Справа №22-ц-1173 2007 р.                         Головуючий
у 1-й інстанції - Корольова Г.Ю.
- 30                                                 Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем     України

09
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого -
Попруги С. В.

суддів                   -   Кононенко О.Ю.,  Гагіна М. В.,

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб,  які беруть участь у справі
- представників позивача Охтирського дочірнього агролісгосподарського
підприємства «Охтирський агролісгосп» - Зінченка О.І.,  Патютько В.А.,  Галаган В.Ю.,
відповідача ОСОБА_2. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Охтирського дочірнього агролісогосподарського підприємства
«Охтирський агролісгосп»

на рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2007 року у
справі за позовом  Охтирського
дочірнього  агролісогосподарського
підприємства «Охтирський агролісгосп» до ОСОБА_2 про визнання договору найму
квартири недійсним та виселення з квартири без надання іншого житла,

встановила:

Рішенням
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ДП «Охтирський агролісгосп» відмовлено.

В
апеляційній скарзі ДП «Охтирський агролісгосп» просить скасувати зазначене
рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

При
цьому апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам
справи,  порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
зокрема,  зазначає,  що висновок суду про те,  що спірна квартира не перебуває у комунальній
власності,  не відповідає обставинам
справи,  суперечить ч.5  ст. 77,
ч.ч.3,  9  ст. 78 ГК України,  ч.2
ст. 32 Закону України «Про власність». Крім того,  вказує,
що в порушення  ст. 212 ЦПК
України суд не оцінив подані позивачем докази та не навів мотивів відмови в їх
прийнятті,  неправильно застосував норми
матеріального права,  а саме положення
ч.2  ст. 32 та ч.1  ст. 35 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»,  які не
стосуються спірних правовідносин. На думку апелянта,  договір найму квартири від 1 лютого 2006 року
укладений з порушенням вимог  ст. 810 ЦК України,  є недійсним,
квартира підлягає поверненню,  а
особи,  які в ній проживають,  виселенню.

В своїх
запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2.  зазначає,
що рішення суду є законним і обґрунтованим та стверджує,  що спірна квартира не перебуває

2

у
комунальній власності і договір найму від 01 лютого 2006 року відповідає
вимогам чинного законодавства. Посилання апелянта на норми Житлового Кодексу
України є помилковим,  оскільки спірні
правовідносини регулюються нормами ЦК
України.

Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  виходячи з наступних підстав.

Згідно  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються,  як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3  ст. 3ОЗ ЦПК
України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги,  якщо під час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм матеріального права,  або порушення норм процесуального права,  які є обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Згідно
п.4 ч.1  ст. 3П ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі.

Як
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2.  на підставі контракту
від 20 грудня 2003 року перебував у трудових відносинах з СОКАП
«Сумиоблагроліс»,  з 22 грудня 2003 року
по 22 грудня 2006 року працював на посаді директора ДП «Охтирський
агролісгосп». Житла в м.  Охтирці
ОСОБА_2.  не мав.

7 червня
2005 року між ДП «Охтирський агролісгосп» та ВК «Побут Сервіс» укладено
договір,  згідно з яким ВК «Побут Сервіс»
за кошти ДП «Охтирський агролісгосп» збудовано і передано останньому квартиру
АДРЕСА_1.

1
листопада 2005 року на ім'я ДП «Охтирський агролісгосп» видано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно - спірну квартиру,  та зареєстровано в реєстрі прав власності на
нерухоме майно.

1 лютого
2006 року ДП «Охтирський агролісгосп» уклало зі ОСОБА_2.  договір найму квартири АДРЕСА_1 на строк 25
років.

Однак,  як вбачається з матеріалів справи,  спірна квартира стала об'єктом комунальної
власності і належить на праві власності Сумській обласній раді на підставі
рішення Господарського суду Сумської області від 13 серпня 2007 року,  яке було ухвалене в проміжок часу після
ухвалення рішення судом першої інстанції і на даний час набрало законної сили.

Дана
обставина встановлена зазначеним рішенням Господарського суду Сумської області
і доказуванню при розгляді даної справи,
відповідно до ч.3  ст. 61 ЦПК
України,  не підлягає.

Статтею
42 ЖК України,  зокрема,  передбачено,
що жилі приміщення надаються тільки громадянам,  які перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов.

з

Згідно
статті 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад
народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної,  міської,
районної в місті,  селищної,  сільської Ради народних депутатів за участю
громадської комісії з житлових питань,
створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад,  представників громадських організацій,  трудових колективів.

Згідно
статті 52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду
надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового
комітету підприємства,  установи,  організації,
затвердженим виконавчим комітетом районної,  міської,
районної в місті,  селищної,  сільської Ради народних депутатів,  а у випадках,
передбачених Радою Міністрів СРСР,
- за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з
наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних
депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Згідно статті 53 ЖК України жилі приміщення в будинках громадського
житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної
організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому
комітетові відповідно районної,  міської,  районної в місті,  селищної,
сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для
заселення.

Відповідно до
статті 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в
будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет
районної,  міської,  районної в місті,  селищної,
сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер,  який є єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення.

Згідно
ч.2  ст. 61 ЖК України договір найму
жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається
в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності- відповідним
підприємством,  установою,  організацією) і наймачем - громадянином,  на ім'я якого видано ордер.

З матеріалів
справи вбачається,  що ОСОБА_2.  вселився та зареєстрований в спірній
квартирі,  не перебуваючи на обліку
громадян,  які потребують поліпшення
житлових умов в м. Охтирка Сумської області,
без прийняття відповідного рішення повноважними органами про вселення
його в квартиру,  без отримання ордера на
спірну квартиру.

За таких
обставин та вимог закону,  колегія суддів
вважає,  що не залучивши до участі у
справі Сумську обласну раду,  виконавчий
комітет Охтирської міської ради,  які
мають пряме відношення,  в межах своїх
повноважень,  до спірних правовідносин
і,  дійшовши висновку про те,  що ОСОБА_2.
вселився і проживає в спірній квартирі на законних підставах,  суд першої інстанції фактично вирішив питання
про права та обов'язки зазначених юридичних осіб.

Таким
чином зазначене рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд.

Крім
того,  колегія суддів звертає увагу суду
першої інстанції на те,  що відсутність у
позовній заяві вказівки на те,  яких саме
осіб необхідно виселити із квартири,  є
підставою для залишення заяви без руху,
а при невиконанні вимоги про усунення недоліків заява вважається
неподаною і підлягає поверненню позивачеві ( ст.  121 ЦПК України).

4

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.5,    311 ч.1 п.4,  314 ч.1 п.2,
315 ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Охтирського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Охтирський
агролісгосп» задовольнити частково.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2007 року
скасувати і справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі
суду.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду
України.