Справа 22 ц- 4339                                            Судця
інстанції Марченко Л.М.
19                                                       Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем   України

23 липня    2007 року Апеляційний суд Донецької області
у складі

Головуючого Бугрим Л.М

Суддів
Зінов'євої А.Г. Рецебуринського Ю.Й.

При секретарі
Іванові В.М.

За участю
позивачки ОСОБА_1

її представників
ОСОБА_2., ОСОБА_3  ОСОБА_4

Представника ВАТ
„ Донецькобенерго" ОСОБА_5

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Донецьку апеляційну скаргу ВАТ „ Донецькобленерго" на рішення
Краматорського міського суду Донецької області від 14 березня 2007 року
постановленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „
Донецькобленерго" м.  Горлівки про
визнання акту незаконним,  відшкодування
моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді Бугрим Л.М. ,  вислухавши
пояснення сторін ,  перевіривши матеріали
справи,  апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Краматорського міського суду Донецької області від 14 березня 2007року були
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 Визнано недійсним акт №092626 від 31 жовтня
2006 року складеного ВАТ „ Донецькобленерго" На користь ОСОБА_1 з
ВАТ" Донецькобленерго" у відшкодування моральної шкоди було стягнуто
1000 грн. та судові витрати у сумі 16 грн.

На
вказане рішення ВАТ „ Донецькобленерго" подано апеляційну скаргу у якій ставиться
питання про скасування судового рішення,
оскільки висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. На
думку апелянта суд прийшов до помилкового висновку про те,  що різниця в типах приладу обліку
електроенергії є підставою для задоволення позову. Суд не звернув уваги на
те,  що цей електролічильник було
опломбовано у присутності позивачки і на експертизу він надійшов з не
пошкодженою пломбою,  тому не має
значення помилка у написанні типу приладу в акті про порушення правил
користування електричною енергією .Також є помилковим висновок суду про
те,  що експертиза повинна проводитись у
складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держнагляду
і Держспоживстандарту,  оскільки п.3
Порядку визначення розміру і відшкодування збитків завданих енергопостачальнику
внаслідок викрадення електричної енергії,
факти пошкодження приладів обліку,
пломб на них,  а також факти
втручання в їх роботу,  що призвели до
заниження показників встановлюються спеціальними організаціями,  які мають право на проведення перевірки із
залученням представників Держспоживстандарту .

У судовому засіданні
представник апелянта ОСОБА_5  підтримував
доводи апеляційної скарги,  просив
рішення суду скасували постановити нове рішення,  яким у задоволенні позову відмовити.

Позивачка та її
представники просили рішення суду залишити без зміни. Апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга  підлягає задоволенню,  рішення суду скасуванню,  а по справі слід постановити нове
рішення,  яким відмовити у позові з
наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того,  що у процесі проведення експертизи
електролічильника були порушені права позивачки,  оскільки вона не була присутньою при
проведенні експертизи,  свої повноваження
нікому не довіряла ,  окрім того,  в акті експертизи було невірно вказано тип
лічильника,  що ставить під сумнів
достовірність висновків експертизи як доказа на підтвердження порушення правил
користування електричною енергією з боку позивачки Проте з таким висновками
суду погодитись не можна,

У відповідності
з вимогами  ст. .5 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення,  невизнання
або оспорювання. У відповідності з вимогами  ст. . 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами
захисту порушених прав та інтересів відповідно до вимог цієї норми закону
можуть бути: 1/ визнання права,  2/
визнання правочину недійсними : 3/ припинення дії яка порушує право; 4/
відновлення становища , яке існувало до порушення : 5/ примусове виконання
обов'язків в натурі: зміна правовідношення: припинення правовідношення: 8/
відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди: 9/ відшкодування
моральної / немайнової шкоди /: 10/ визнання незаконними рішення,  дій чи бездіяльності органу державної влади
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування
/їхніх посадових та службових осіб .

З
наведених норм закону вбачається,  що
позивачка звертаючись до суду з позовом повинна була скористатись вказаним
способом захисту права.

Між
тим,  як вбачається з матеріалів справи
предметом та підставою позову є правомірність складання акту про порушення
правил користування електричною енергією працівниками ВАТ „
Донецькобленерго",  яке було
виявлено у позивачки. У даному випадку акт сам по собі лише свідчить про
порушення позивачкою правил у зв"язку з чим вона повинна сплатите збитки

Акт про
порушення користування електроенергією був складений робітниками ВАТ „
Донецькобленерго" які діяли як посадові особи у відповідності з положенням
Правил.

Таким
чином,  оскарження дій лише щодо факту
складання акту як і самого акту який не встановлює для позивачки будь-яких
обов'язків,  крім рекомендації сплатити
нараховані збитки,  є різновидом
претензії і діючим законодавством України не передбачено такого способу захисту
права.

Зазначений
акт може бути може бути визнаний в якості доказу при вирішення іншого
спору,  де б оспорювались інші дії,  рішення які були б обов'язковими для
виконання відносно позивачки.

Проте,  таких позовних вимог ніхто із сторін не
заявляв,  зокрема не заявлялись вимоги
про стягнення з позивачки збитків,  які
нараховуються на підставі акту про порушення правил

Таким
чином ,  розглядаючи такі вимоги та даючи
оцінку акту,  який є доказом лише при
зверненні будь-якої сторони з позовом у спосіб передбачений  ст. . 16 ЦК України,

суд першої
інстанції вийшов за межі позовних вимог на порушення положень  ст. . 11 ЦПК України та не звернув уваги
на те,  що  оскарження акта не пов"язувалось
позивачкою з порушенням будь-якого  її
суб"єктивного права .
Зокрема,  у позовній заяві ОСОБА_1
посилалась на те,  що робітники
відповідача склали акт лише з єдиною метою для

вимагання     у неї грошей і саме цим порушувалися її
права.,  а тому такі її вимоги не могли
бути предметом судового розгляду.

Зазначені
обставини є підставою для відмови позивачці у позові.

Враховуючи,  що судом першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального та матеріального права,  апеляційний суд у відповідності з вимогами п.
4  ст.
309 ЦПК України вважає необхідним рішення суду скасувати та позивачці
відмовити у позові..

Керуючись  ст.
ст. . 307 ч.1 п. 2,  309
ч.1 п.4,  314 ч.2, 316 ЦПК України
апеляційний суд

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу скаргу ВАТ „ Донецькобленерго" задовольнити частково

Рішення
Краматорського міського суду Донецької області від 14 березня 2007 року
постановленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „ Донецькобленерго"
м.  Горлівки про визнання акту
незаконним,  відшкодування моральної
шкоди скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 у позові до ВАТ „ Донецькобленерго" м.  Горлівки про визнання акту незаконним,  відшкодуванні моральної шкоди .

Рішення
суду набирає чинності після його проголошення та може бути оскаржено до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним чинності.