07 лютого 2007 року                                                                                       м. Хмельницький
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької
головуючого - судді Харчука В.М. суддів: Карпусь С.А., Кізюн О.Ю. при секретарі
Хмельницькій Ю.А. з участю: апелянта ОСОБА_1
розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-Ц-119
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ярмолинецького районного суду від 30 листопада 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до Жилинецької сісльської ради та Жилинецького
сільського голови про скасування розпорядження Жилинецького сільського голови № 8 від 4 квітня 2006 року, поновлення на
роботі на посаді бухгалтера Жилинецької сільської ради, внесення запису до
трудової книжки, виплати доплати за час роботи з 7 лютого 2006 року по 4 квітня
2006 року, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу
та моральної шкоди, заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судова колегія

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що розпорядженням Жилинецького сільського голови № 8 від ; квітня 2006 року її
незаконно звільнено з роботи з посади
бухгалтера Жилинецької сільської ради, як тимчасово працюючого працівника у зв'язку з виходом на роботу постійного працівника -
бухгалтера ОСОБА_2.

Позивачка
вважає таке звільнення незаконним, так як 7 лютого 2006 року була за направленням Ярмолинецького районного центру зайнятості
прийнята на роботу бухгалтера Жилинецької сільської ради за постійним трудовим
договором. Бухгалтер сільради ОСОБА_2. перед тим
написала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням і була звільнена, на роботу не виходила. Про тимчасовий характер
трудового договору її ніхто не повідомляв, усно сільський голова її повідомив,
що вона приймається на роботу за безстроковим трудовим договором.

Розпорядженням
сільського голови їй також з порушенням постанови KM України № 268 від 09.03.2006 року із заниженням встановлено оклад в 350 гривень та
надбавка в сумі 50 гривень.

Головуючий у першій інстанції- Мосьондз І.А.                                      Справа № 22-ц-119

Доповідач -
Харчук В.М.                                                                           Категорія № 40

2

Тому
просила поновити її на роботі, стягнути із сільської ради на її
користь заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути в правильному розмірі надбавку
за інтенсивність праці в розмірі 50% від
посадового окладу, а всього 407,22 гривень доплати за період роботи з 7
лютого по 4 квітня 2006 року, 5125,10 гривень заробітку за час вимушеного
прогулу, 3 тисячі гривень моральної шкоди, внести відповідні записи в її
трудову книжку, просила поновити строк для звернення до суду.

Представник відповідача Жилинецької сільської ради
Жилинецький сільський голова позовні вимоги
позивачки визнав частково, пояснив, що ОСОБА_1 була прийнята на посаду
бухгалтера Жилинецької сільської ради тимчасово, на період тимчасової
непрацездатності та відпустки постійного працівника ОСОБА_2. ОСОБА_2. дійсно
написала заяву про звільнення, однак звільнена не була, а після розмови з нею, написала заяву і була відправлена у відпустку. Він
до центру зайнятості заявки про вільну вакансію не направляв. При
укладанні договору з ОСОБА_1 заробітна плата їй була визначена за домовленістю сторін в розмірі 350 гривень оклад та 50
гривень доплати. Позов в частині доплати в сумі 407,22 гривень визнає, в решті
позову заперечує.

Рішенням Ярмолинецького районного
суду від 30 листопада 2006 року поновлено строк звернення
до суду ОСОБА_1, стягнуто із Жилинецької ьсільської ради на її користь 407,22
гривень доплати до окладу, зобов'язано відповідача внести до трудової книжки
позивачки записи про час її роботи на посаді бухгалтера Жилинецької сільської
ради з 07 лютого 2006 року по 04 квітня 2006 року.

В решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто із
Жилинецької сільської ради 51 гривню мита та 7,50 гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на невідповідність висновків суду обставинам
справи та незаконність рішення, просить рішення суду першої інстанції
скасувати, її позовні вимоги задоволити повністю.

Судом не враховано, що факт
безстрокового трудового договору підтверджується записом в
трудовій книжці та її заявою про прийняття на роботу.

На заяві
невідомою особою виправлена дата її написання на 14.02.2006 року, резолюція
на заяві сфальсифікована сільським головою.

Бухгалтер
ОСОБА_2 написала заяву про звільнення 25.01.2006 року і тому вона була
направлена на роботу 7 лютого 2006 року, що підтверджується показами свідків та
табелем виходу на роботу. Резолюція
сільського голови на заяві сфабрикована 27.02.2006 року.

Розпорядження сільського голови від 26 січня 2006 року №
3 також сфабриковано сільським головою в частині направлення бухгалтера ОСОБА_2
у відпустку, а не про її звільнення. Про саме розпорядження їй стало відомо
лише 27 лютого 2006 року, коли сільський
голова змушував її, як бухгалтера, незаконно нарахувати та виплатити лікарняні ОСОБА_2.

Незрозумілий також термін відпустки
ОСОБА_2.

Судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.ст. 3070308 ЦПК
України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну
скаргу апелянта, якщо рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до
ст.ст. 21-22, 23-24, 36, п.п. 2 ч. 1, 38 ч.ч. 1 та 2 КЗпП України працівник має
право укласти трудовий договір (строковий або безстроковий) із власником
підприємства, установи, організаціїї або уповноваженим ним органом.
Забороняється необгрунтована відмова від прийняття на роботу. Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.
Письмова форма договору обов'язкова при укладанні трудового договору з
фізичною особою. Трудовий договір вважається

3

укладеним і тоді, коли працівник
фактично допущений до виконання трудових обов'язків без видання
відповідного письмового розпорядження.

Працівник має право припинити
трудовий договір за угодою сторін або за власним бажанням, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово
за два тижні.

Якщо працівник після закінчення
строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання
трудового договору власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою заявою, крім випадків, коли на його
місце запрошено працівника, якому відповідно до законодавства не може бути
відмовлено в укладенні трудового договору.

Відповідно до
ст. 19, п. 2, ст. 20 п. 4, п. 5 Закону України «Про зайнятість населення» підприємство, установа та організація
зобов'язана письмово повідомляти службу зайнятості про наявність вільних робочих
місць щомісячно.

Служба зайнятості вправі направляти
для працевлаштування на підприємство, в установу,
організацію безробітних громадян лише при наявності там вільних робочих місць чи
вакансій.

Судом встановлено, що відповідно до
штатного розпису Жилинецької сільської ради на 2006
рік передбачена посада головного бухгалтера в кількості однієї одиниці. Ця вакансія зайнята гр. ОСОБА_2., яка працювала і працює на
зазначеній посаді за безстроковим трудовим договором з 5 січня 2005 року.

В січня 2006 року ОСОБА_2.
захворіла і 24 січня написала заяву про звільнення за власним бажанням за
станом здоров'я.

Однак  після розмови із сільським головою ОСОБА_2.
передумала звільнятись і написала заяву про надання їй відпустки чергової
оплачуваної з 25 січня 2006 року строком на 37 днів. Після
даної відпустки ОСОБА_2. ще взяла відпустку за власний рахунок
терміном 14 днів.

В зазначений період Жилинецька
сільська рада потребувала кваліфікованого бухгалтера для нарахування та виплати заробітної плати працівникам, підготовки
та здачі звітності.

Секретар
Жилинецької сільської ради в усному порядку звернулась до Ярмолинецького центру зайнятості і центром 7 лютого 2006 року до
Жилинецької сільської ради для працевлаштування була направлена ОСОБА_1, яка з
7 лютого по 4 квітня 2006 року працювала
бухгалтером Жилинецької сільської ради і була звільнена із займаної посади у зв'язку з виходом на роботу постійного
працівника - бухгалтера ОСОБА_2.

Письмових
повідомлень про наявність вільних вакансій в штатному розписі Жилинецької сільської ради до центру зайнятості
Жилинецький сільський голова не направляв.

Наведені обставини повністю
підтверджуються дослідженими доказами: показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовними матеріалами
прокуратури Ярмолинецького району, заявою ОСОБА_1 та розпорядженнями сільського
голови № 8 від 04.04. 2006 року, № 6 від 26.02.2006 року, № З від 26 січня 2006
року, табелями обліку робочого часу, направлення центру зайнятості, штатними
розписами та іншими доказами (а.с. 4-9, 55-71).

Наведеним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку, врахував, що
постійний працівник ОСОБА_2. з роботи звільнена за поданою заявою не була, її
вакансія не звільнялась, вона перебувала на лікарняному та у відпустці і з 4
квітня 2006 року повернулась на роботу. Тому були відсутні підстави для
укладання безстрокового трудового договору із ОСОБА_1 за направлення центру
зайнятості. Вона могла бути прийнята на роботу і фактично була
прийнята лише за строковим трудовим договором на час тимчасової відсутності постійного працівника. Та обставина, що ОСОБА_1
при прийнятті на роботу не була попереджена Жилинецьким
сільським головою про

4

тимчасовий її характер і її не було
ознайомлено з розпорядженням про прийняття на роботу, не дає підстав для звільнення постійного працівника ОСОБА_2 із
займаної посади та поновлення позивачки на роботі.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Ярмолинецького районного суду
від 30 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня її проголошення.