Справа № 33ц-240/07                                                      Головуючий
у 1 інстанції Підлісна І.М.
34                                                                     Доповідач:      Мудренко Л.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2007 року колегія судців з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Завидовської-Марчук
О.Г.,  Подолюка В.А.,  Мудренко Л.І.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Тернопільської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання права
власності на спадкове майно та визнання недійсним реєстраційного посвідчення за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 17 серпня 2004 року,
додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 грудня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18 січня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась в
суд із позовом до Тернопільської МДШ області про визнання за нею права
власності на 9/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 як спадкове майно після
померлого її рідного дядька ОСОБА_2 Також просила визнати недійсним
реєстраційне посвідчення на об"єкти нерухомого майна,  які належать юридичним та фізичним особам,  видане Кременецьким райБТІ на 9/20 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 на ім"я держави в особі Тернопільської МДШ на
праві державної власності від 19.09.2002 р. на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 20 вересня 2002 року виданого Кременецькою
держнотконторою.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 17.08.2004 року в позові відмовлено.
Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06.12.2004 року
поновлено строк постановления
додаткового рішення. В позові ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про
право власності виданого Тернопільській МДШ 19.09.2002 року відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 18 січня 2005 року рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 17 серпня 2004 р. та додаткове рішення
від 6 грудня 2004 року залишено без змін.

2

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити рішення місцевого суду,  посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заперечуючи
проти касаційної скарги представник Тернопільської ОДПІ. вказує на те,  що судові рішення,  на його думку,  є законними та обґрунтованими.

Відповідно
до Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року №697-V дана
справа була передана до розгляду відповідно до глави 2 Розділу V Цивільного
процесуального кодексу України апеляційному суду Волинської області.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_2,  який був власником 9/20 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Рішенням
Кременецького районного суду від 05.11.2001 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
від 10.01.2002 року,  визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину від 05.04.1999 p.,
видане на ім"я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 та
реєстраційне посвідчення на право власності на 9/20 частини будинковолодіння
АДРЕСА_1 від 19.04.1999 р. та здійснено перехід спадщини на спірне
будинковолодіння на користь держави. Законність цих рішень підтверджено ухвалою
Верховного Суду України від 11.04.2002р.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  місцевий суд,  виходив з того,  що норми ЦК України (2004 р) та книги шостої Кодексу - Спадкове
право,  на які покликалася ОСОБА_1,  до спірних правовідносин не
застосовуються,  оскільки спадщина була
вже відкрита і перейшла до держави,  з
видачею відповідних документів.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив судові рішення без
змін.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги
висновок судів не спростовують.

з

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2004
року,  додаткове рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 6 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 18 січня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.