Справа : № 22ц-5071/07                                               Головуючий в 1 інстанції: Єрмаков Ю.В.
Категорія : 21                                                                 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року Судова колегія судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого- Фарятьєва С.О.

суддів -  Коротенко Є.В., Карайван Т.Д.

при секретарі - Супонєвої Н.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кіровську Луганської області на рішення Кіровського
міського суду Луганської області від 30 липня 2007 року за позовом ОСОБА_1до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Кіровську
Луганської області про стягнення не донарахованих щомісячних страхових виплат,
-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2007
року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідача Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
м. Кіровську Луганської області, при цьому посилався, що відповідачем,
починаючи з 1 березня щорічно при вирішення питання про перерахунок страхових
виплат, які йому сплачуються у зв'язку з пошкодженням здоров'я на виробництві,
у порушення вимог Закону, який регулює ці перерахунки, замість коефіцієнту зростання середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з
питань статистики, запроваджувався коефіцієнт зростання середньомісячної
реальної заробітної плати, що є неправильним та призвело до зменшення розміру належних йому страхових виплат і недоплати
за період з 1 березня 2002 року по 1 березня 2007 року 1971 грн. 48 коп.
Добровільно відповідач не бажає провести належний перерахунок та доплатити йому
вказану суму, а також визначити нову суму щомісячних платежів з 1 березня 2007 року, яка повинна складати 309 грн 52. коп.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з
відповідача 1971 грн. 48 коп. одноразово та зобов'язати його сплачувати йому щомісячно з вказаного строку по 309 грн. 52 коп.
до наступного перерахунку.

Рішенням
Кіровського міського суду Луганської області від 30 липня 2007 року позов
ОСОБА_1. задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати і ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
позивачеві відмовити, оскільки вважає,що винесено воно з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Заперечень на апеляційну скаргу
відповідача до матеріалів справи не надійшло.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обгрунтованість і
законність рішення суду першої інстанції та обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно з вимогами ч.1. ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до
вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом
встановлено, що позивачу, у зв'язку з стійкою втратою працездатності у розмірі 20%, як потерпілому на виробництві, були призначені
щомісячні страхові платежі згідно Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на

2

виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", які йому виплачує
відповідач.

У відповідності
зі ст.29 цього Закону перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання в попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної
економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики.
Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідачем, тобто вищевказаним Фондом, починаючи з 1 березня 2002 року позивачу провадилися
перерахунки страхових виплат кожного року, але при цьому відповідач
виходив з встановлених Правлінням Фонду ССНВ України коефіцієнтів зростання
середньомісячної реальної заробітної плати у галузях національної економіки, що
вказаним Законом не передбачено.

Таким чином, суд
першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення прав позивача при
перерахуванні страхових виплат, при цьому суд навів на підтвердження своїх
висновків докази, які є у справі, та які належним чином досліджені, послався на
Закон, який регулює виниклі правовідносини та привів відповідні розрахунки,
заперечень проти яких відповідачем не надано.

Посилання
відповідача про те, що вони не могли брати для перерахунку інші коефіцієнти,
ніж ті, які встановлені Правлінням Фонду ССНВ України, тому що вони є
відділенням Фонду і тому повинні виконувати постанови його Правління, на увагу
не заслуговують, оскільки ця обставина не звільняє відповідача від виконання
закону у тому вигляді, в якому він викладений.

Крім того, положення постанов Правління Фонду ССНВ України, які приймалися
з приводу спірних коефіцієнтів та на які посилається відповідач,
визнані недійсними, що вбачається з постанови
Київського апеляційного господарського суду від 14 червня 2005 року і ухвали
Вищого адміністративного суду України від 6 вересня 2006 року.

Не заслуговують уваги
і посилання апелянта на наявність прийнятої у відповідності з наданими
повноваженнями постанови правління ФССНВ України №24 від 27 квітня 2007 року,
якою було затверджено Порядок призначення, перерахування та проведення
страхових виплат, оскільки вищезазначений Порядок був зареєстрований у
Міністерстві юстиції України у встановленому порядку тільки 22 червня 2007 року
за №715/13982, тобто саме з вказаного часу він
набрав чинності, є належним нормативним актом і підлягає виконанню з дати його
реєстрації.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду 1-ї інстанції
відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду, тому не можуть бути підставою для зміни чи
скасування рішення суду.

Згідно з вимогами ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Луганської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Кіровську Луганської області відхилити.

Рішення
Кіровського міського суду Луганської області від 30 липня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала апеляційного суду Луганської області набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців після її проголошення.