Справа №2-259/07/04
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

26 березня 2007 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді              Донець
О.В.

при секретарі                                     Якішиній
О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення заробітної платні та середнього
заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2006 р. позивач звернувся до суду з позовними вимогами про
стягнення заробітної платні та середнього заробітку за час затримки остаточного
розрахунку, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на наступне.

08.06.2005 р. між ним та відповідачкою приватним підприємцем ОСОБА_2.
укладений безстроковий трудовий договір, відповідно до якого він прийнятий на
посаду завідуючого по реалізації товарів. 10 березня 2006 р. він звільнився за
згодою сторін по п.1 ст. 36 КЗпП України. Однак, відповідач в день звільнення
не проізвела з ним остаточний розрахунок, який складається з заборгованості по
заробітній платні в сумі 462 грн. та компенсації за невикористану відпустку в
розмірі 240 грн. Просить стягнути з відповідача також суму середнього заробітку
за весь час затримки розрахунку за період з 10.03.2005 р. в розмірі 664 грн.

Вважає, що відповідач, не виплативши заробітну платню, затримавши
остаточний розрахунок, грубо порушив його право на отримання зарплатні,
внаслідок чого він вимушений звертатися в судові органи за захистом своїх прав,
що в свою чергу спричинило йому моральну шкоду, яку просить стягнути з
відповідача в розмірі 400 гр. Крім того, просить стягнути також на його користь
витрати по юридичній допомозі в розмірі 75 грн. та 535 грн. за проведення
експертизи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково,
відмовившись від стягнення з відповідача компенсації за невикористану
відпустку, посилаючись на те, що остання була йому виплачена, та середнього
заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку.

Представник відповідача позов не визнав, однак, враховуючи висновок
почеркознавчої експертизи, не вважає можливим заперечувати проти задоволення
позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні
вимоги ОСОБА_1. такими, що підлягають частковому задоволеню.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить
працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день
звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство,
установа, організація згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити
працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Судом встановлено, що 08.06.2005 р між позивачем ОСОБА_1.
та відповідачем приватним підприємцем ОСОБА_2. укладений безстроковий трудовий
договір, відповідно до якого ОСОБА_1. прийнятий на посаду завідуючого по
реалізації товарів з заробітною платнею в розмірі 290 грн. на місяць, але не
нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати.

10 березня 2006 р. позивач звільнився за згодою сторін по
п.1 ст. 36 КЗпП України. Викладене підтверджується відповідними записами у
трудовій книжці позивача.

На день звільнення з роботи остаточний розрахунок з
позивачем проізведений не був. Ці обставини підтверджуються наданими суду
відомостями по виплаті заробітної платні за лютий та березень 2006 p., а
також висновком почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підписи від
імені ОСОБА_1. в платіжній відомості в графі «підпис в отриманні» сум за лютий
та березень 2006 р. виконані не ОСОБА_1., а іншою особою.

Таким чином, судом встановлено, що, при звільненні позивачу не був
сплачений остаточний розрахунок, не виплачена заробітна платня за лютий 2006 р. в розмірі 318,11
грн. та 10 днів березня 2006 р.
в розмірі 95,49 грн. Ці кошти не сплачені позивачу і на день розгляду справи,
хоча остання знаходиться в провадженні суду з квітня 2006 р.

Крім того, не виплативши позивачу заробітну платню і
затримавши остаточний розрахунок, відповідач грубо порушила його гарантоване
Конституцією право на отримання зарплатні, що спричинило йому моральну шкоду,
яку він оцінює в 400 грн.

Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги
ОСОБА_1. і стягує з відповідача на його користь заборгованість по заробітній
платні в сумі 413,6 грн., а також 400 грн. в відшкодування шкоди.

Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті
експертизи в сумі 535,75 грн., держмито в розмірі 11,5. грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Виходячи з наведенного,
керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 208-210,213-215 ЦПК України, на підставі
ст.ст.116,117 КЗпП України, ст. 1167 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1.
задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1   413,6 грн. заборгованості по заробітній
платі, 400 грн. в відшкодування моральної шкоди, 535,75 грн. за проведення
експертизи, а також витрати по оплаті держмита в розмірі 11,5 грн. та інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього 1390,85 грн.

В задоволенні
іншої частини позовних вимог ОСОБА_1. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.