Справа № 22-527/2007                  Головуючий у 1 інстанції
18                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
червня 2007 року колегія суддів Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого
Баркової Л.Л.

суддів
Кочегарової Л.М., Шапаря Ю.І.

при секретарі :
Лепеха А.С. розглянувши    у відкритому
судовому засіданні в місті Маріуполі
справу    за позовом    ОСОБА_1       до
Товариства   з обмеженою
відповідальністю „Синдбад"   про стягнення суми боргу за договором
позики

за апеляційною
скаргою  відповідача на рішення
Новоазовського    районного суду   Донецької області від 11 квітня 2007 року

встановила:

Рішенням
Новоазовського районного суду Донецької області від 11 квітня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено . На користь ОСОБА_1 стягнуто з відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю „Синдбад" суму боргу за договором
позики 71429 грн.23 коп., судові витрати 1375 грн.29коп., які складаються із
судового збору 715 грн. 29коп., витрат на інформаційно технічне забезпечення
розгляду справи 30 грн. та правової допомоги 630 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач ТОВ „Синдбад"
просить рішення суду скасувати, в позові про стягнення суми боргу
відмовити. Посилається на те, що судом порушені норми матеріального та
процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, які
неповно з"ясовані.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представника відповідача ТОВ „Синдбад" ОСОБА_2, яка просила апеляційну
скаргу задовольнити, пояснення позивачки, її представника, адвоката ОСОБА_3,
які просили відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до положень ст.308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи
справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи
позивачки та заперечення відповідача, правильно застосував норми матеріального
права і прийшов до обгрунтованого висновку про те, що між сторонами було
укладено письмовий договір позики і за цим договором позивачка передала
відповідачу 71429 грн.23 коп., які підлягають стягненню з останнього на її
користь.

Цей
висновок суду підтверджений дослідженими в судовому засіданні доказами, які
надані сторонами.

В
рішенні суду ці докази наведені і відповідно до вимог процесуального закону їм
надана належна правова оцінка.

Зі
справи вбачається, що у жовтні 3003 року між позивачкою і відповідачем укладено
письмовий договір позики на суму 72000 гривень.

Відповідно
до наданих позивачкою квитанцій прибуткового касового ордеру, вона в період з 5
до 14 жовтня 2003 року передала у касу товариства „Синдбад" 71429 грн.

Факт
передачі відповідачу 71429 грн. підтверджено свідками ОСОБА_4, касиром
товариства, та ОСОБА_5, головним
бухгалтером товариства.

Представник
відповідача в судовому засіданні апеляційного суду не заперечувала, що 71429
гривень були витрачені на потреби товариства.

Тому
посилання відповідача на те, що позивачкою не доказано факту укладення договору
позики, що факт укладення його спростовується висновками аудиторського звіту
від 31 грудня 2003 року , є неспроможними.

Посилання
відповідача на те, що договір позики був укладений внаслідок зловмисної
домовленості позивачки з директором товариства ОСОБА_6, з яким вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Доказів
щодо наявності протиправних дій сторін при укладенні договору позики не надано
і апеляційному суду.

З
урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов
до обгрунтованого висновку про те, що між сторонами мав місце договір позики та
правильно визначив розмір боргу.

Доводи
апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, вони не
впливають на правильність його висновків і не приводять судову колегію до
висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи
процесуального права, які є підставами до скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись
ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Синдбад" відхилити.

Рішення
Новоазовського районного суду Донецької області від 11 квітня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України