Справа №22ц-5015/07 р.                                Головуючий
- 40                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2 липня
2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                        Денисенко Л.Л.

судців:                                            Солодовник
О.Ф. Зінов'євої А.Г.

при
секретарі:                               Проляпі
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Артемівського міськрайсуду від 19 квітня 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1
до Першого воєнізованого гірничорятувального загону (далі ВГРЗ) про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Артемівського міськрайсуду від 19 квітня 2007 р. ОСОБА_1було відмовлено у задоволені позову, пред'явленого до Першого
ВГРЗ про поновлення на роботу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу ті відшкодування моральної шкоди.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 приніс апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства
та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну оцінку. Просив
ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач, не оспорюючи законність
укладання з ним контракту, посилався на те, що суд першої інстанції
безпідставно не прийняв до уваги додаткові угоди про продовження терміну дії
контракту, а також неодноразового переукладання строкового трудового договору.

В
судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному
обсязі і просив її задовольнити.

Позивач
до судового засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи
повідомлений належним чином.

Представник
відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а
рішення суду залишити без зміни.

Заслухавши
доповідача, сторони, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає

Як
вбачається з матеріалів справи, суд правильно визначив правовідносини, які
виникли між сторонами, надав їм відповідну оцінку і обґрунтовано відмовив
ОСОБА_1у задоволенні позовних вимог.

В ході
слухання справи судом було встановлено, що позивач з 1979 р. знаходився в
трудових відносинах з Першим ВГРЗ. З 2 січня 2003 р. за згодою між сторонами з
ним було укладено строковий трудовий договір на контрактній основі. Контракт
було укладено 2 січня 2003 р. строком на один рік, а потім на підставі
додаткових узгоджень від 08.12.2003 р. та від 01.10.2004 р. основний договір
продовжувався відповідно до 02.01.2005 р. та до 31.12.2006 р. на підставі
наказу №120К від 18.12.2006 р. позивача було звільнено з 31 грудня 2006 р. за
п.2 ст. 36 КЗПП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Виходячи
з наведеного, що не оспорюється позивачем, між сторонами мав місце строковий
трудовий договір - контракт, який віднесено до вимог ч. 2 ст. 23 КЗПП України.

Відповідно
до ч. 2 ст. 39-1 КЗПП України, трудові договори, що були переукладені один чи
декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 23, вважаються
такими, що укладені на невизначений строк.

Виходячи
з вищевикладеної норми закону, це правило не поширюються на випадки,
передбачені ч. 2 ст. 23 КЗПП України, яка містить вичерпаний перелік випадків,
коли допускається укладання строкового трудового договору.

Закінчення
строку трудового договору є підставою для його припинення і в такому випадку не
потребує заяви або якогось іншого волевиявлення працівника, який свою волю вже
виявив написанням заяви на укладення трудового договору. При цьому, власник
також не зобов'язаний попереджати або іншим способом інформувати працівника про
майбутнє звільнення на підставі п. 2 ст. 36 КЗПП України.

Таким
чином, суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_1у задоволені його позову, рішення суду
відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його скасування не має.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.1-308, 313, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Артемівського міськрайсуду від 19 квітня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання чинності.