Справа № 9кв - 326 / 2007р.                                                      Головуючий
Категорія :                                                                                    Громова Л.В.
апеляційній Інстанції Сибільова Л.О. Доповідач в касаційній інстанції Адаменко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
червня 2007р.                                                                              м.
Черкаси

Колегія   суддів
судової   палати  у
цивільних   справах   апеляційного   суду Черкаської області у складі суддів

Вініченко Б.Б.
Адаменко Л.В. БородійчукВ.Г.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Конотоп на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської
області від 20 січня 2005 року і ухвалу апеляційного суду Сумської області від
18 квітня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопського державного
вагоноремонтного заводу, управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп,
треті особи : відкрите акціонерне товариство Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів», управління праці та соціального захисту населення
Конотопського міськвиконкому про встановлення факту роботи в шкідливих умовах
праці, спонукання до зарахування стажу роботи до стажу, який дає право на
пенсію на пільгових умовах

встановила:

В листопаді 2004
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він працював на Конотопському
вагоноремонтному заводу з 17 вересня 1969 року. 27 березня 1984 року був
переведений на посаду паяльщика електровагоноремонтного цеху, де працював до
звільнення 31 січня 2000 року. За умовами праці робоче місце паяльщика
відносяться до списку № 1 так, як паяння проводилось припоями, що містять
свинець та шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки. З 1-го лютого 2000 року він
був переведений на роботу паяльщика у ВАТ «Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів», де атестація його робочого місця була проведена.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» він має право отримання пенсії на пільгових умовах при досягненні
50 років за умови атестації робочого місця з дня дії правового акту, з 1-го
серпня 1992 року. В зв'язку з тим , що адміністрацією заводу не проводилась
атестація робочих міст він позбавлений можливості реалізувати своє право на
одержання пільгової пенсії.

Позивач   просив
встановити   факт   його
роботи   на   Конотопському

державному вагоноремонтному заводі
із 01 січня 2000 року в шкідливих умовах праці та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Конотопі зарахувати йому цей пільговий стаж за
списком № 1 шкідливих виробництв, робіт і професій.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня
2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 18
квітня 2005 року встановлено факт роботи ОСОБА_1 з 01 січня 2000 року на посаді
паяльщика у шкідливих та важких умовах праці на Конотопському вагоноремонтному
заводі. Управління пенсійного фонду України в м. Конотопі зобов'язано при
призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії зарахувати строк у встановленому факті,
згідно списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

В касаційній скарзі начальник управління Пенсійного фонду України. М. Конотопі
просить скасувати судові рішення, та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального
права.

Колегія суддів вважає, що підстав
для перегляду судових рішень немає. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановити або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що
судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанції з додержанням
норм матеріального та процесуального права, а також відсутні, передбачені ч. 1
ст. 338 ЦПК України, підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів першої та апеляційної
інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 342 ЦПК України, Законом України
«Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ» № 697-V від
22.02.2007 року, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу начальника управління Пенсійного фонду України в м.
Конотопі відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської
області від 20 січня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від
18 квітня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.