернулася в суд з позовом до ТОВ "СП "Сенк" про
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5140
грн. та моральної шкоди в сумі 4000
грн.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 29
липня 2004 року
позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5140 грн. на
відшкодування матеріальної та 3000
грн. моральної шкоди.

Рішенням
Апеляційного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2004
р. зазначене рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове
рішення,  яким в позові ОСОБА_1. відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням Апеляційного суду Закарпатської області,  ОСОБА_1.
подала касаційну скаргу,  в якій
просить рішення Апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду
першої інстанції,  посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  неправильне застосування норм матеріального
права.

Колегія
судців дійшла висновку в тому,  що
підстави для перегляду рішення Апеляційного суду відсутні,  виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог,  апеляційний суд виходив
з того,  що при вирішенні спору про
відшкодування матеріальної шкоди судом першої інстанції неправильно застосовано
норми матеріального права,  зокрема не
застосовано Закон України "Про страхування" та главу 67 ЦК України,  які регулюють спірні правовідносини.

Як
вбачається з матеріалів справи,
позивачці було добровільно відшкодовано збитки в грудні 2003 р. в розмірах
страхового відшкодування і франшизи. Та обставина,

Справа
№33-ц-98кс/07 р.                                  Головуючий
у І інстанції Ференц
А.М.

Категорія
44                                                        Доповідач
Бідочко Н.П.

2

що з позивачкою
ОСОБА_1. погоджено
розмір збитків,  заподіяних пошкодженням
належного їй автомобіля марки ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_1 ,  і нею висновок
експертизи підписано,  підтверджується
отриманням нею 3504 грн. 20 коп. на
відшкодування збитків.

Доказів
заподіяння позивачці моральної шкоди відповідачем юридичною особою,  не встановлено.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 355
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України
підстави для обов"язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст. ст. 332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2004
р. залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.