Справа
№22ц-1763/07               Суддя 1 -ї
інстанції Батченко О.В.
29                                Доповідач
апеляційного суду Буренкова К.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,  суддів Довжук Т.С.
,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Негрун І.О.,

за
участю позивачки ОСОБА_1,  її
представника ОСОБА_2 ,  відповідачів
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  їх представника ОСОБА_5.,  третіх осіб -ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  представника відділу опіки та піклування Адміністрації
Центрального району Миколаївського міськвиконкому Пасічної В.В.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 22 травня 2007 року,
ухвалене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  треті особи - Миколаївський міськвиконком,  КЕТЧ,
відділ опіки та піклування адміністрації Центрального району
Миколаївського міськвиконкому,  про
вселення в квартиру,  зміну договору
найму квартири та відшкодування матеріальних збитків і за позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_1,  треті особи - Миколаївський
міськвиконком,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7, ОСОБА_8,  про визнання такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,

встановила:

В
березні 2006 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  треті особи -Миколаївський
міськвиконком,  КЕТЧ,  відділ опіки та піклування адміністрації
Центрального району Миколаївського міськвиконкому,  про вселення в квартиру,  зміну договору найму квартири.

Свої
вимоги позивачка мотивувала тим,  що
вона,  відповідачі та її колишній чоловік
ОСОБА_6. включені до ордеру на отримання 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1. У
січні 1998 р. у неї та ОСОБА_6. народилася дочка ОСОБА_7.

На даний час в
спірній квартирі зареєстровані вона з донькою та відповідачі.

Шлюб між
нею та ОСОБА_6. розірвано в серпні 2003 р. Після розірвання шлюбу з
ОСОБА_6.,  останній та відповідачі
замінили замки на вхідних дверях квартири і перешкоджають їй проживати в
спірній квартирі,  в зв'язку з чим вона
вимушена наймати за оплату інше жиле приміщення.

Посилаючись на наведені обставини,
ОСОБА_1 просила вселити її в спірну квартиру. Крім цього вона просила
змінити договір найму та виділити їй з дочкою Ольгою у користування ізольовану
кімнату жилою площею 18, 9 кв.м,  а
відповідачам - ізольовані кімнати 11, 7 кв. та 9, 9 кв. Коридор,  кухню,
санвузол,  ванну кімнату залишити
в спільному користуванні.

Ухвалою
суду від 15 січня 2007 року до участі у справі в якості третьої особи
притягнуто Миколаївський міськвиконком.

В
вересні 2006 р. ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги і просила стягнути з
відповідачів на її користь 6500 грн. витрат,
які вона понесла в зв'язку з оплатою квартирі по найму.

В лютому
2007 р. ОСОБА_3,  ОСОБА_4 звернулися з
позовом до ОСОБА_1,  треті особи
-КЕТЧ,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7, ОСОБА_8,  про визнання такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням.

ОСОБА_3
та ОСОБА_4 3азначали,  що в березні 2001
р. їх син ОСОБА_6. та ОСОБА_1,  будучи подружжям,
переїхали проживати на умовах договору найму у квартиру АДРЕСА_2 Майна
ОСОБА_1 у спірній квартирі не має,
комунальні послуги вона не сплачує. Перешкод в користуванні даною
квартирою їй ніхто не чинить.

Посилаючись
на наведене,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили
про задоволення позовних вимог.

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 22 травня 2007 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено в повному
обсязі.

Позовні вимоги
ОСОБА_3 та ОСОБА_43адоволено.

Постановлено
визнати ОСОБА_1 такою,  що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як ухвалене з
порушенням положень житлового законодавства,
інтересів її неповнолітньої дочки ОСОБА_7 та вимог процесуального
права,  і ухвалити нове рішення,  яким задовольнити її вимоги у повному
обсязі,  а в позові ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відмовити.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін та
їх,  представників,  третіх* осіб,
дослідивши матеріали справи,
колегія приходить до висновку,  що
вона підлягає частковому задоволенню,  а
рішення - частковому скасуванню,
виходячи із наступних підстав.

Задовольняючи
зустрічний позов,  суд виходив з
того,  що ОСОБА_1 понад шість місяців без
поважних причин не проживає в спірній квартирі,
а тому є підстави визнати її такою,
що втратила право користування цим жилим приміщенням.

Проте з
таким висновком суду погодитися не можна,
оскільки він суперечить дійсним обставинам справи,  наявним в ній доказам та положенням житлового
законодавства.

Відповідно
до правил  ст.  ст.
71,  72 ЖК наймач або члени його
сім'ї можуть бути визнані судом такими,
що втратили право користування жилим приміщенням,  зокрема,
якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Як вбачається
із матеріалів справи,  ОСОБА_1 та
ОСОБА_6. з січня 1998 р. перебували в зареєстрованому шлюбі,  який розірвано між ними в серпні 2003 р. Від
шлюбу мають дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

В ордер
на заселення квартири,  АДРЕСА_1  виданий Миколаївським міськвиконкомом 17
квітня 1998

p.,  були включені
ОСОБА_1,  ОСОБА_6.,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 (а.с. 34,  35,  87).

Згідно
довідки КЕТЧ від 23 лютого 2006 р.
в даному жилому приміщенні зареєстровані ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_1 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_9 (а.с. 6). ОСОБА_6. знятий з
реєстрації в квартирі в лютому 2005 р. Ця квартира не приватизована і
знаходиться на балансі фонду комунального майна Миколаївської територіальної
громади.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1,
ОСОБА_6. з малолітньою дитиною в 2002 р. тимчасово
залишили спірну квартиру і близько року проживали по договору найму в іншому
жилому приміщенні. Однак після розірвання шлюбу між ОСОБА_6. та ОСОБА_1 остання
не може користуватися спірною квартирою із-за неприязних стосунків з колишнім
чоловіком,  який продовжує постійно
проживати в даному жилому приміщенні із сім'єю.

Судом
також встановлено,  що внаслідок пожежі в
спірній квартирі,  яка мала місце в
квітні 2004 p.,  були зламані
вхідні двері з руйнуванням замку. Внаслідок чого замки на вхідних дверях були
замінені,  але ключ від нового замка
ОСОБА_1 відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надавався.

Крім
цього,  в спірній квартирі зареєстрована
неповнолітня Парнак ОСОБА_7 і за якою право користування цим жилим приміщенням
відповідачі не оспорюють. Місце проживання неповнолітньої ОСОБА_7 в порядку
встановленому законом батьками не визначалося.

Наведені
обставини свідчать,  що позивачка ОСОБА_1
не має вільного доступу до спірної квартири,
відповідачі не надали їй ключі від вхідних дверей квартири,  чим чинять їй перешкоди в користуванні цим
жилим приміщенням.

Тому не
має підстав,  передбачених  ст.
ст.  71,  72 ЖК,
для визнання позивачки такою,  що
втратила право користування даною квартирою.

В
зв'язку з чим порушені відповідачами житлові права позивачки підлягають захисту
шляхом вселення її в спірну квартиру.

За
такого рішення суду першої інстанції відповідно до п.п.3,  4 ч.1
ст.  309 ЦПК в частині відмови
ОСОБА_1 в задоволенні вимог про вселення в спірну квартиру і задоволення
зустрічного позову слід скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення,  яким вимоги ОСОБА_1 про вселення в квартиру
АДРЕСА_1 задовольнити,  а в •   ^зустрічному позові ОСОБА_3 і ОСОБА_4
відмовити.

Що
стосується вимог ОСОБА_1 про зміну договору найму жилого приміщення,  то вони не підлягають задоволенню із
наступних підстав.

Згідно з
вимогами ч.1  ст. 104 ЖК член сім'ї
наймача жилого приміщення вправі вимагати,
за згодою інших членів сім'ї,  які
проживають разом з ним,  укладення з ним
окремого договору найму,  коли жилу
площу,  що припадає на нього,  можна виділити у вигляді приміщення,  яке відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу. При відмові членів сім'ї надати згоду на укладення окремого договору
найму,  а також при відмові наймодавця
укласти такий договір спір може бути вирішено в судовому порядку.

В п.16
постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 р. «Про деякі
питання,  що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено,  що відповідно до  ст.
104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ
жилого приміщення,  якщо жилу площу,  що припадає на нього (або з урахуванням
укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням),  може бути виділено у вигляді ізольованого
приміщення,  яке складається з однієї або
кількох кімнат,  розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення
за вимогою члена сім'ї
наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром,  меншим за жилу площу,  що припадає на нього. Однак поділ не може
бути допущений,  коли це призведе до
штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки
його на облік як такого,  що потребує
поліпшення житлових умов.

Судом
встановлено,  що спірна квартира
розташована на 10-му поверсі 10-поверхового будинку і складається із трьох
ізольованих кімнат площею 9, 9 кв. м, 11,
7 кв. м,  18, 9 кв. м.

Із
матеріалів справи також вбачається,  що
спірна квартира виділялася сторонам як одній сім'ї за чинними нормами житлового
законодавства. Квартира має одну кухню площею 7, 3 кв. м.

Обґрунтовуючи
свої вимоги,  ОСОБА_1 просила виділити у
її з дочкою Ольгою користування жилу кімнату площею 18, 9 кв. м. ,  а в користування відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 - жилі кімнати площею 11, 7 кв. м і 9, 9 кв. м.

Заперечуючи
проти позову,  відповідачі посилалися на
те,  що в спірній квартирі постійно
проживає їх син ОСОБА_6. із сім'єю. Цю обставину підтвердив ОСОБА_6. Позивачка
ОСОБА_1 факт постійного проживання ОСОБА_6. в квартирі не оспорювала.

Разом з
тим,  на а.с.  96 є медичний висновок від 11 серпня 2006 p.,  який свідчить про те,  що ОСОБА_3 являється інвалідом 1-ї групи і
його захворювання передбачено розділом 1У пункту 1 Переліку хронічних
захворювань в зв'язку з чим він за станом здоров'я потребує ізольованого жилого
приміщення,  не може проживати в кімнаті
із членами своєї сім'ї,  в т.ч.1 в
ізольованій квартирі. Даний медичний висновок є пожиттєвим.

За таких
обставин підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зміну договору найму
спірного жилого приміщення не вбачається,
оскільки це приведе до штучного погіршення житлових умов відповідачів та
третьої особи ОСОБА_6.

Відмовляючи
в задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачів на її користь
матеріальних збитків,  спричинених
оплатою квартири по най му,  суд вірно
виходив з того,  що будь-яких доказів на
їх підтвердження позивачка не надала.

Тому підстав для
скасування рішення суду в цій частині не вбачається. Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  309,  316 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 22 травня 2007 р. в частині
відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо вселення її в квартиру
АДРЕСА_1 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання
ОСОБА_1 скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вселити
ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_1 такою,  що втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1 відмовити.

В іншій
частині це ж рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.