АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22ц-158 /2007 року                                          Головуючий
Л.М.  Суддя-доповідач: Корнієнко В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року  січня  місяця 24 дня                                                                м.  Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого
судді: Корнієнка В.І.

Суддів : Карнауха П.М.  Триголова
В.М.

При секретарі:
Барило ЯВ.

З участю
адвоката ОСОБА_1

Представника
відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2-ОСОБА_3

на рішення
Київського районного суду м.  Полтави від
10 жовтня 2006 року

по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про визнання такими,  що
втратили право на користування жилим приміщенням,  скасування реєстрації.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді -
доповідача Апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2006 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_5 про визнання такими,  що втратили право на користування жилим
приміщенням,  скасування реєстрації.

В
обгрунтування своїх позовних вимог вказав,
що він має у приватній власності житловий будинок АДРЕСА_1.

Також
зазначив,  що відповідачі по справі,  його колишня дружина та син,  у червні 1998 року залишили будинок та стали
проживати окремо. Кошти за комунальні послуги вони не сплачують та будинком
взагалі не користуються,  а тому прохає
визнати відповідачів такими,  що втратили
право на користування жилим приміщенням.

Рішенням
Київського районного суду м.  Полтави від
10 жовтня 2006 року позовні вимоги задоволено.

Визнано
ОСОБА_2,  ОСОБА_5 такими,  що втратили право на користування жилим
приміщенням,  а саме житловим будинком
АДРЕСА_1.

Зобов'язано
Київське РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області,  Відділенню ПРФО знати ОСОБА_2,  ОСОБА_5 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2

2

Стягнуто
з ОСОБА_2,  ОСОБА_5 на користь держави
судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. солідарно.

З
рішенням суду не погодився представник ОСОБА_2 -ОСОБА_3,  в своїй апеляційній скарзі прохає його
скасувати та постановити нове,  яким в
задоволенні позову відмовити.

Вказав,  що судом порушено норми матеріального
права,  а висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Колегія
суддів,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  приходить до
висновку,  що остання підлягає
задоволенню.

Згідно
п.4  ст.
309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права.

Як
вбачається із матеріалів справи та судом вірно встановлено,  позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого за спільні кошти в 1986 році
придбали буд.  АДРЕСА_1.

В 1998 році шлюб між сторонами було розірвано та з цього часу відповідачка
та її син ОСОБА_5 стали проживати окремо.

Постановляючи
рішення про задоволення позовних вимог,
судом допущено порушення норм матеріального права,  а саме не застосовано  ст. 60 Сімейного Кодексу України,  у відповідності до якої майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку.

Також
судом не прийнято до уваги,  що ОСОБА_2
перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з липня 1983 року по серпень 1998
року і саме в цей період в жовтні 1986 року ними було придбано будинок на
підставі договору купівлі-продажу,  який
відповідно до чинного законодавства є спільною сумісною власністю.

Згідно  ст. 41 Конституції України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є
непорушним.

Позивачем
не доведено,  що відповідачка ОСОБА_2
втратила право на користування спільною сумісною власністю.

Крім
того,  судом не враховано,  що згідно рішення місцевого Київського
районного суду м.  Полтави від 09 жовтня
2002 року /а.с. 54/ в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про втрату права на житлову
площу в АДРЕСА_1 було відмовлено.

Таким
чином,  висновок суду про задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 є невірним,
оскільки при постановленні рішення судом не було прийнято до уваги
вищевказані обставини.

В
задоволенні позовних вимог про визнання ОСОБА_5 таким,  що втратив право на користування жилим
приміщенням слід відмовити оскільки про право ОСОБА_5 на проживання за адресою:
АДРЕСА_1 вирішується також співвласником,
його матір'ю ОСОБА_2

На
підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку,  що судом першої інстанції порушено норми
матеріального права,  а тому рішення
Київського районного суду м.  Полтави від
10.10.2006 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись  ст. 41 Конституції України  ст.
ст.  303,  309 п.4,
316 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

з

Рішення
Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2006 року скасувати та
ухвалити нове рішення,  яким в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про визнання такими,  що
втратили право на користування жилим приміщенням,  скасування реєстрації - відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Верховного Суду України.