Справа  №  22ц
-   1090/2007                            Головуючий у 1 інс. -  Гордійко
Доповідач - Шевченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

6 вересня 2007
року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Бойко О.В.,

суддів -
Шевченка В.М. ,  Горобець Т.В.,

при
секретарі    Пільгуй Н.В.,

з участю
ОСОБА_1,  ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 17 травня 2007 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,  стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним
рішенням Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 17 травня,  2007
року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю зі стягненням з ОСОБА_1на
користь ОСОБА_2судових витрат у сумі 523 грн. 08 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції як незаконне і
необгрунтоване та таке,  що постановлене
з порушенням норм матеріального і процесуального права,  скасувати та направити справу на новий
розгляд.

На думку
апелянта суд не надав відповідної оцінки доказам та не вжив заходів для
повного,  всебічного та об'єктивного
з'ясування обставин справи Державний акт на право приватної власності на землю
який одержав ОСОБА_2,  є незаконним тому
що вона не підписувала при підготовці матеріалів приватизації акт погодження
меж земельної ділянки,  а суд на це не
звернув уваги.

Заслухавши
доповідача,  учасників судового
процесу,  перевіривши матеріали
справи,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  суд приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

2

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  згідно державного акту на право приватної
власності на землю власником земельної ділянки,
площею 706 кв. м.  по
АДРЕСА_1,  є ОСОБА_2  (а.с.
15),  і землевпорядною
організацією на місцевості встановлені при цьому межі земельної ділянки. З
вказаною земельної ділянкою межує земельна ділянка - АДРЕСА_2 площею 315 кв. м.
,  на якій розташоване домоволодіння
власником якого є ОСОБА_1,  згідно
договору купівлі-продажу за №6832 від 24.08.19977 року.( ас. 25 ).

Виходячи
зі змісту  ст.125 ЗК необхідною умовою
допуску землекористувача до використання земельної ділянки є встановлення її
меж в натурі та одержання документу що посвідчує право власності і державна реєстрація
такого документу.

При вирішенні позову ОСОБА_1, про усунення їй перешкод у
користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_2, суд перевірив доводи сторін щодо
їх прав як суміжних землекористувачів на земельні ділянки якими вони
користуються і обгрунтовано прийшов до висновку що діями ОСОБА_2, не порушено
реалізація ОСОБА_1 як власником земельної ділянки своїх повноважень
власника,  тому що частина паркану
знаходиться на межі між

земельними ділянками сторін,  інша його частина - на земельній ділянці відповідача,  а не позивачки як вона стверджує. Зазначена
обставина-непорушення відповідачем прав землекористування позивачки
підтверджується, окрім Державного акту, висновком судово будівельно-технічної
експертизи № 318 ц від 27 04.2007р.(а.с.
93-100).

За таких
обставин,  виходячи зі змісту позовних
вимог ОСОБА_1,  яка зазначала про
фактичне обмеження її можливостей прав володіння і користування земельної
ділянки та вимагала усунення такого порушення шляхом перенесення паркану та
металевого сараю і відшкодування заподіяних збитків,  суд першої інстанції,  з'ясувавши всі обставини,  які мають значення правильного вирішення
справи,  обґрунтовано дійшов висновку про
відмову в задоволенні позову,  оскільки
ОСОБА_2 ,  користується земельної
ділянкою,  згідно з правовстановлюючими
документами.

Суд,  виходячи з правил  ст. 212 ЦПК України і з тих обставин,  що висновок експерта №С-997 експертної фірми
„Еталон" (а.с.  40-44) не є
обов'язковим,  оцінивши такий висновок
разом з іншими доказами по справі,
мотивовано зазначив у рішенні,
чому він не згодний з таким висновком,
та взяв до уваги висновок судово-будівельно-технічної експертизи
№318С,  виконаної спеціалістами
Чернігівського відділення КНДІСЕ.

Критично
оцінивши в сукупності достатні по справі докази,  зокрема,
висновки судових будівельно-технічних експертиз,  показання свідків та інші,  суд першої інстанції правильно дійшов
висновку про недоведеність позивачем ОСОБА_1. наявності правових підстав для
зобов'язання відповідача ОСОБА_2.
перенести паркан,  металевий сарай
та будівельні матеріали та відшкодувати їй матеріальну та моральну шкоду.

Згідно з
викладеним доводи апеляційної скарги не спростовують правильності
висновків,  а оскаржуване судове рішення
відповідає матеріальному та процесуальному праву,  а тому підстави для його скасування є
відсутніми.

3

Керуючись  ст. ст. 303,
307. 308,  313-315,  317,
319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 17 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.