РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року травня місяця 14 дня колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у
складі:

Головуючого, судді
Яковенко Л.Г.

суддів
Синельщікової О.В. Куриленко О.С.

при секретарі
Гребенніковій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна
України, Фонду майна АР Крим про стягнення заробітної плати, витрат на
відрядження та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною
скаргою Фонду державного майна України на рішення Центрального районного суду
Автономної Республіки Крим від 23 січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим
від 23 січня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду державного майна
України, Фонду майна АР Крим про стягнення заробітної плати, витрат на
відрядження та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. З Фонду
державного майна України на користь ОСОБА_1 стягнено 6195,21 грн.
заборгованості по заробітній платі, 313,54 грн. заборгованості на відрядження,
500 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 7008,75 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено. Судові витрати віднесені за рахунок держави.

В апеляційній
скарзі відповідач Фонд державного майна України просить рішення суду скасувати
і закрити провадження по справі, посилаючись на те, що рішення незаконне і
необгрунтоване, ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального
права. Вважає, що судом не повно з'ясовані обставини, що мають значення для
справи, і висновки суду не відповідають обставинам справи. Судом не взято до
уваги, що Фонд державного майна України не здійснював розрахунок доходів та
видатків фонду оплати праці працівників Представництв Фонду в районах та містах
АРК і не приймав рішення про ліквідацію Представництв, а лише повідомив про
припинення фінансування з Державного бюджету України Фонду майна АР Крим, отже
провести розрахунки з працівниками Представництва повинен Фонд майна АР Крим.
Також, посилається на те, що Фонд державного майна України участі у створені
Представництв не приймав, він не є їх засновником та роботодавцем працівників
Представництв, а тому не є особою, на яку чинним законодавством покладено обов'язок
проводити розрахунки при ліквідації юридичних осіб або скороченні штату. Крім
того, вказує, що відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства
України спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби відносяться до

Справа №
22-ц-2928/2007 р.                      Головуючий
у першій

інстанції
Благодатна О.Ю.

Доповідач
Синельщікова О.В.

компетенції адміністративних судів. Згідно з документами,
доданими до позовної заяви, позивачка є державним службовцем, отже даний спір
повинен був бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши
суддю-доповідача, представників відповідачів, перевіривши матеріали справи та
доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою і
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді
справи судом першої інстанції встановлено, що наказом №04 від 14 січня 2002
року ОСОБА_1 прийнята на посаду старшого інспектора Представництва Фонду майна
АР Крим в місті Феодосії з 01 січня 2002 року, позивачка не є державним
службовцем (а.с.9). ОСОБА_1 припинила державну службу у зв'язку з досягненням
граничного віку перебування на державній службі 13 жовтня 2001 року (а.с.8).

Наказом № 28 від
24 липня 2006 року позивачка звільнена з посади старшого інспектора у зв'язку з
ліквідацією Представництва ФМ АРК в місті Феодосії за статтею 40 Кодексу
законів про працю України (а.с.9).

Починаючи з 1
січня 2006 року позивачці не виплачувалася заробітна плата, не були
компенсовані витрати на службові відрядження, заборгованість за період з січня
по липень місяці 2006 року склала 6508,75 грн.

Задовольняючи
частково позовні вимоги та стягуючи належні позивачці виплати з Фонду
державного майна України, суд першої інстанції виходив з того, що Представництво
Фонду майна АР Крим в місті Феодосії, в якому працювала позивачка, є юридичною
особою і державним органом, який створений Фондом майна АР Крим та знаходиться
в його підлеглості, але утримується за рахунок Державного бюджету України,
внаслідок чого кошти у бюджеті Автономної Республіки Крим на утримання
Представництва не передбачені.

З урахуванням
викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що обов'язок по виплаті
позивачці заробітної плати повинен нести Фонд державного майна України за рахунок
призначень, передбачених у Державному бюджеті України на 2006 рік на
забезпечення діяльності Фонду державного майна України.

Колегія суддів
апеляційного суду погоджується з такими висновками суду і рішенням суду в цій
частині, як відповідним обставинам справи, вимогам матеріального і
процесуального закону.

При апеляційному
перегляді справи встановлено, що відповідно до Указу Президента України „Про
органи приватизації Автономної Республіки Крим" від 18 серпня 1995 року №
757/95 Фонд майна Автономної Республіки Крим і Представництва Фонду майна
Автономної Республіки Крим у районах і містах діють на підставі положень,
затверджених Урядом Автономної Республіки Крим.

Фонд державного
майна України своїм листом від 20 грудня 2005 року № 10-14-20681 повідомив Фонд
майна Автономної Республіки Крим про припинення з 01 січня 2006 року
фінансування за рахунок коштів Державного бюджету та пропонував привести
законодавчі акти, які регулюють питання фінансування Фонду майна Автономної
Республіки Крим та його представництв, у відповідність до Бюджетного кодексу
України.

21 січня 2006
року Фонд майна Автономної Республіки Крим видав наказ № 25 про ліквідацію з 25
січня 2006 року Представництва Фонду майна Автономної Республіки Крим в місті
Феодосії. Вказаним наказом для здійснення заходів щодо ліквідації
Представництва Фонду майна Автономної

Республіки Крим у вказаному місті була створена комісія,
який доручено здійснити певні заходи щодо проведення ліквідації (виявити
кредиторів по погашенню дебіторської заборгованості, по закриттю поточних
рахунків в установах казначейства, провести розрахунки з робітниками
Представництва, провести інвентаризацію майна та інше).

У зв'язку з
припиненням фінансування Фондом державного майна України з 1 січня 2006 року
працівникам Представництва Фонду майна Автономної Республіки Крим в місті
Феодосії не виплачувалася заробітна плата.

Судом
встановлено, що до 2006 року представництва Фонду майна АР Крим утримувалися
Фондом державного майна України за рахунок коштів Державного бюджету України
відповідно до пункту 10 Положення про представництво Фонду майна Автономної
Республіки Крим в місті, районі, затвердженого постановою Уряду Автономної
Республіки Крим від 02 листопада 1995 року № 325 та погодженого Верховною Радою
Автономної Республіки Крим і Фондом майна України.

Фінансування
апарату Фонду майна АР Крим здійснювалося за рахунок коштів бюджету Автономної
Республіки Крим, а фінансування Представництва здійснювалося виключно за
рахунок коштів Державного бюджету України.

Видатки на
забезпечення діяльності Фонду державного майна України (в тому числі на
заробітну плату працівників) враховувалися виходячи з граничної чисельності
працівників Фонду, затвердженої йому постановою Кабінету Міністрів України від
26 лютого 2000 року № 403 (3092 одиниці).

За рахунок цих
видатків до 2006 року здійснювалося утримання Представництв Фонду майна АР
Крим.

При формуванні
показників Державного бюджету України на 2006 рік видатки на забезпечення
діяльності Фонду державного майна України на 2006 рік визначилися також
виходячи з встановленої граничної чисельності працівників (3092 одиниці) і Фонд
державного майна України не ініціював їх зменшення у зв'язку з припиненням
фінансування представництв Фонду майна АР Крим.

Державний бюджет
України на 2006 рік був сформований з урахуванням витрат на утримання
Представництв Фонду майна АР Крим, в тому числі Представництва Фонду майна
Автономної Республіки Крим в місті Феодосії.

Наявність у
Державному бюджеті України на 2006 рік видатків на оплату праці працівникам
Представництв Фонду майна Автономної Республіки Крим визнана Міністерством
фінансів України у листі від 20 листопада 2006 року №31-18010-3-8/5986.

Тому апеляційний
суд дійшов висновку, що у разі ліквідації Представництва Фонду майна Автономної
Республіки Крим в місті Феодосії, пов'язані з цим у 2006 році видатки мали бути
проведені за рахунок призначень, затверджених в Державному бюджеті України на
2006 рік на забезпечення діяльності Фонду державного майна України.

На підставі
викладеного, колегія суддів встановила, що Фонд державного майна України
незаконно припинив фінансування Представництва за рахунок Державного бюджету
України, в тому числі коштів, передбачених на заробітну плату працівникам
Представництва, а тому повинен нести відповідальність з виплати позивачці не
отриманої заробітної плати, витрат на відрядження.

Не може колегія
суддів апеляційного суду погодитися з рішенням суду в частині стягнення у
відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Відповідно до
частини 1 статті 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Отже,
матеріальний закон передбачає відповідальність лише власника або уповноваженого
ним органа за завдану працівникові шкоду порушенням його трудових прав, а не
відповідальність іншої особи.

При апеляційному
перегляді справи встановлено, що Представництво Фонду майна АР Крим в м.
Феодосії згідно з Положенням є органом виконавчої влади АР Крим,
підпорядкований Уряду АР Крим, підзвітний Фонду державного майна України в
питаннях приватизації майна, яке находиться в загальнодержавній власності,
Верховні Раді АР Крим - в питаннях приватизації майна, яке знаходиться у
власності АР Крим.

Таким чином,
Фонд державного майна України не є особою, яка повинна нести відповідальність
за завдану позивачці моральну шкоду несвоєчасною виплатою заробітної плати,
інших виплат у зв'язку з виконанням трудових обов'язків.

Колегія суддів
апеляційного суду вважає, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди не може
бути покладений також на іншого відповідача - Фонд майна АР Крим за
недоведеністю його вини, тому що невиплата заробітної плати сталася у зв'язку з
незаконним припиненням фінансування Представництва із Державного бюджету
України Фондом державного майна України.

За таких
обставин, рішення суду слід змінити, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення
моральної шкоди за статтею 237-1 Кодексу законів про працю України відмовити.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 303, 307, 309, 316 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Фонду державного майна України задовольнити частково.

Рішення
Центрального районного суду Автономної Республіки Крим від 23 січня 2007 року
змінити. У частині часткового задоволення позову про відшкодування моральної
шкоди скасувати.

ОСОБА_1
відмовити в позові до Фонду державного майна України, Фонду майна Автономної
Республіки Крим про відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення
Центрального районного суду Автономної Республіки Крим від 23 січня 2007 року
залишити без змін.

Рішення апеляційного
суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може
бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців.