Справа № 22Ц-1179/2006                                 Головуючий в 1 інстанції
01,  02,  05                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
червня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого -
Воробйової Н.С. ,

суддів - Оношко
Г.М. ,  Олійника В.І.

при
секретарі - Велицькому
О.О. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 26 січня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  треті особи,
які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Васильківський
районний відділ земельних ресурсів,
Дзвінківська сільська рада та ОСОБА_3,
про визнання права власності на земельну ділянку площею 0, 17 га,  зобов'язання Васильківського районного
відділу земельних ресурсів внести зміни у розмір площі земельної ділянки,  визначеної в державному акті на право
приватної власності на землю* виданого ОСОБА_1,
про визнання цього акту та договору купівлі-продажу земельної ділянки
частково дійсними.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

У липні 2006 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з вказаним позовом,  вимоги якого
обґрунтовував тим,  що станом на серпень 1998 року був
користувачем земельної ділянки площею 0,
14 га,  розташованої по АДРЕСА_1. Одним
з його сусідів був ОСОБА_4,  у
користуванні якого перебувала земельна ділянка площею 0, 258 га.

В серпні
1998 року
позивач домовився з ним про збільшення площі власної земельної ділянки на 0, 03 га за рахунок
землі,  що перебувала у користуванні
ОСОБА_4

У
зв'язку з цим обидва землекористувача подали відповідні заяви,  які 20
вересня 1998 року
були розглянути на засіданні виконавчого комітету Дзвінківської сільської ради.

Рішенням
виконавчого комітету №36
від 20.08.1998 року
земельна ділянка розміром 0,
03 га була вилучена у ОСОБА_5 та передана у користування ОСОБА_2

Був складений
акт про погодження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 змінених меж земельних ділянок.

Не
зважаючи на це,  на підставі рішення
виконавчого комітету Дзвінківської сільської ради №37 від 20 липня 1998 року ОСОБА_4
отримав державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на земельну ділянку,  площа якої була помилково зазначена у розмірі
0, 2580 га,  тобто,
розмірі,  який існував до
виділення з земельної ділянки площею 0,
03 га. При цьому її зовнішні межі в координатах точок „А" та „Б" не
відповідали встановленій площі,
співпадали з межами земельної

„А" та „Б" не відповідали
встановленій площі,  співпадали з межами
земельної ділянки,  що утворилась після
вилучення з неї 0, 03 га.

У
ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 помер,  в порядку спадкування за
законом право власності на земельну ділянку набула його дружина ОСОБА_3,  якій на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом був виданий інший державний акт серії НОМЕР_2,
в якому площа спадкової земельної ділянки
зберіглась,  становила 0, 25 & га,  проте змінились її межі,  координати яких відповідали координатам меж
земельної ділянки,  що існували до
вилучення з неї 0, 03 га.

В
березні 2004 року за
договором купівлі-продажу цю земельну ділянку ОСОБА_3 відчужила ОСОБА_3
Останній був виданий державний акт серії НОМЕР_3,  який
повністю відповідав державному акту серії НОМЕР_4,  виданому
до того ОСОБА_3: площа набутої земельної ділянки визначалась у розмірі 0, 258 га,  розташування її меж в точках „А" та
„Б" співпадало з розташуванням меж земельної ділянки,  що існували в точках „А" та „Б" до
вилучення з неї 0, 03 га.

Оскільки
ОСОБА_6 у встановленому законом порядку набув право на користування земельною
ділянкою,  користувався нею тривалий
час,  ніс відповідні податкові витрати,  то вважав її такою,  що не могла бути предметом ні державних
актів,  виданих на ім'я ОСОБА_4,  ОСОБА_3 та ОСОБА_3,  ні наведеного вище договору купівлі-продажу
земельної ділянки.

У
зв'язку з цим,  просив суд зобов'язати
Васильківський районний відділ земельних ресурсів внести зміни до державного акту
серії НОМЕР_3 на право
приватної власності на земельну ділянку,
виданого на ім'я ОСОБА_1,  у
відповідності до яких площа набутої нею земельної ділянки дорівнювала 0, 228 га.

Державний
акт про право приватної власності на земельну ділянку просив визнати частково
дійсним.

Крім
того,  позивач просив визнати частково
дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки,  укладений 19 березня 2004
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,  за
умови,  що площа відчужуваної земельної
ділянки дорівнювала б не 0,
258 га,  а 0, 2281 га.

Просив суд
визнати за ним право власності на 0,
17 га.

Рішенням
Васильківського міськрайонного суду від 26
січня 2007 року
позов ОСОБА_6 задоволений частково.

Державний
акт серії НОМЕР_3
від 28 серпня 2004 року на право
приватної власності на земельну ділянку АДРЕСА_1,  виданий-на ім'я ОСОБА_3,  визнаний частково недійсним.

Зобов'язано
Васильківський районний відділ земельних ресурсів внести зміни до нього в
частині,  що стосується лінійного розміру
довжини від точки „А" до точки „Б" - з 85,
30 м.  на 72, 27 м. ,  та розміру
площі земельної ділянки -
з 0, 258 га на 0, 2281 га.

У задоволенні
іншої частини позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині задоволених позовних
вимог скасувати,  ухвалити нове .рішення,  яким в їх задоволенні відмовити.

Посилається
на те,  що,  вирішуючи спір,  суд неналежним чином застосував земельне
законодавство,  припустився неповноти у
встановленні обставин справи,  що мають
значення для правильного вирішення спору. Зокрема,  не звернув увагу на те,  що у відповідності до  ст.
ст. 22 та 23 чинного
на той час ЗК України 1991
року право користування на землю набувалось з часу отримання
правоустановчого документу,  яким був
державний акт. Рішення Дзвінківської сільської ради про долучення до

земельної
ділянки позивача 0, 03 га та
акт про встановлення меж утвореної земельної ділянки правоустановчими
документами законом не вважались,  тому
не могли зумовити виникнення права користування земельною ділянкою.

На
спірну земельну ділянку площею 0,
03 га ОСОБА_2 державного акту не отримував,
у зв'язку з цим права користування на неї у встановленому на той час
законом порядку не набув. Такого висновку,
зокрема,  дійшов апеляційний суд
при перегляді постанови Васильківського міськрайонного суду від 10 березня 2006
року,  прийнятої за результатом розгляду
справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Васильківського районного
управління земельних ресурсів,  Дзвінківської
сільської ради та позовом ОСОБА_7  про
скасування рішення Дзвінківської сільської ради №55 від 12 грудня 2000 року та
виданого на підставі нього державного акту серії НОМЕР_4 від 13 квітня 2002
року на право приватної власності на земельну ділянку,  про скасування державного акту серії НОМЕР_5
від 28 вересня 2002 року про право приватної власності на земельну ділянку.

Суд на
цей висновок апеляційного суду увагу не звернув,  йе дослідив у судовому засіданні навіть
рішення Дзвінківської сільської ради №37
від 20 липня 1998 року,  у відповідності до якого ще за місяць до
вилучення спірної земельної ділянки було вирішено питання про передачу у
власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 258 га. При цьому в земельно-шнурову книгу цієї ділянки
будь-які зміни,  включаючи зменшення її
розміру на 0, 03 га,  ніколи не вносились.

Крім того,  ОСОБА_2 пропустив встановлений законом строк
позовної давності,  не надав суду
докази,  які б свідчили про те,  що про видачу відповідачам державних актів на
право приватної власності на земельну ділянку він дізнався лише у ході
приватизації власної земельної ділянки.

Свої
заперечення на наведені доводи апеляційної скарги учасники процесу до
апеляційного суду не подали.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2,  суд визнав частково
недійсним державний акт НОМЕР_6
від 28.09.2004 року на
право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 на ім. "я ОСОБА_8 та
зобов"язав Васильківський районний відділ земельних ресурсів внести
відповідні зміни до даного Державного акту.

Проте,  з матеріалів справи вбачається,  що позивач з такими позовними вимогами не
звертався,  що свідчить про те,  що суд вийшов за межі заявлених позивачем
позовних вимог,  чим порушив вимоги ч. 1  ст.  11 ЦПК України.

Крім
того,  чинним законодавством України
визнання частково недійсним (
або дійсним) Державного акту на право власності на земельну ділянку,  не передбачено.

Відмовляючи
позивачу у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_1,
суд не навів будь-яких мотивів даного рішення та залишив
цозд-увагою,  що даний договір є
підставою набуття останньою права власності на землю.

При
цьому,  суд проігнорував норму  ст. 216
ЦК України стосовно наслідків недійсності правочину,  припустившись неповноти судового
розгляду,  не дав належної оцінки
попереднім правочинам,  що укладалися між
сторонами,  Державним актам на право
власності на землю на ім"я ОСОБА_5,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1  а також   рішенням Дзвінківської сільської ради та
виконавчого комітету ради

щодо
вилучення земельної ділянки у ОСОБА_5 та передачу її у користування ОСОБА_2,
з відповідним погодженням меж земельних ділянок.

З
матеріалів справи видно,  що Рішенням №95 X сесії
Дзвінківської сільської ради від 10.11.2004
року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, .17 га для
будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та
ведення особистого селянського господарства (а.с. 24, 25).

Проте,  суд позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права
власності на земельну ділянку 0,
17 га взагалі не розглянув,  рішення в
цій частині позовних вимог не прийняв та не перевірив,  в яких межах передавалась позивачу земельна
ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських
будівель та ведення особистого селянського господарства і з якого часу за ним
рахується 0, 17 га
землі.

За
наведених обставин вважати рішення суду правильним не можна,  воно підлягає скасуванню,  оскільки суд не з'ясовував обставин
справи,  не застосовував необхідних норм
матеріального права,  порушив норми ЦПК України.

Справу слід
передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст. 307,  311 ЦПК
України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2007 року
скасувати,  справу передати до суду
першої інстанції на новий розгляд іншим суддею.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.