АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц
Головуючий в 1-й інстанції -Боженко
Доповідач - Григорченко Е.І.
року    Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного сул Дніпропетровської області в складі :
суддів
-Прозорової М.Л., Баранника О.П.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу з апеляційною скаргою
Відділення   виконавчої
дирекції   Фонду   соціального
страхування   від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10
травня 2007  року  по
цивільній  справі  за позовом
ОСОБА_1 до  Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та  професійних захворювань України в м.
Павлограді про перерахунок щомісячних страхових
виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

Відділення
виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в м. Павлограді звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.05.2007 року, посилаючись
на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначеним
рішенням позовні вимоги
ОСОБА_1задоволені повністю.

З ВВД ФССНВВПЗ
України в м. Павлограді на користь ОСОБА_1 стягнено недоплату по щомісячним
страховим виплатам за період з 01.03.2002 року по 01.02.2007 року - 14 687.09
грн. Суд встановив розмір щомісячних страхових виплат позивачу з 01.02.2007
року в розмірі 1854,02 грн. з подальшими перерахунками у випадку зміни ступеню
втрати професійної працездатності та підвищенням у порядку, встановленому
законодавством України. Також з Фонду стягнено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в 1,50 грн.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу,
висновком МСЕК, було встановлено втрату професійної працездатності в розмірі
45% та призначені щомісячні страхові виплати.

Страхові виплати
були призначені позивачу відповідачем і ним же вони виплачувались. При цьому,
проводячи щорічний перерахунок цих виплат на підставі ст. 29 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", згідно вимог якої перерахування сум щомісячних страхових
виплат проводиться у разі зростання у попередньому   календарному   році
середньої   заробітної   плати
у   галузях   національної економіки, відповідач з 2002
року застосовував коефіцієнти росту середньої заробітної плати в галузях
національної економіки, зазначені в постановах правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України, а не за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики, як вказано у цій нормі закону. У зв'язку з цим, за період з
01.03.2002 р. по 01.02.2007 p.,
позивачу було не донараховано і не виплачено 14 687,09 грн. і неправильно
встановлено розмір щомісячних платежів, які підлягають сплаті в подальшому.

Оскільки,
постанови правлінням Фонду були прийняті в порушення вимог ст. 17 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" щодо його повноважень, апеляційний суд вважає, що
міський суд обгрунтовано не прийняв їх до уваги, провів перерахунок відповідно
до вимог ст. 29 зазначеного закону згідно із даними Держкомстату України, та задовольнив позовні вимоги.

Доводи в
апеляційній скарзі відповідача про невідповідність рішення суду вимогам норм
матеріального права є безпідставними. Доповнення до ст. 17 вищезазначеного
Закону про те, що рішення правління Фонду, які мають нормативний характер і
стосуються прав та обов'язків страхувальників і застрахованих осіб, підлягають
обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому для реєстрації
нормативно-правових актів органів виконавчої влади, внесені Законом України від
23 лютого 2007 року. Постанови правління Фонду щодо спірних коефіцієнтів раніше
в установленому законом порядку не реєструвались; постановою Київського
апеляційного господарського суду від 8 травня 2005 року постанови правління
Фонду № 15 від 14 березня 2002 року та № 3 від 4 березня 2003 року з цього
питання були визнані незаконними.

Щодо доводів про
незастосування судом строку позовної давності, то міський суд правильно виходив
із вимог ст. 40 вищеназваного закону про те, що в разі, якщо потерпілому або
особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду
соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не
виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом
будь-якого строку.

З'ясувавши в
достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи,
перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також
поясненнями самих сторін.

Порушень
матеріального чи процесуального закону, які могли б потягнути за собою
скасування рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Тому,
апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача відхилити, в
рішення суду - залишити без змін.

Таким чином,
доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді -відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.