УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

31 травня 2007
року                                                                                                 м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Лоленко
А.В., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1    до   ОСОБА_2,    ОСОБА_3,
ОСОБА_4, 3-і особи Відділ у справах

громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ

МВС України, орган опіки та піклування Шевченківської районної державної

адміністрації м. Києва про усунення перешкод у користуванні власністю та

виселення,            за касаційною
скаргою    ОСОБА_1 на рішення

Апеляційного суду м. Києва від 23
листопада 2004р.,

встановила:

У      березні        2004р.    позивачка звернулась    до суду
з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю
та виселення.

Зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Будучи
людиною похилого віку та вважаючи, що син із сім'єю

допоможуть їй, вона прописала сина з невісткою -
відповідачів у справі та їх дітей

в належну їй квартиру. Однак, після реєстрації
відповідачі стали погано до неї

відноситись. Ображають її, не платять за квартиру та
комунальні платежі,

перешкоджають їй користуватись кухнею, створюють умови,
за яких вона взагалі

не може користуватись квартирою, а ОСОБА_2 на початку грудня
2003р.

побила її, спричинивши легкі тілесні ушкодження. Тому
позивачка просила

зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкод у
користуванні квартирою,

Справа №33-ц - 717 кс/ 2007р.                                                 Категорія ЦП 11

Головуючий у
першій інстанції Зубков
СО. Доповідач Краснощокова Н.С.

виселити їх без
надання іншої жилої площі, зазначивши, що відповідачі мають власний будинок в
Криму.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 1 вересня 2004р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2004р. апеляційна
скарга позивачки задоволена частково, рішення суду 1 інстанції скасоване, у
задоволенні позову відмовлено, відповідачів попереджено, що у разі порушення
ними в подальшому правил співжиття в квартирі АДРЕСА_1 вони можуть бути
виселені з цієї квартири без надання іншої жилої площі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Апеляційного суду м.
Києва в частині відмови у позові про виселення та задовольнити її позов.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове
рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги його висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1   відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 листопада
2004р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.