Справа № 22ц-1538/07                            Головуючий першої
інстанції: Подзігун Г.В.
12                                              Суддя-доповідач
апеляційного суду: Паліюк В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року,  жовтня місяця,  5 дня колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: головуючого
ПаліюкаВ.П.,  суддів Шолох З.Л.,  Лівійського І.В.,  при секретарі
Негрун І.О.,  за участю позивачки
ОСОБА_1.,  відповідача ОСОБА_2 та його
представника адвоката ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 14 травня 2007 р. за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_4 та ОСОБА_2
про переведення прав та обов'язків покупця.

ВСТАНОВИЛА:

19
червня 2006 р. ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4.,  ОСОБА_2 про переведення прав і обов'язків
покупця.

Позивачка
зазначала,  що їй,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить
домоволодіння по АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської
ради від 27 березня 1998 р. їм в спільну власність була передана земельна
ділянка загальною площею 1500 кв. м,  на
якій розташоване вказане домоволодіння.

25
жовтня 2005 р. позивачці стало відомо,
що ОСОБА_4 продала ОСОБА_2частину належної останній земельної ділянки
площею 556 кв. м.

Між
тим,  ОСОБА_4 не повідомила їй про свій
намір укласти зазначений договір,  чим
порушила переважне право перед іншими особами на купівлю земельної частки у
праві спільної часткової власності за ціною,
оголошеною для продажу.

Посилаючись
на викладене,  позивачка просила
задовольнити її вимоги в
повному обсязі.

Рішенням
Центрального районного суду Миколаївської області від 14 травня 2007 р. в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.,  посилаючись
на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права
просила рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її вимог в повному
обсязі.

Заслухавши
доповідача,  пояснення учасників
процесу,  дослідивши обставини
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що
домоволодіння АДРЕСА_1 належало на праві спільної часткової власності ОСОБА_1.
(61/100 частина),  ОСОБА_5 (19/100 частин)
та ОСОБА_4 (21/100 частин).

Рішенням
виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 190 від 27 березня 1998 р.
кожній із зазначених осіб для обслуговування їх житлових будинків та
господарських будівель були передані земельні ділянки,  які виділені в

натурі.
При цьому,  кожному власнику були видані
окремі Державні акти про право приватної власності на землю.

Пізніше,  на підставі рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради № 146 від 26 січня 2005 р. змінено номер будинку
частини домоволодіння,  належної ОСОБА_4
на№ 78/1.

А 19
липня 2005 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2були укладені два договори купівлі-продажу
належних їй житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування.

Суд
першої інстанції повно та всебічно дослідив докази по справі,  дав їм відповідну оцінку та згідно з вимогами
п. "в" ч. 1  ст.  81 ЗК України дійшов до правильного висновку
про те,  що ОСОБА_4 спірна ділянка
належала на праві приватної власності. Тому вона правомірно на власний розсуд
без дотримання правил переважної купівлі продала її ОСОБА_2В зв'язку з
чим,  суд обгрунтовано постановив рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Посилання ОСОБА_1. в апеляційній скарзі на те,  що внаслідок договору купівлі-продажу,  укладеного між відповідачами,  порушено її переважне право на купівлю
спірної ділянки є необгрунтованими,
оскільки спростовуються доказами,
наявними в матеріалах справи.

Водночас
позивачкою не надано жодного доказу,
зокрема,  Державного акту на право
спільної часткової або спільної сумісної власності,  з якого було б видно,  що вона є співвласником цієї власності і має
переважне право на купівлю відчужуваної земельної ділянки.

Таким
чином,  суд першої інстанції постановив
рішення відповідно до вимог матеріального і процесуального права,  а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  а рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 14 травня 2007 р. залишити без

ЗМІН.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.