УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

"29"
березня 2007 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

Головуючого - Фащевської Н.Є.

Судців - Ходоровського
М.В., Жолудько Л.Д.

при секретарі - Мендрику Т.О.

з участю -ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 13 грудня 2006 року по справі
за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на дії державного виконавця Державної виконавчої
служби у М.Тернополі №1 щодо порушення порядку виконання рішення суду про
виселення

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006
р.ОСОБА_1. таОСОБА_2. звернулись у суд зі скаргою на дії державного
виконавця ДВС №1 у
М.Тернополі, посилаючись на те, що ним був порушений встановлений ст.ст.24, ЗО ЗУ "Про
виконавче провадження" порядок виконання рішення суду про примусове
виселення.

Посилаючись на наведене, заявники просили визнати дії державного виконавця
незаконними, усунути всі порушення і поновити їх права.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від
13.12.2006 р. відмовлено в задоволенні скаргиОСОБА_1., ОСОБА_2 на дії
державного виконавця Державної виконавчої служби в М.Тернополі №1 щодо
порушення порядку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду про їх
примусове виселення.

В апелщійній скарзіОСОБА_1. таОСОБА_2. просять ухвалу
суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх скаргу,
посилаючись на те, що судом зібраним доказам дана неправильна оцінка, а також
неправильно застосовані норми матеріального права.

У
судовому засіданніОСОБА_1. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи,
викладені в ній.

ОСОБА_2 та представник ДВС у М.Тернополі №1 у судове засідання не з'явились. Про час і місце його
повідомлені належним чином.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 6.06.2006 р. припинено сервітут - право на
користуванняОСОБА_1.,ОСОБА_2., ОСОБА_3. жилою кімнатою площею 13,9 кв.м., кухнею,
коридором, ванною, туалетом в кв. АДРЕСА_1 та виселеноОСОБА_1.,
ОСОБА_2 із вказаної квартири.

Справа №22а-149                                                                  Головуючий
у 1 інстанції
-ЮрдигаО.С.

Категорія 66                                                                                                Доповідач
- Жолудько Л.Д.

На
підставі виконавчого листа за №2-2242
від 14.08.2006 p., виданого
Тернопільським міськрайонним судом про виселенняОСОБА_1.ОСОБА_2, ОСОБА_3. з кв.
АДРЕСА_1, 18.08.2006 р. державним
виконавцем ДВС М.Тернополя №1
відкрито виконавче провадження та надано боржникам строк до 1.09.2006 р. для
добровільного виконання рішення суду.

1.09.2006 р.
зафіксовано факт невиконанняОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. в добровільному
порядку рішення суду, про що складено відповідний акт.

7.09.2006 р.
державним виконавцем повторно направлено копію постанови про відкриття
виконавчого провадження з вимогою про добровільне виконання рішення суду до 15.09.2006 р. та про
примусове виконання рішення суду 15.09.2006
р. у разі невиконання його в добровільному порядку до вказаного терміну.

У визначений повторно державним виконавцем строк для добровільного
виконання рішення суду боржники його не виконали.

15.09.2006 р.
проведено примусове виконання рішення суду, складено акт опису й арешту майна
боржників, яке передано на зберігання ОСОБА_4

Постановою державного виконавця від 26.09.2006
р. виконавче провадження по примусовому виконанню вищезгаданого рішення
суду закінчено.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в
межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скаргаОСОБА_1.
таОСОБА_2. до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що державний
виконавець при виконанні рішення суду про виселенняОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.
діяв у межах своїх повноважень та у відповідності з вимогами ЗУ "Про
виконавче провадження".

Колегія вважає, що з таким висновком суду слід погодитись, оскільки він
відповідає встановленим обставинам і вимогам закону.

Колегія не приймає до уваги посилання апелянтів на порушення судом вимог
ст.ст.24, 30, 79 ЗУ "Про
виконавче провадження", оскільки при виконанні рішення суду державним
виконавцем і при ухваленні судового рішення положення цих статтей порушені не
були.

Судом підставно було прийнято до уваги той факт, що 1.09.2006 р. державний
виконавець не приступив до примусового виконання рішення суду, оскільки згідно
з вимогами ст.30 ЗУ "Про
виконавче провадження" не був переконаний, що боржниками була отримана
копія постанови від 18.08.2006
р. про відкриття виконавчого провадження, у зв'язку з чим 7.09.2006 р. направив
боржникам вимогу про можливість добровільного виконання рішення суду до 15.09.2006 р. і призначив
на цю дату примусове виконання рішення суду у випадку невиконання його в
зазначений термін у добровільному порядку.

Указані дії державного виконавця вчинені в межах вимог ст.ст.24, 30, 79 ЗУ "Про
виконавче провадження", так як підстави для винесення постанови про
відкладення провадження виконавчих дій в зв'язку з відсутністю письмової заяви
боржників на вчинення таких дій у державного виконавця не було.

Колегією приймається до уваги та обставина, що державним
виконавцем фактично було відкладено провадження виконавчих дій до 15.09.2006 р. і повторно
направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що
стверджується квитанцією про відправлення рекомендованої кореспонденції за №141 та актом
відправки поштової кореспонденції.

Виходячи з наведеного, суд мотивовано дійшов до висновку, що права
заявників при проведенні виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду
про їх виселення порушені не були.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.1; 312
ч.І п.1; 313; 315;
317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1. та ОСОБА_2. відхилити.

Ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду від 13.12.2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом 2-х місяців з дня
набрання нею законної сили.