Справа
№22ц-4949/2007р.                   Головуючий в
суді 1 інстанції: Вискребенцев Л.Б.
Доповідач: Карайван Т.Д.
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2007
року Апеляційний суд Луганської області в складі:

Головуючого: Карайван Т.Д.

Суддів: Фарятьєва С.О. Медведева A.M.

При секретарі: Іщенко О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Луганську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2на рішення
Алчевського міського суду від 20 липня 2007 року за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007
року позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду. В обґрунтування
позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири НОМЕР_1в будинку
АДРЕСА_1

16 квітня 2007 року з вини відповідача, який є власником
квартири НОМЕР_2, розташованої поверхом вище у тому ж будинку НОМЕР_3 по
пр.Металургів була залита її квартира.

Посилаючись на
те, що відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати їй
заподіяну шкоду, позивачка просила суд стягнути з нього 1499 грн. матеріальної
шкоди і 1000 грн. моральної.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено у повному обсязі. В апеляційній скарзі   відповідач просить скасувати   рішення
суду   і   ухвалити
нове рішення, яким   в   задоволені
позову   відмовити, посилаючись   на
порушення   судом норм   матеріального і процесуального права при
розгляді справи.

Заслухавши
доповідача, осіб, які приймають участь у справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає скаргу такою,
що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Задовольняючи
позовні вимогиОСОБА_1. та
покладаючи на відповідача обов"язок відшкодувати матеріальну і моральну
шкоду, суд виходив з того, що залиття квартири позивачки підтверджено актом,
складеним робітниками ЖЕУ та висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Але ж
зазначеними документами підтверджено наявність шкоди, що є однією із складових
необхідних для покладення на особу відповідальності за заподіяну   шкоду. Доказів   того, що
квартира   залита внаслідок   неправомірних дій

2

відповідача   в
матеріалах   справи   немає. Рішення   суду
не   містить   висновку
про наявність вини відповідача в заподіяні шкоди.

Більш того, з акту обстеження квартири робітниками ЖЕУ не вбачається , що залиття сталося з вини відповідача, а та
обставина, що останній відмовився назвати причину залиття квартири позивачки не
є підставою для висновку про наявність його вини в цьому.

З пояснень
позивачки в суді апеляційної інстанції видно, що в квартирі вона тривалий час не проживала. Залиття сталося за її
відсутності і в час, який вона визначити не може.

Відповідач же посилається на те, що залиття сталося не з його вини, що випадки залиття квартири мали місце і раніше з між
квартирних перекрить, що суд ретельно не перевірив.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції поспішно  дійшов
висновку про задоволення позовуОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не був присутнім в судовому засіданні. З його пояснень він хворів. Не
приймав участь відповідач і в попередньому судовому засіданні, про що свідчить
протокол.

Розглянувши справу без відповідача, суд допустив неповноту та необ"єктивність
вирішення спору.

З урахуванням
наведеного апеляційний суд вважає, що рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, відповідно до CT..311 ЦПК України.

Керуючись ст..ст..307,311,314,315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково. Рішення Алчевського міського суду від 20 липня 2007 року
скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі суддів.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців.