26 вересня 2007року колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у
Славгородської Н.П., Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна фірма "СпліТ" (далі - ТОВ ВКФ
"СпліТ") до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 13 вересня 2004 року та рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 15 вересня 2005 року,
ТОВ ВКФ "СпліТ" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної шкоди.
Ухвалами суду
від 4 березня 2004 р. закрито провадження у справі за позовом до ОСОБА_1 на
підставі п. 8 ст. 227 ЦПК України у зв'язку з його смертю і до участі в справі
в якості відповідача притягнуто ОСОБА_2.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2004 р. позов ТОВ ВКФ
"СпліТ" задоволено частково: стягнуто на його користь з ОСОБА_1 3059
грн. 04 коп. майнової шкоди, з ОСОБА_2. - 10733 грн. 42 коп. майнової шкоди, а
в решті позову відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2005 р. рішення суду
першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_2. про стягнення майнової
шкоди змінено: зменшено розмір стягнення з 10733 грн. 42 коп. до 2839 грн. В
частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди оскаржуване
рішення скасовано та ухвалено нове рішення в цій частині, яким відмовлено в
позові. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. просить судові рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення з нього майнової шкоди,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Справа №33ц-60Ікс/07                                              Категорія 40

) Головуючий у першій інстанції Льон С.М. Доповідач
Славгородська Н.П.

2

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Судами
встановлено, що 15 грудня 2002 р. та 1 жовтня 2003 р. приміщення магазину
"Світ", власником якого є позивач, було затоплене водою, яка
поступала з квартири АДРЕСА_1, що розташована над приміщенням магазину.
Внаслідок затоплення було пошкоджене майно в магазині і позивачу заподіяна
шкода.

При вирішенні
спору суди правильно виходили з того, що цивільно-правова відповідальність за
заподіяну шкоду покладається на власника квартири, який повинен слідкувати за
технічним станом внутрішньої квартирної системи водопостачання та правильним її
використовуванням. Оскільки власником квартири з 8 серпня 2003 р. є ОСОБА_2.,
то він і повинен відшкодувати позивачу майнову шкоду, заподіяну затопленням
приміщення 1 жовтня 2003 р. у відповідності до ст. 440 ЦК УРСР, який діяв на
той час.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів не
спростовують.

Керуючись
статтями 332, 336 ЦПК України, Законом України "Про внесення змін до
Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 p., колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення  апеляційного суду Кіровоградської області від
15 вересня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.