У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

29 січня 2007
року                                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом закритого акціонерного товариства „Оздоровчо-санаторний комплекс”
„Альбатрос” до ОСОБА_1 про визнання будови самовільною та усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Нахімовського районного суду м. Севастополя від 12 квітня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Севастополя від 19 липня 2007 року,

в
с  т  а
н  о  в
и  л  а :

У вересні 2006
року закрите акціонерне товариство „Оздоровчо-санаторний комплекс” „Альбатрос”
звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про визнання будови самовільною та
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим,
що спірна ділянка площею 0,036 га входить до складу земельної ділянки площею
7,723 га, яка знаходиться в оренді закритого акціонерного товариства
„Оздоровчо-санаторний комплекс” „Альбатрос”. Однак відповідач без законних
підстав самовільно збудував на спірній земельній ділянці споруди, чим
перешкоджає позивачу користуватися всією орендованою земельною ділянкою.

Рішенням
Нахімовського районного суду м. Севастополя від 12 квітня 2007 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 19 липня 2007 року, позов
закритого акціонерного товариства „Оздоровчо-санаторний комплекс” „Альбатрос”
задоволено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Нахімовського районного суду м. Севастополя від 12 квітня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Севастополя від 19 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                     Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Сенін Ю.Л.