Справа № 33ц-489/07                                                         Головуючий
Категорія: 33                                               Доповідач
- Завидовська-Марчук ОТ.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вересня 2007року                                                                                            місто
судців з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі:
О.Г.,  Стрільчука В.А.,  Русинчука М. М.
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Миролюбівської сільської ради про визнання
рішення сесії Миролюбівської сільсі кої ради від 3 вересня 2004 року незаконним
та зобов'язання передати їй у приватну власність земельну ділянку,  зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  Миролюбівської сільської ради про визнання
рішення сесії Миролюбівської сільської ради від 22 лютого 2001 року незаконним
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 15 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 20 вересня 2005 року,  -

встановила:

У квітні
2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та Миролюбівської
сільської ради про визнання незаконним рішення сесії сільської ради № 81 від 3
вересня 2004 року в частині відмови передати їй у приватну власність земельну
ділянку площею 0, 10 га в с Лучка Тернопільського району,  надану їй у користування рішенням сесії цієї
ж ради № 96а від 22 лютого 2001 року та в частині передачі цієї земельної
ділянки у власність відповідачу ОСОБА_2,
покликаючись на те,  що дану
земельну ділянку без належного її вилучення надано у власність ОСОБА_3. Просила
визнати зазначене рішення Миролюбівської сільської ради незаконним та
зобов'язати останню передати спірну земельну ділянку їй у приватну власність.

У травні
2005 року ОСОБА_2звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та
Миролюбівської сільської ради та просив визнати незаконним рішення сесії цієї
ради № 96а від 22 лютого 2001 року в частині надання ОСОБА_1 спірної земельної
ділянки у користування,  посилаючись на
те,  що вона надана їй без законних на це
підстав.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2005 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 20 вересня 2005 року,  позов ОСОБА_1 задоволено,  визнано незаконним рішення сесії
Миролюбівської сільської ради «Про розгляд заяв» № 81 від 3 вересня 2004 року в
частині відмови передати їй у приватну власність земельну ділянку,  надану у користування рішенням сесії
Миролюбівської сільської ради «Про розгляд заяв» № 96а від 22 лютого 2001 року
та в частині передачі цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та скасовано
його. Зобов'язано Миролюбівську сільську раду передати ОСОБА_1 у власність
земельну ділянку розміром 0, 10 га,  в с
Лучка Тернопільського району,  надану їй
у користування для ведення городництва рішенням сесії Миролюбівської сільської
ради «Про розгляд заяв» № 96а від 22 лютого 2001 року. В задоволені зустрічного
позову ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення сесії Миролюбівської сільської
ради «Про розгляд заяв» № 96а від 22 лютого 2001 року в частині надання ОСОБА_1
у користування земельної ділянки

2

відмовлено.
Крім того,  постановлено стягнути з
Миролюбівської сільської ради і ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп.
сплаченого державного мита по 4 грн. 25 коп.3 кожного.

У
касаційній скарзі відповідач ОСОБА_2просить скасувати вказані судові
рішення,  а справу направити на новий
розгляд в суд першої інстанції,
посилаючись на неповне з'ясування судами обставин,  що мають значення для справи,  порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
рішенням сесії Миролюбівської сільської ради № 96а від 22 лютого 2001 року ОСОБА_1
надано у користування земельну ділянку розміром 0, 10 га в с Лучка
Тернопільського району із земель резервного фонду сільської ради для ведення
городництва. Рішенням сесії цієї ж ради № 81 від 3 вересня 2004 року ОСОБА_1
відмовлено у приватизації цієї земельної ділянки і остання передана у власність
відповідачу ОСОБА_2

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 і відмовляючи у задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2,  місцевий суд виходив з
того,  що спірна земельна ділянка в
законному порядку була надана у користування ОСОБА_1 і у встановленому чинним
земельним законодавством порядку в неї не вилучалася.

Оскільки
приватизувати можна ту земельну ділянку,
яку було надано в законному порядку,
суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про незаконність рішення
сесії Миролюбівської сільської ради № 81 від 3 вересня 2004 року в частині
відмови передати ОСОБА_1 у приватну власність спірну земельну ділянку та в
частині передачі цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та зобов'язав
Миролюбівську сільську раду передати дану земельну ділянку у власність ОСОБА_1

Судом
апеляційної інстанції дане рішення обгрунтовано залишено без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це стверджується матеріалами справи,
що оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та прої
гсуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 20 вересня 2005
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.