Справа № 33-Ц-513 2007 р.                         Головуючий
у суді І інстанції Островський Л.Є.
Категорія 1                                                                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року                                                                                                  місто
Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Буцяка З.І.,
Василевича B.C., Гордійчук С.О.

розглянувши в порядку касаційного провадження у попередньому судовому
засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2005 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Львівської державної залізниці, Івано-Франківської
дирекції залізничних перевезень Львівської державної залізниці про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановила:

В січні 2005 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачів, мотивуючи
позовні вимоги тим, що наказом № 312-ос від 17 грудня 2004 року вона була
звільнена з роботи за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, однак заяву на
звільнення вона писала під примусом ч.1енів комісії, що не відповідає її
дійсному волевиявленню звільнення з роботи. Просила позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від
13 липня 2005 року, залишеним ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської
області від 13 жовтня 2005 року без змін, в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати оскаржувані рішення у справі з підстав неправильного
застосування судами норм матеріального і процесуального права і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

В запереченні на касаційну скаргу Львівська державна залізниця просить
касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 13 липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13 жовтня 2005 року залишити без змін.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права, і доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 13 липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13 жовтня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.