Справа № 22-2209/07                                                      Головуючий
у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                                                                                             м.   Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                               Полякова 0.3.

судців:                                           Бабак
A.M.

Онищенка
Е.А.

При
секретарі:                              Бабенко
Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 23 березня
2007року

по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: КП „ВРЕЖО № 1",
орган опіки та піклування Орджонікідзевського району м.   Запоріжжя,
відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області,
про визнання права користування житлом,

ВСТАНОВИЛА:

В червні
2005 року ОСОБА_2   звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_1,   треті особи: КП
„ВРЕЖО № 1",   орган опіки та
піклування Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя,   відділ громадянства і
реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області,   про визнання права
користування житлом.

В позові
зазначала,   що 04 серпня 1990 року
зареєструвала шлюб; з ОСОБА_3   В січні
1991 року в якості члена сім'ї ОСОБА_3
і ОСОБА_1
вселилася в квартиру АДРЕСА_1. Наймодавцем вказаної квартири є КП „ВРЕЖО №
1" міста Запоріжжя. 21.07.1991 року від спільного шлюбу народилася донька
- ОСОБА_4 Разом з ОСОБА_3   в спірній
квартирі вона проживала до вересня 1993 року,
а з вказаного часу він став проживати постійно в с Біленьке
Запорізького району Запорізької області,
з реєстрації по АДРЕСА_1 знятий у вересні 1992 року. В спірній квартирі
з 1987 року була зареєстрована відповідачка,
однак фактичним місцем її проживання є с Біленьке Запорізького району Запорізької області.

Згідно з
рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 29.03.1996 року
ОСОБА_1 була
визнана такою,   що втратила право
користування спірною квартирою.

1997
року на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської
районної ради міста Запоріжжя їй та неповнолітній донці ОСОБА_4 видано
свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

1998
року між нею та ОСОБА_5,
ОСОБА_6,   ОСОБА_7 був укладений
договір купівлі-продажу спірної квартири. 17.03.1998 року позивачка була знята
з реєстрації зі спірної квартири.

Постановою
президії Запорізького обласного суду від 21.11.1997 року рішення суду від
29.03.1996 року було скасовано,  справа
направлена на новий розгляд.

Згідно з
рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 03.02.2005 року в
задоволенні її позову до ОСОБА_1
про визнання такою,  що втратила
право на користування житлом відмовлено,
задоволено позов ОСОБА_1
про вселення в спірну квартиру,  про
визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним,  про визнання договору купівлі-продажу спірної
квартири недійсним,  ОСОБА_5
ОСОБА_6,  ОСОБА_7 виселені із
квартириАДРЕСА_1.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 14.06.2005 року рішення Хортицького
районного суду міста Запоріжжя від 03.02.2005 року залишено без змін.

У зв'язку з тим,  що рішення суду від
03.02.2005 року набрало законної сили,
сторони

приведені в первинний стан,
14.06.2005 року вона та її донька вселилися в спірну квартиру та

стали проживати в ній. Відповідачка в свою чергу заперечує проти їх
проживання і реєстрації

в спірній квартирі,  та зняла їх з
реєстрації у відділі громадянства і реєстрації фізичних осіб

Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області.

Посилаючись
на зазначені обставини,  позивач просила
суд визнати за нею та її неповнолітньою донькою право користування спірною
квартироюАДРЕСА_1,  та зобов'язати відділ
громадянства і реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України
в Запорізькій області здійснити їх реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 23 березня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2  задоволено.

Визнано
за ОСОБА_2  та її неповнолітньою донькою
ОСОБА_4 право користування квартироюАДРЕСА_1.

Зобов'язано
відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області здійснити реєстрацію ОСОБА_2  за адресою: АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення як таке,  що не відповідає дійсним обставинам
справи,  ухвалено з порушенням норм
матеріального права,  та ухвалити нове
рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Заслухавши
суддю-доповідача,  дослідивши обставини
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду вважає,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом  ст.  64, 65 ЖК України,  наймач і члени сім'ї,  що проживають разом з ним,

набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку державного
або

громадського житлового фонду. Особа,
яка вселилася до наймача як член сім'ї,
не набуває

права користування займаним ним жилим приміщенням,  якщо вона зберігає за собою право

користування іншим жилим приміщенням у будинку державного або громадського
житлового

фонду або якщо є інші докази того,
що вона при цьому не змінювала свого постійного місця

проживання.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом,  що з 04.08.1990 року по 31.05.1994 року ОСОБА_2.  знаходилася у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3  та від шлюбу у них народилася
донька ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.  5, 8). Зі згоди ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ,  ОСОБА_2
вселилася у квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрована за цією адресою
14.08.1992 року(а.с.  13).

31.05.1994 року
шлюб між ОСОБА_3  та ОСОБА_2  розірвано,
а 06.06.1997 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 (а.с.  8-9).

Відповідно
рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03.02.2005 року,  та
ухвали апеляційного суду Запорізької області від 24.06.2005 року,  якою рішення суду залишено без зміни,  визнано недійсними: свідоцтво про право
власності № 411 від 19.12.1997 р. на квартиру АДРЕСА_1на ім'я ОСОБА_2  та ОСОБА_4,
та договір купівлі-продажу зазначеної квартири від 14.03.1998 р. між
ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5; ОСОБА_6,  ОСОБА_7 і сторони приведені в первинний стан
(а.с.  18-21,  34-37). Цим же рішенням ОСОБА_1 вселена в
квартиру АДРЕСА_1.

Таким
чином,  оскільки після продажі квартири
ОСОБА_2  та її донька були зняті з
реєстрації з цієї'Тп&артйри,  після
рішення суду,  та ухвали апеляційного
суду Запорізької області від 24.06.2005 року,
ОСОБА_2  та ОСОБА_4,  знову були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1
12 липня 2005 року (а.с.  95).

Однак,  відповідно показань позивачки ОСОБА_2 ,  у листопаді 2005 року ОСОБА_1 без її згоди
зняла її та доньку з реєстрації за вказаною адресою. Це також підтверджується
довідками ЖЕД № 7 м.  Запоріжжя від
30.11.2005 року та 03.05.2006 року (а.с.
93, 96).

Не
погоджуючись з цим,  ОСОБА_2  в своїх,
та в інтересах неповнолітньої доньки звернулася до суду з позовом про
визнання права користування квартирою АДРЕСА_1.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2 ,  суд правильно виходив з
того,  що позивачка вселилася в спірну
квартиру як член сім'ї наймача,  зі згоди
відповідачки,  про що не заперечує й сама
ОСОБА_1,  та згоди її сина,  оскільки перебувала в зареєстрованому шлюбі з
ним,  проживала разом з відповідачкою та
її сином в зазначеній квартирі і ця квартира після вселення позивачки стала її
постійним місцем проживання та неповнолітньої ОСОБА_4,  тому правомірно набула право користування
зазначеною квартирою.

Судом
першої інстанції правильно зроблений висновок про те,  що ОСОБА_9,  на ім'я якого був виданий ордер на квартиру
АДРЕСА_1,  з моменту отримання ордера по
теперішній час,  у спірну квартиру не
вселявся,  а має постійне місце
проживання у с Біленьке,  тому не може вважатися наймачем спірної
квартири,  а тому посилання апелянта на
це в апеляційній скарзі,  неспроможне.

Інші доводи
апеляційної скарги є також безпідставні.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що суд першої інстанції правильно встановив
правовідносини,  які склалися між усіма
учасниками справи,  дав їм належну
правову оцінку,  а також повно та
всебічно дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив.

Рішення
є обґрунтованим,  постановлено з
додержанням вимог матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги не спростовують
його висновків,  а тому підстав для його
скасування,  колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 23 березня 2007 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців.