УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
червня  місяця   19 дня колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді Луніна С. В.

Суддів                                                              Кузнєцової
О.О.,

Новікова Р.В.

При
секретарі  Урденко Г.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за заявою
ОСОБА_1про видачу виконавчого листа за рішенням третейського суду ad hoc від 22
січня 2007 р. за позовом ОСОБА_1 до КП „Ремонтно-експлуатаційна організація № 2"
м.  Ялта про визнання права
власності,  за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1- ОСОБА_2на ухвалу Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 20 березня 2007 р., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 20 березня 2007 р.
ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа за рішенням
третейського суду ad hoc від 22 січня 2007 р. за позовом ОСОБА_1 до КП
„Ремонтно-експлуатаційна організація № 2" м.  Ялта про визнання права власності на
допоміжні приміщення і будівлі АДРЕСА_1

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду і прийняття
нової ухвали із задоволенням заяви ОСОБА_1 і зобов'язанням Ялтинського міського
суду видати виконавчий лист на виконання рішення третейського суду,  у зв'язку з порушенням судом першої інстанції
вимог матеріального закону.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
представників сторін і представника ОСОБА_2 ,
дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи
у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа за рішенням третейського суду ad hoc,  суд першої інстанції,  зокрема,
виходив з порушень процесуальних прав як органу місцевого
самоврядування: Ялтинської міської ради,
на земельній ділянці якої розташовані спірні приміщення,  так і третіх осіб- інших мешканців
будинку,  зазначивши,  що всі вказані особи безпідставно не були
притягнуті до участі в справі.

Не
погоджуючись з цим,  апелянт зазначає,  що Законом України «Про третейські суди»
(далі - Закон) встановлено вичерпний перелік підстав відмови у видачі
виконавчого листу,  і вважає,  що суд не врахував ці положення закону.

Проте,  з доводами апелянта погодитися не можна з
таких підстав.

Відповідно
до п. п. 4,  7 статті 56 Закону
компетентний суд  відмовляє  в
задоволенні

заяви
про видачу виконавчого документа,
якщо,  зокрема:   рішенням
третейського     суду

вирішені
питання,  які виходять за межі
третейської угоди; рішення третейського суду

Справа №
22-ц 3439/2007                             Головуючий

по першій
інстанції Бондаренко Г.М.  Доповідач
Новіков Р.В.

Секретар:
Архарова К.К.

містить
способи захисту прав    та охоронюваних
інтересів,  які не передбачені законами
України.

Як
вбачається з матеріалів справи,  рішенням
третейського суду визнано право власності позивачки на допоміжні приміщення
АДРЕСА_1 та будівлі,  що розташовані на
прибудинковій території: частину сараю літ. «Б»,  кухню літ. «Ш»,  навіс літ. «Ш-1».

Зважаючи
саме на рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року по справі
N 4-рп/2004,  на яке посилається
апелянт,  і положення частин 1,  2 статті 83,
статті 38 Земельного кодексу України, - предмет позову у будь-якому
випадку і безперечно стосується прав і охоронюваних законом інтересів інших
осіб,  котрі не притягнуті до участі у
справі: мешканців інших квартир будинку та Ялтинської міської ради,  на земельній ділянці якої розташовані спірні
приміщення.

У сенсі
ж статті 56 Закону (в системному аналізі з статтею 2 Закону і визначенням
терміну «сторони третейського розгляду»), - питаннями,  що виходять як за межі третейської
угоди,  так і за межі самого рішення
третейського суду слід вважати,
зокрема,  і питання прав та
обов'язків інших осіб,  які не є
сторонами ,  що передали спір на вирішення
третейського суду,  оскільки у межах
рішення третейського суду можливо вирішувати лише питання,  що стосуються виключно сторін третейського
розгляду. Все інше знаходиться поза межами третейського розгляду.

Таким
чином,  дійсно рішенням третейського суду
вирішені питання за вище вказаними межами,
що є порушенням Закону.

Відповідно
до п. 1  ст.  6,  13
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,  ратифікованої Законом України N 475/97-ВР (
475/97-ВР ) від 17.07.97 р. кожен при вирішенні питання щодо його цивільних
прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж
розумного строку незалежним і безстороннім судом,  створеним відповідно до закону.

Кожен,  чиї права і свободи,  викладені в цій Конвенції,  порушуються,
має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному
національному органі,  навіть якщо таке
порушення було вчинене особами,  що діяли
як офіційні особи.

Конвенція
також передбачає і необхідність захисту права людини на мирне володіння своєю
власністю ( ст.  1 Першого протоколу до
Конвенції).

Право на
судовий захист передбачається  ст.  55 Конституції України,   ст.  З
ЦПК України,   ст.  6 КАС України.

Але,  особи,
які не брали участь у третейському розгляді,  були,
як зазначалося,  фактично позбавлені
як захисту права на мирне володіння своєю власністю,  так і права на судовий захист,  оскільки третейський суд не здійснює
правосуддя.

До того
ж,  рішення третейського суду містить
способи захисту прав та охоронюваних інтересів,
які не передбачені законами України. Так,  у резолютивній частині рішення третейського
суду визначені нові конкретні розміри загальної та жилої площі квартири
позивачки,  але це не відповідає способам
захисту цивільних прав,  що передбачені
статтею 16 Цивільного кодексу України.

Все
наведене позбавляло компетентний суд жодної можливості видачі виконавчого
документу.

На
підставі викладеного і керуючись
ст.   ст.  303,
307,  312,  314,
315,  323,  325 Цивільного

процесуального
кодексу України,  колегія суддів судової
палати у цивільних справах,  -

Справа №
22-ц 3439/2007                             Головуючий

по першій
інстанції Бондаренко Г.М.

Доповідач
Новіков Р.В.

Секретар:
Архарова К.К.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1- ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 20 березня 2007 р.

залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції у двомісячний строк.

Судді:

Кузнецова О.О.                                       Лунін С.
В.                              Новіков
Р.В.

Справа № 22-ц 3439/2007                             Головуючий

по першій інстанції Бондаренко Г.М.  Доповідач Новіков Р.В.