УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Гірського Б.О., Храпак Н.М.

при секретарі - МендрикТ.О.

з    участю
відповідачки    ОСОБА_2.,    її

представникаОСОБА_5розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 25 січня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Тернопільської міської ради, третьої особи
Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права на
спадкування, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом,
визнання недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку, визнання недійсним
реєстраційного посвідчення, визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25.01.2007 року відмовлено
в задоволенні пред'явленогоОСОБА_1. позову.

В апеляційній скарзіОСОБА_1. просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким в повному обсязі задовольнити пред'явлений нею
позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на
порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянтОСОБА_1. зазначила, що близько десяти
років до часу відкриття спадщини проживала з померлим ОСОБА_6 однією сім'єю,
тому вважає, що набула після його смерті право на спадкування належного йому
майна, по черзі, яка є попередньою від черги відповідачки ОСОБА_2

Крім того, зазначила, що відповідачка ОСОБА_2, на її думку, неправомірно
отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після

справа
№22а-322/2007р.                                           головуючий
у 1 інстанції
- Юрдига О.С.

категорія - спори про
спадкове право (26)             доповідач - Гірський Б.О.

смерті ОСОБА_6., тому
просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представникОСОБА_5доводи апеляційної скарги
заперечили та вказали, що після смерті ОСОБА_6., який був двоюрідним братом
ОСОБА_2, остання одержала право на спадкування належного йому майна і їй були
видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Факт їх родинних відносин не
заперечувала сама позивачкаОСОБА_1. в пред'явленій в суд позовній заяві.

Доводи ж її про проживання однією сім'єю з померлим ОСОБА_6 вважають
безпідставними, оскільки останній був одиноким чоловіком, до смерті працював на
роботі, де одержував високий заробіток, проживав постійно в м. Тернополі у
власній квартирі, сам доглядав за собою, лише на вихідні приїжджав у м. Збараж,
де слідкував за будинковолодінням після смерті матері, тому не міг проживати
однією сім'єю зОСОБА_1., яка мала власну сім'ю та проживала в сусідньому
будинковолодінні.

Рішення суду
першої інстанції вважають законним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу,
перевіривши за матеріалами справи приведені в скарзі доводи, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що апеляційна скаргаОСОБА_1. до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що померлийІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_6 був
жителем АДРЕСА_3і працював по день смерті в державному підприємстві
"Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою",
де отримував постійний високий заробіток. Захворів ОСОБА_6 в липні 2005 року, а

ІНФОРМАЦІЯ_1         року помер.

Крім того ОСОБА_6 був власником, після смерті матері, жилого будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, який
доглядав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших
осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її
прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом
усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власницею спадкового майна
після померлогоІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_6., про що свідчать свідоцтва про право
власності на спадщину за законом, видані

21.03.2006         року державним нотаріусом Першої
Тернопільської державної

нотаріальної контори.

Вказане право
ОСОБА_2 одержала, як спадкоємиця за законом п'ятої черги, будучи двоюрідною
сестрою померлого.

ПозивачкаОСОБА_1., вважаючи себе особою, яка проживала зі
спадкодавцем однією сім'єю більш як п'ять років до часу відкриття спадщини і
відповідно спадкоємцем за законом четвертої черги, яка є попередньою від черги
ОСОБА_2, оспорює право останньої на одержання спадщини після смерті ОСОБА_6.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкаОСОБА_1. є жителькою
АДРЕСА_2разом з чоловіком ОСОБА_7., дочкою ОСОБА_8., зятем ОСОБА_9. та
внукомОСОБА_10

На підтвердження свого права на спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6., позивачка зазначила проживання з останнім однією сім'єю десять років
до часу відкриття спадщини, що виразилось зокрема в тому, що коли ОСОБА_6,
будинок якого знаходиться по сусідству з їхнім, приїжджав в м. Збараж на
вихідні, то вона допомагала йому, як одинокому чоловіку похилого віку, в якого
не було сім'ї: готувала їжу, допомагала обробляти город та вести господарство;
доглядала у його відсутність за будинком, а коли він помер допомагала в
проведенні похорону.

Відповідно до ч. 2 ст. З
Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Наведені ж позивачкою доводи не свідчать про проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю, оскільки відсутні ознаки сім'ї, а їхні взаємини носять
добросусідський, а не сімейний характер.

ОскількиОСОБА_1. не довела своє право на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6., тому в неї відсутні підстави для оспорення права власності
ОСОБА_2 на спадкове майно.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірних
висновків за обставинами справи і ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,
308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Тернопільської області, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну
скаргуОСОБА_1. відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25.01.2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з того дня
може бути оскаржена протягом двох місяців в касаційношуіощдку безпосередньо до
Верховного Суду України.