Справа № 22- 5087 2007 р.             Головуючий
у 1 інстанції:  Бузанов П.М.
39                                          Доповідач:   НовіковаГ.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня  2007 року                               Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого:
Новікової Г.В.

суддів:
Дем"яносова М. В.,  Азевича В.Б.

при секретарі:
Алексєєвій Г.Є.

розглянув
у відкритому судовому засіданні у м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на рішення
Жданівського міського суду від 25 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до ЗАТ "Орендне підприємство" шахта Жданівська" про стягнення
одноразової допомоги та моральної шкоди

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення Жданівського міського
суду  від 25 квітня 2007 року,  яким йому відмовлено в задоволенні позову.

В
обґрунтування позову посилався на те,  що
він працював у відповідача і 21.08.2003 року звільнився з роботи за станом
здоров"я. Згідно Тарифної угоди відповідач повинен був йому виплатити
одноразову допомогу в розмірі 3-х середніх заробітних плат,  що складає 2964, 45 грн.. Невиплатою йому
спричинена моральна шкода. Просив стягнути з відповідача на його користь
одноразову допомогу , моральну шкоду,  а
всього 5928, 90 грн..

Апеляційний
суд вважає,  що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд виходив з
того,  що позивачем пропущено без
поважних причин 3-х місячний строк,
передбачений для звернення до суду із таким позовом.

Разом з тим
такий висновок суперечить нормам матеріального права.

Відповідно
до  ст. 233 КЗпП України у разі порушення
законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Із
позовної заяви вбачається, що позивач звернувся із позовом про стягнення
вихідної допомоги у зв"язку із звільненням,  передбаченої Галузевою угодою та Колективним
договором.

Згідно
статтей 2 Закону України „Про оплату праці" та  ст. 97 КЗпП України вихідна допомога у
зв"язку із виходом на пенсію входить до структури оплати праці. А тому на
вимоги про її стягнення не розповсюджується строк,  передбачений
ст. 233 КЗпП України.

Судом
встановлено,  що позивач був звільнений з
роботи по п.2  ст. 40 КЗпП України за
станом здоров"я 21.08.2003 року.

Колективним
договором шахти „Жданівська" передбачена виплата вихідної допомоги у
зв"язку із виходом на пенсію за рахунок прибутку підприємства.

Відповідно
до балансу підприємства за 2003 рік шахта „Жданівська" мала непокриті
збитки в розмірі 22427 тис. грн. та заборгованість по заробітній платі в сумі
6939 тис.  грн..

Згідно
виписки із протоколу сумісного засідання профспілкового комітету і
адміністрації шахти „Жданівська" № 55 від 9.09.2004 року поновлено виплати
3-х місячної допомоги працівникам,  які
перейшли на пенсію і звільнені лише з 1.01.2004 року.

За
вказаних обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв"язку із
відсутністю коштів на такі виплати на момент звільнення позивача. А тому
рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись  ст.
ст. 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1.    частково задовольнити.

Рішення
Жданівського міського суду  від 25 квітня
2007 року скасувати.

В
задоволенні позову ОСОБА_1
до ЗАТ "Орендне підприємство" шахта Жданівська"
про стягнення одноразової допомоги та моральної шкоди відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців.