АПЕЛЯЩЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"З" липня 2007 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Зварича С. Б., Суддів - Бершадської Г.В., Парандюк Т.С. , при секретарі - Жовняревич Т.М. з участю сторін - Коротницького В.М. , Коротницького М. Б. та адвокатів Бойко П.М. , Тороній Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду від 10 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3, відносно якої останній упродовж декількох років не проявляє батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню маючи таку можливість; не надає коштів на її утримання та має намір в подальшому ухилятися від виховання дочки в зв'язку з чим просила позбавити його батьківських прав.

Справа №22а-659 Головуючий у 1-й інстанції - Вирста М. М.

Категорія - 38 Доповідач - Бершадська Г.В.

2

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Свої вимоги обгрунтував тим, що ОСОБА_2 всіляко перешкоджає йому у спілкуванні з дочкою та не дає можливості брати участь у її вихованні не пускаючи в будинок, зачиняючи вхідні двері та повертаючи придбані ним подарунки. Звернення в органи опіки та піклування вважає безрезультатним і просив суд зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною визначивши систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дочкою його місця проживання.

Рішенням Козівського районного суду від 10 травня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено і позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3відмовити та задоволити його зустрічну позовну заяву про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, участі у її вихованні, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та суду пояснив, що з листопада 2003 року вони не проживають разом і він намагався на дні народження привітати дочку, однак його не пускали. Крім цього при розірванні шлюбу ОСОБА_2 заявила щоб він не приходив і його допомога їй не потрібна. Він декілька раз телефонував, однак батьки дружини відмовляли йому у зустрічах.

В червні 2005 року звертався з заявою в орган опіки і піклування про визначення способу його участі у вихованні дочки ОСОБА_3, однак рішення по його заяві не було прийнято.

ОСОБА_2 вважає рішення суду законним та пояснила, що ОСОБА_1 жодного разу до неї з проханням про зустрічі з дитиною не звертався та не надавав коштів на її утримання з часу окремого проживання (листопад 2003 р.) хоч мав таку можливість.

З позовом про стягнення аліментів прав не зверталась.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки

3

ОСОБА_3, не приймав і не приймає участі у її вихованні, не надавав коштів на її утримання, не спілкувався з нею та не проявляв щонайменшої батьківської турботи маючи таку можливість.

Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3.

Сторони не проживають разом і 27 травня 2005 року шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З пояснень сторін в суді першої та апеляційної інстанції вбачається що сторони не проживають разом з листопада 2003 року. За весь період окремого проживання відповідач декілька раз (раз на Миколая та на дні народження) робив спроби привітати дочку та телефонував намагаючись домовитись про зустріч (спілкувався при цьому з батьками ОСОБА_2, а не з нею самою отримуючи відповідь що останньої немає вдома). Відповідач не настоював на зустрічах з дитиною, не зажадав висновку орану опіки і піклування про вирішення спору щодо участі у вихованні з дитиною.

Таким чином, маючи реальну можливість виконати свій батьківський обов'язок по вихованню дочки ОСОБА_1 впродовж двох останніх років ні усно, ні письмово не спілкувався з нею, не проявляв батьківської турботи.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки і піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, особу батька та обставини справи колегія суддів вважає, що в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дочки ОСОБА_3слід відмовити, попередивши відповідача про необхідність змінити своє

4

ставлення до дитини та поклавши на орган опіки і піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 про участь його у вихованні дитини, то даний спір вирішений з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення батьківських прав..., обов'язковою є участь органу опіки і піклування.

Орган опіки і піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі документів, які стосуються справи.

В силу ч. 1 ст. 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий із батьків має право звертатись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

При наявності висновку органу опіки і піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , дана позовна вимога вирішена за відсутності висновку органу опіки і піклування щодо його участі у вихованні дочки ОСОБА_3, а тому рішення суду в цій частині слід також скасувати і передати справу на новий розгляд

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309, 311, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення козівського районного суду від 10.05.2007 р. скасувати.

постановити нове рішення яким ОСОБА_2 відмовити в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, попередивши його про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та поклавши на органи опіки і піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

5

Справу в частині позовних вимог про усунення перешкод у вихованні дитини направити на новий судовий розгляд.

Рішення може бути оскаржене до Верховного Суду України на протязі двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.