Справа № 22-ц-1206 2007 р.          Головуючий у 1-й інстанції: Рунов Г.Ю.
40                                     Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Сумської області у складі:

Головуючого
- Смирнової Т.В.

Суддів -              Гагіна М. В.

Ільченко О.Ю. з
участю секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

та осіб,  які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1.,
представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ковпаківського
районного суду м.  Суми від 03 серпня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до Сумського державного педагогічного
університету ім.  А.С. Макаренко про зміну
причин і дати звільнення,  стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,  стягнення відпускних,  про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
від 03 серпня 2007 року Ковпаківського районного суду м.  Суми відмовлено в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. до Сумського державного педагогічного університету ім.  А.С.  Макаренко про поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,  моральної
шкоди у розмірі 1000 грн. і відпускних у розмірі 151 грн. 60 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.,  посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,  що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи,  просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове,  яким повністю задовольнити його
позовні вимоги.

Зазначає,  що його відсутність на роботі була обумовлена
поважними причинами,  які він довів,  а тому в його діях відсутні всі ознаки прогулу.

У
запереченнях Сумського державного педагогічного університету на апеляційну
скаргу ставиться питання про її відхилення,
а рішення суду залишення без змін,
оскільки судом належним чином встановлені обставини справи.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги,  вважає,  що вона підлягає відхиленню виходячи з таких
підстав.

Як
встановлено судом першої інстанції,
позивач 03 лютого 2003 року був прийнятий на роботу в Сумський державний
педагогічний університет ім.  А.С.  Макаренко
робітником по обслуговуванню електрообладнання,  а з 12 липня 2006 року переведений на посаду
старшого майстра адміністративно-господарської частини (АГЧ). В липні 2006 року
він звернувся з заявою до проректора Думчикова П.Ф. про надання йому щорічної
відпустки тривалістю 30 днів та 16 днів додаткової відпустки як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 2006 рік з 17 липня 2006 року по 01
вересня 2006 року,  на що отримав згоду.

2

11
вересня 2006 року ОСОБА_1. звернувся з заявою до проректора Думчикова П.Ф. про
надання йому відпустки без збереження заробітної плати з 11 по 20 вересня 2006
року,  на що теж отримав згоду. З 25
липня по 01 серпня 2006 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в
Сумській обласній клінічній лікарні. 16 жовтня 2006 року ОСОБА_1. звернувся з
заявою про звільнення його з посади з 16 жовтня 2006 року за власним бажанням і
проректором університету по АГЧ Думчиковим П.Ф. була надана на це попередня
згода. З цього часу ОСОБА_1. до роботи більше не приступав.

17
жовтня 2006 року комісією університету складено акт про
те,  що ОСОБА_1 відповів відмовою на
пропозицію надати підтверджуючі документи про продовження лікарняного листа
після 01 серпня 2006 року та факту перебування в санаторії.

18
жовтня 2006 року комісією університету складено акт про те,  що ОСОБА_1. відмовився від дачі письмового
пояснення з приводу відсутності на роботі з 21 вересня 2006 року по 16 жовтня
2006 року та підтверджуючих документів.

26 жовтня 2006 року комісією університету складений акт про те,  що ОСОБА_1. було повторно запропоновано
надати пояснення і підтверджуючі документи з приводу його відсутності на роботі
з 21 вересня по 16 жовтня 2006 року,  але
він відмовився.

Наказом
ректора Сумського державного педагогічного університету ім.  А.С. Макаренка № 76 від 26 жовтня 2006 року
ОСОБА_1. звільнений з 21 вересня 2006 року з роботи за прогули без поважних
причин з 21 вересня 2006 року на підставі
ст.  40 п. 4 КЗпП України з
оплатою йому 16 календарних днів додаткової відпустки як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС,  фактично
використаної у серпні-вересні 2006 року..

Після
стаціонарного лікування,  перебуваючи у
щорічній відпустці ОСОБА_1. без письмового погодження з адміністрацією
університету продовжив перебування у відпустці до 10 вересня 2006 року,  а також при відсутності лікарняного листа та
без письмового погодження з адміністрацією університету з 22 вересня 2006 року
по 12 жовтня 2006 року був відсутній на роботі. Документів на педтвердження
поважності причин відсутності на роботі у зазначений період позивачем
відповідачу надано не було. За таких обставин,
адміністрація університету мала право застосувати до позивача
стягнення,  передбаченого  ст.
147 КЗпП України.

Крім
того,  як вбачається з матеріалів
справи,  подавши 16 жовтня 2006 року
заяву про звільнення за власним бажанням,
позивач в порушення вимог
ст.  38 КЗпП України,  не виходив на роботу,  ним не були погоджені строки і причини
звільнення з адміністрацією університету. Позивачем не надані докази,  які б свідчили про наявність поважних причин
невиходу на роботу з 16 жовтня 2007 року,
що також свідчить про вчинення ним прогулу.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази,  і дійшов
до вірного висновку,  що позивачем
вчинений прогул і відповідач у встановленому чинним законодавством порядку
вирішив питання про його звільнення з роботи на підставі  ст.  40
п. 4 КЗпП України.

Висновок
суду першої інстанції,  з яким
погоджується судова колегія апеляційного суду,
щодо необґрунтованості відмови профспілкового комітету університету у
наданні згоди на звільнення позивача,
відповідає матеріалам справи та вимогам
ст.  43 КЗпП України.

Посилання
апеляційної скарги на те,  що з позивача
було утримано 151 грн. 60 коп. відпускних,
які при остаточному розрахунку не були йому повернуті,   спростовуються

з

наявними  у
справі   прибутковими  і
розходними   касовими   ордерами,
розрахунковими листами,  довідками
щодо тривалості використаних основної та додаткової відпусток.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального чи
процесуального права,  які призвели чи
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
п.1 ч.1  ст.  307,
308,  313,  п.1 ч.1
ст.  314,  315,
317,  319 ЦПК України,  судова колегія судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.
Суми від 03 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України.