РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року червня місяця „04" дня колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді:
Панкова М. В. Суддів:    Ісаєва
Г.А.

Белинчук Т.Г.
При секретарі:     Гончарук В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу

за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про

визнання
договору купівлі-продажу дійсним,  та
визнання права власності на будинок і

земельну
ділянку,

за зустрічним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до

ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5

про застосування
наслідків недійсності угоди у вигляді
виселення з будинку   і вселення в

будинок,

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Роздольненського

районного суду
АР Крим від 21 лютого 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу
дійсним,  та визнання права власності на
будинок і земельну ділянку.

Свої
вимоги мотивує тим,  що 05 березня 2004
року він і відповідачка дійшли згоди щодо купівлі-продажу домоволодіння
АДРЕСА_1. По усній домовленості сума угоди склала 2650 доларів США,
частину грошей в загальній сумі 1450 доларів США він передав
відповідачці,  а частину грошей,  що залишилася,  сплатив за дім,  розташований,
в АДРЕСА_2,  в який відповідачка переїхала жити зі своєю
сім'єю. Відповідачка повинна була передати йому будинок,  а угоду остаточно оформити у встановленому
законом порядку зобов'язалася після оформлення нею державного акту на
землю,  проте після отримання державного
акту на землю ОСОБА_2від нотаріального оформлення угоди ухиляється.

ОСОБА_2та
ОСОБА_3 3вернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1.,  ОСОБА_4
ОСОБА_5про застосування наслідків недійсності угоди у вигляді виселення
з будинку і вселення в будинок.

Свої
вимоги мотивують тим,  що між ними дійсно
була досягнута домовленість про продаж будинку,
але умовою угоди було те,  що
сім'я ОСОБА_2вселиться з оформленням права власності в будинокАДРЕСА_2. Але
вселившись у вказаний дім,  ОСОБА_2не
змогла оформити право власності на домоволодіння,  оскільки ОСОБА_2 утримує у себе
документи на обидва будинки,  крім
того,  грошей за свій будинок вони від
ОСОБА_1. не
одержували,  у зв'язку з чим вважають
вказану угоду,  складену на невизначених
умовах,  нікчемною,  і просять застосувати наслідки по недійсній
угоді.

Справа №
22-ц-3299/2007 р                         Головуючий
суду першої інстанції:

Пиркало Т. В.
Доповідач:        Белинчук Т.Г.

Справа у суді
розглядалася неодноразово,  останнім
рішенням Роздольненського районного суду АР Крим від 21 лютого 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені.
Договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 і земельної ділянки загальною площею
0,  4772 га,  укладений між ОСОБА_1 таОСОБА_2  признано дійсним.  За ОСОБА_1 визнано право
власності на будинок АДРЕСА_1 і на земельну ділянку загальною площею 0,  4772 га.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2та ОСОБА_3 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2просить рішення суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нове рішення,
яким,  в задоволенні первинного
позову відмовити,  а зустрічний позов
задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до
того,  що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи,  рішення
суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  осіб,  які з'явилися до суду апеляційної
інстанції,  дослідивши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи
рішення про задоволенні первинного позову,
суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та їх
доведеності. Відмовляючи у зустрічному позову,
суд першої інстанції посилається на його необґрунтованість.

Проте
таке рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального
права.

З
матеріалів справи вбачається,  що між
сторонами відбулася усна домовленість про укладення договору купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки,
за умовами якої ОСОБА_2  отримує
гроші та будинок по АДРЕСА_2.

Відповідно
до розписок 05.03.2004 фоку ОСОБА_1 передав ОСОБА_2.  у рахунок покупки домоволодіння суму
еквівалентну 1150 доларів США.,  17.09.2004 року Васильчук одержала від позивача в рахунок
покупки будинку 300 доларів США.
( а.с. 204, 205). З розписок не вбачається,
на яких умовах укладений договір.

У
вересні 2004 року ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_4  та малолітньою дитиною,  а потім і тещею ОСОБА_5в'їхали в будинок по
АДРЕСА_2,  а ОСОБА_2  разом із чоловіком ОСОБА_3 та двома дітьми
вселилася в будинок АДРЕСА_2

У
теперішній час у домоволодінні по АДРЕСА_1мешкає родини ОСОБА_1. Родина
ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнила приміщення домоволодіння по АДРЕСА_2

Згідно
зі свідоцтвом про право власності від 15.03.2002 року на будинок АДРЕСА_2
останій належить на праві загальної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3,  та неповнолітнім ОСОБА_6 ,  та ОСОБА_7.
по 14 частки кожному (ах. 7).

Власником
будинку по АДРЕСА_2 є ОСОБА_8,  яка була
допитана у суді першої інстанції у якості свідка та пояснювала що до неї
звернувся ОСОБА_1 з пропозицією продата будинок. За даний будинок ОСОБА_1
виплатив їй 800 доларів . Для оформлення договору купівлі-продажу вона видала
доручення на ім'я ОСОБА_2  На її ім'я
повинне було бути оформлене домоволодіння. Після цього ОСОБА_2.  їй повідомила,  що не може оформити договір,  тому що необхідні додаткові документи,  у тому числі згода її чоловіка на) оформлення
угоди.

Відповідно до
положення статті 657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної ділянки,
житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає
обов'язковому нотаріальному посвідченню та державної реєстрації.

Згідно положень статті 220 ЦК
України у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами,  і відбулося повне або часткове виконання
договору,  але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,  суд
може визнати такий договір дійсним.

З пункту
4 постанови Пленуму Верховного суду України від 28.04.1978 року №3 ( зі
змінами,  внесеними постановою від
25.12.1992 року №13 і від25.05.1998 року №15) «Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними»,  слід що
це правило не може застосовуватися якщо сторони не дійшли згоди по істотних
умовах угоди,  або для укладення її були
в наявності передбачені законом обмеження.

Колегія
суддів приходить до висновку,  що сторони
не дійшли згоди по істотних умовах угоди - про цину та для її укладення були
передбачені законом обмеження

Такими
обмеженнями колегія суддів вважає,  ці
обставини,  що угода уклалася тільки з
ОСОБА_10,  при цьому домоволодіння
належить також її чоловіку та двом неповнолітнім дітям; для нотаріального
посвідчення була відсутня згода органу опіки та піклування про продаж часток
неповнолітніх дітей,  яка є обов'язковою
умовою відповідно до п. 40 Інструкції «Про порядок здійснення нотаріальних
дій»; та угода укладена на невизначених умовах з участю третіх осіб - ОСОБА_9

Крім
того,  сторони домовилися у 2004 році
також про продаж земельної ділянка яка не належала ОСОБА_10 на праві
власності,  у зв'язку з чим остання не
могла нею розпоряджуватися обговорюючи умови угоди.

Посилання
ОСОБА_1.,  що ОСОБА_2  ухилялася від нотаріального посвідчення угоди
купівлі-продажу будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1,  суперечать доказам по справі,  оскільки позов до суду було подано раніше
отримання ОСОБА_10 документів про право власності на землю.

У
зв'язку з викладеним правових підстав для задоволення первинного позову не має.

Оскільки
сторони не дотрималися форми договору купівлі-продажу,  яка передбачена статтею 657 ЦК України,  то він є нікчемним.

Відповідно
до частини 2 статті 215 ЦК
України недійним є правочин,  якщо
його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно
частини 1 статті 216 ЦК України
недійсний правочин не створює юридичних наслідків,  крім тих що пов'язані з його недійсністю. У
разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні
у натурі все,  що вона одержала на
виконання цього правочину.

Ураховуючи,  що суд першої інстанції ухвалюючи рішення
допустив порушення норм матеріального права,
колегія суддів,  вважає за
необхідне,  постановлене судове рішення
скасувати та постановити нове рішення про відмову в первинному позові та
задоволення зустрічного позову.

Приймаючи
до уваги положення частини 1 статті 216 ЦК
України ОСОБА_10 зобов'язана повернути ОСОБА_1,  гроші у розмірі 7322 грн 50 коп.,  що еквівалентно 1450 доларів СІЛА (за курсом
НБУ 1 долар =5, 05 грн) які ОСОБА_10 отримала від ОСОБА_1. при укладенні угоди
(розписки а.с.  204,  205).

На
підставі викладеного,  статей 209,  215,
215,  220,  657 ЦК
України і керуючись статтями 10,
11,  60,  88,
154,  202,  303,
309,  316,  325 Цивільного процесуального кодексу ,  -

ВИРИШИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Роздольненського районного суду АР Крим від 21 лютого 2007 року
скасувати,  та ухвалити по справі нове
рішення,  яким в задоволені позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,  та визнання права власності на будинок і
земельну ділянку відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Висилити
ОСОБА_1,  ОСОБА_4 з двома неповнолітніми
дітьми,  ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1.

Вселити
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 разом з двома
неповнолітніми дітьми у будинок АДРЕСА_2

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розрахунок повернення коштів 7322 грн 50 коп. (
сім тисяч триста двадцять дві гривні п'ятдесят копійок).

Рішення набирає
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.