УХВАЛА ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24
травня   2007 року                                                                                                м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області  в складі:

головуючого
-   судді                                          Панасенкова В.О.

суддів:                                                                   Парапана
В.Ф.,

Громіка Р.Д.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_2на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від
26 жовтня 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2004 року за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики,

встановила:

29 вересня 2004 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором позики на загальну суму 17 487,  19 гри.

Ухвалою
судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2004 року,  залишеною без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2004 року,  задоволена заява позивача ОСОБА_1. про
забезпечення позову. Суд наклав арешт на 13 частину квартири АДРЕСА_1Запорізької
області,  що належить відповідачці
ОСОБА_2  на праві власності.

В
касаційній скарзі відповідачка ОСОБА_2
просить судові рішення скасувати,
посилаючись на те,  що судові
рішення є незаконними і необгрунтованими.

Заслухавши
доповідача,  доводи касаційної скарги
відповідачки ОСОБА_2 ,  перевіривши
матеріали справи,  законність і
обґрунтованість судових рішень в межах позовних вимог та доводів касаційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що підстави перегляду у касаційному порядку
судових рішень відсутні,  виходячи з
наступного.

Задовольняючи
заяву позивача ОСОБА_1.,  суд першої
інстанції дійшов висновку про те,  що
невжиття заходів щодо забезпечення позову утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Суд
апеляційної інстанції обґрунтовано погодився з висновком суду першої інстанції.

Головуючий
у першій інстанції   Баранов В.І.                                         Справа № 33ц - 30607

Доповідач                   Панасенков
В.О.                                                     Категорія
ЦП:   32

Висновки
судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам  ст.
ст.  149,  152 ЦПК України 1963 року,  що діяв на час розгляду справи.

Відповідно
до вимог ч. 1  ст.  335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав
для висновків про порушення або неправильне застосування судами норм права,  які привели до неправильного вирішення
справи.

Тому законних
підстав для скасування судових рішень немає.

Керуючись  ст.
ст.  332,
336,  337 ЦПК
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2004 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької
області від 21 грудня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.