Справа  22-ц-4158/2007 року                                        Головуючий 1 ін ст.  - Сиротников Р.Є.
про індексацію доходів                                 Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді
- Кіся П.В.,

Суддів -
Кругової С. С,

Малійської С. М. ,  при секретарі - Каплаух
Н.Б.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною
скаргою Автогаражного
кооператива „Московський" на рішення Московського районного суду
м.  Харкова від 16 червня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного
кооперативу „Московський",
третя особа Московський відділ Державної виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про стягнення
компенсації та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

В січні
2006 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Автогаражного кооперативу
„Московський",  третя особа
Московський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління
юстиції про стягнення компенсації з врахуванням індексу інфляції та про
відшкодування моральної шкоди.

Свої
позовні вимоги,  ОСОБА_1.  обґрунтовував тим,  що відповідач не сплачує йому грошові
суми,  що стягнуті на його користь за
ухвалою суду від 26 лютого 1999 року та рішенням суду від 08.09.99 року .

Рішенням
Московського  районного суду м.  Харкова від 16 червня 2007 року позов
ОСОБА_1  задоволений частково.

Стягнуто на
користь позивача компенсацію з врахуванням індексу інфляції в сумі 5255 грн. 88
коп.,  держмито 51 грн. і моральну шкоду
в сумі 1000 грн.

В
апеляційній скарзі Автогаражний кооператив „Московський",  просить рішення суду скасувати і ухвалити
нове про відмову в задовленні позову.

Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу,  відповідач
посилається на те,  що кооператив не є
прибутковою організацією,  кошти не
сплачував у зв'язку з їх відсутністтю,
оскільки він існує лише за рахунок внесків членів кооператива. Що стосується
моральної шкоди,  то діями кооперативу
моральна шкода не була позивачу заподіяна. Як пояснював сам позивач його кошти
привласнив бувший голова кооперативу Поливанов
Ю.В.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  пояснення осіб,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги,  вважає що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Доводи
апеляційної скарги є суттєвими,  і дають
підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які призвели до неправильного вирішення справи.

Постановлюючи
рішення суд першої інстанції виходив з того,
що на користь позивача належить стягнути компенсацію з врахуванням
індексу інфляції і моральну шкоду,  яку
було заподіяно діями відповідача.

З таким висновком
суду,  судова колегія не погоджується з
наступних підстав.

Згідно
Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про індексацію грошових
доходів населення" від 06.02.03 року № 491-ГУ індексації підлягають грошові доходи громадян,  одержані ними в гривнях на території України
і які не мають разового характеру: пенсії,
стипендії,  оплата праці (грошове
забезпечення),  суми виплат,  що здійснюються відповідно до законодавства
про загальнообов'язкове державне соціальне страхування,  суми відшкодування шкоди,  заподіяної працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я,  а також суми,  що виплачуються особам,  які мають право на відшкодування шкоди в разі
втрати годувальника.

Кабінет
міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації,  що не передбачені частиною першою цієї
статті.

Як
убачається з Порядку проведення індексації грошових доходів населення,  затвердженого постановою KM України
від 17 липня 2003 року № 1048 суми отримані за рішенням суду не є об'єктом
індексації грошових доходів населення.

Таким
чином,  суд першої інстанції не
застосувавши вищезазначені норми матеріального права припустився помилки
ухвалюючи рішення суду з посиланням на
ст. 625 ЦК України,  оскільки індексація доходів населення
провадиться у відповідності із вищевказаним Законом України і Порядком
проведення індексації.

Що
стосується відшкодування моральної шкоди,
суд вважав встановленим факт заподіяння відповідачем моральної шкоди.

При
цьому суд,  не врахував роз'яснення
надані в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995
року зі змінами від 25 травня 2001 року „Про судову практику по справам про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ,  що спори про відшкодування заподіяної
фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються,  зокрема: коли право її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень,  у випадках,
передбачених Цивільним Кодексом та іншим законодавством,  яке встановлює відповідальність за заподіяння
моральної шкоди.

Згідно п.3 вищеназваної постанови під моральною шкодою слід розуміти

втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних
страждань,  або інших

негативних явищ,  заподіяних фізичній
особі незаконними діями або бездіяльністю

інших
осіб.

Згідно  ст.  60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

При
цьому,  матеріали справи не містять
доказів ,  які б підтверджували
заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди діями відповідача.

Відповідно
до п.2 і п.4 ч. 1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції є недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими і порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду
на це,  рішення суду підлягає скасуванню
з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись  ст.
280,  625 ЦК України ,  п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 4 від 31 березня 1995 року зі змінами від 25 травня 2001 року „Про судову
практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ,   ст.
10,  11,  60,
213,  215,  303,
304,  307,  п.2,
п.4 ч.1 309,   ст. 314 ,  316 ,
317,  319 ЦПК України ,  судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну    скаргу Автогаражного    кооперативу    „Московський"    - задовольнити.

Рішення   Московського районного суду м.  Харкова від 16 червня 2007 року - скасувати.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Автогаражного
кооперативу „Московський",
третя особа Московський відділ Державної виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про стягнення компенсації та відшкодування
моральної шкоди -   відмовити.

Рішення   суду
апеляційної   інстанції   набирає
законної   сили   з
моменту проголошення.

Касаційна
скарга може бути  подана безпосередньо
до    Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.