УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-3072/2007                                                  Головуючий
у 1 й інстанції - Фісунов А.Л.
- 2930                                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

6 червня 2007 року

Колегія
суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -                     судді                                  Петренко І.О.,

суддів -                                                                          Приходченко
А.П.,  Лаченкової О.В.,

при
секретарі -                                                               Шило
С. Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду
м.  Дніпропетровська від 1 лютого 2007
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 та в інтересах малолітнього ОСОБА_4
до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  третя особа Виконавчий комітет Кіровської
районної ради м.  Дніпропетровська про
вселення осіб,  які самоправно зайняли
жиле приміщення , -

ВСТАНОВИЛА:

В
листопаді 2006 року позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив
постановити рішення,  яким виселити
відповідачів з жилого приміщення,  яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого приміщення.

В
обгрунтування позовних вимог позивач вказував на те,  що на підставі рішення виконавчого комітету
Кіровської районної ради м.
Дніпропетровська йому було надано жиле приміщення та видано ордер на
виселення до квартири,  яка розташована
за вказаною адресою. В даній квартирі проживають відповідачі,  які в добровільному порядку звільнити надану
йому квартиру не погоджуються. Представник житлово-експлуатаційної організації
на питання позивача,  як відповідачі
вселилися в квартиру і на підставі чого повідомити відмовляється. Відповідачі
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2,  але
безпідставно проживають в спірній квартирі . Позивач вважає,  що своїми діями відповідачі порушують його
житлові права,  як наймача наданого йому
та його малолітній дитині житлового приміщення,
у зв'язку з чим їх необхідно виселити,
як осіб які самоправно зайняли жиле приміщення без надання їм іншого
жилого приміщення.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав,  відповідач не заперечує проти задоволення
позову,  якщо йому нададуть інше житлове
приміщення,  представник третьої особи не
заперечував проти задоволення позову.

Рішенням
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 1 лютого 2007 року позовні вимоги ОСОБА_3.,  який діє і в інтересах малолітнього ОСОБА_4. задоволено.

В
апеляційній скарзі відповідачі просять рішення суду скасувати та справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вислухавши
учасників судового засідання ,
розглянувши матеріали справи законність та обгрунтованність рішення суду
першої інстанції ,  колегія суддів вважає
,  що апеляційну скаргу слід відхилити
,  а рішення суду залишити без змін
,  оскільки для скасування рішення
підстави вказані в  ст.  ст.
309,  311 ЦПК України відсутні
,  а доводи наведені в апеляційній скарзі
не мають ознак неправильного застосування судом норм матеріального або
процесуального права ,  які призвели
,  або могли призвести до невірного
вирішення справи.

Відповідно
до положень  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін ,
якщо визнає ,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Як
вбачається з матеріалів справи позивачу згідно до рішення виконкому Кіровської
районної ради м.  Дніпропетровська від 16
червня 2006 року № 336 і у відповідності до положень  ст. . 51 ЖК України ,  було видано ордер № 4407 серії Б ( ар. сп.
12, 40),  що у відповідності до  ст.  58
ЖК України є єдиною підставою для вселення та зайняття двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 ,  житловою площею 28, 3 кв. м ( загальною -
44, 5 кв. м ) , с
складом сім"ї - 2 чоловіки.

Згідно
до довідки ЖЕУ № 1 (ар. сп. 41) особистий рахунок на спірну квартиру був
відкритий на ім. "я ОСОБА_5. і закритий 29 травня 2006 року в зв"язку
з його смертю .

На
звернення відповідачів до КВЖРЕП Кіровського району м.  Дніпропетровська про переоформлення
особистого рахунку на спірну квартиру на їх ім"я їм було відмовлено ,  оскільки відсутні підстави для такого
переоформлення ( ар. сп. 85) ,  а довідка
,  на яку посилаються відповідачі ,  як на підставу свого проживання в спірній
квартирі,  була визнана помилково виданою
( ар. сп.57 , 84).

Окрім
того ,  як вбачається з відповіді
обласного адресного бюро при УМВС України в Дніпропетровській області (ар. сп.
13) відповідачі зареєстровані за адресою АДРЕСА_2.

Таким
чином ,  колегія суддів вважає ,  що розглядаючи спір районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини по справі ,  надані сторонами докази ,  правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон ,  який їх регулює.

Доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права ,  які призвели   або могли призвести до неправильного
вирішення справи ,  оскільки вони
зводяться до не згоди з рішенням суду і були вивчені в суді першої інстанції і
отримали оцінку суду.

Посилання
відповідачів в апеляційній скарзі на те ,
що вони звернулись до суду з метою визнання свого права на спірну
квартиру ,  а також на обставини ,  при яких вони вселились у вище вказану
квартиру ,  суттєвого значення не мають
,  оскільки в матеріалах справи відсутні
будь-які докази ,  на які вказано вище
,  а також докази ,  які б вказували на мотиви та причини за яких
відповідачі до чи після смерті ОСОБА_5. у 2005 році заявляли про свої законні
права на спірну квартиру.

Оскільки
відповідно до вимог  ст.  ст.
10, 60 ЦПК України кожна із сторін по справі забов"язана надавати
докази в підтвердження своїх вимог та заперечень на позовні вимоги,  а у відповідності до положень ч. 1  ст.  11
ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб ,  поданим відповідно
до положень ЦПК України ,  в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб ,  які беруть участь у справі ,  визнати посилання відповідачів в апеляційній
скарзі обґрунтованими не можна ,  в
зв"язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити ,  а рішення суду залишити без змін.

Керуючись  ст. - ст.
303, 307, 308,  313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України ,  колегія суддів ,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Дніпропетровська
від 1 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення ,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України .