Справа № 2-3566
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

29
листопада  2007 року                 Ялтинський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі головуючого судді :              Бондаренко
Г.М.

при секретарі:            Вавілон І.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Ялта в приміщенні Ялтинського міського суду цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1до Комунального
підприємства РЕО № 3, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бюро технічної інвентаризації  про визнання
недійсним акту конкретного користування
житловими і підсобними приміщеннями, усунення перешкод  в користуванні  підсобними приміщеннями, суд

В С Т А Н О В И
В:

Позивачка  просить суд визнати недійсним акт конкретного
користування житловими і підсобними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1, в
частині користування  приміщеннями
загального користування  II,  VII,
VIII; визнати за нею право користування
приміщеннями:  1/2 часткою кухні
літ. II, 1/3 часткою туалету літ. VII, 1/3 часткою коридору літ. VIII, 1/3
часткою туалету літ. VI, зобов'язати відповідача ОСОБА_2  усунути перешкоди в користуванні підсобними
приміщеннями: II -кухнею, IV - коридором, VI - туалетом шляхом відновлення
водопостачання, електропостачання, каналізації, установки унітазу, дверей в
кількості 2-х штук, демонтування ступенів в коридорі, зобов'язати відповідача
забезпечити вільний доступ в приміщення
VII - туалету і VIII - коридору.

Вимоги мотивовані тим, що в акті конкретного користування невірно вказані
місця загального користування, що належать її квартирі, у зв'язку з чим, вона
не може безперешкодно ними користуватися. Відповідачі, скориставшись даними
обставинами, використовують місця загального користування для проведення
ремонтних робіт в своїх квартирах, чинять їй перешкоди в користуванні місцями
загального користування шляхом
відключення водопостачання, електропостачання, каналізації,  зруйнували туалет, зняли двері, заклавши одні
двері, ведучі назовні будинку, до рівня вікна. З серпня 2006 року вона
позбавлена можливості користуватися туалетом, оскільки він зруйнований.

Представник
КП РЕО № 3 позовні
вимоги  не визнав і пояснив суду, що  акт конкретного користування є законним, на
його підставі проведена приватизація всіх квартир в будинку. Мешканці будинку не
оскаржують цей акт з 1992 року, коли він був складений до теперішнього часу.
Крім того, позивачка пропустила  строк
позовної давності для  пред'явлення таких
вимог.  ОСОБА_1. має право на
користування 1/3 часткою  туалету,
коридору, на користування 1/3  часткою
кухні. Підстав для відновлення дверей, ведучих назовні  будинку, не має, оскільки житлові і підсобні
приміщення позивачки і відповідачів розташовані на другому поверсі, балкон на
місці дверей, ведучих назовні будинку, відсутній.  Вважає, що позивачка зобов'язана відновити
туалет, встановити двері в дане приміщення, оскільки сама  його
зруйнувала. Позивачка проводить оплату
комунальних послуг тільки за
житлову кімнату і веранду, підсобні приміщення не оплачує.

Представник відповідачів ОСОБА_2 і
ОСОБА_3позов не визнав  і пояснив суду,
що  щодо користування кухнею предмет
суперечки відсутній, оскільки відповідачі не чинять  позивачці перешкод в її користуванні,  ОСОБА_1., маючи право на 1/3 частку туалету
літ. VI, сама  його зруйнувала, що
підтверджено постановою про відмову в порушенні кримінальної справи; туалет
літ. VII і коридор літ.  VIII належать
квартирі ОСОБА_2.

Для усунення перешкод  позивачці
шляхом встановлення дверей підстав не має, оскільки двері ніколи встановлені не
були і доказів того, хто їх зняв, позивачка не надала. Підстав  для визнання акту конкретного користування не
має,  позивачкою пропущений строк
позовної давності, порядок користування підсобними приміщеннями встановлений
задовго до того, як позивачка  і
ОСОБА_2стали власниками своїх квартир.

Представник КП БТІ м. Ялта  пояснив суду, що згідно
акту конкретного користування, складеному до НОМЕР_4 жовтня 1992 року,
позивачка має право користуватися 1/3 частками  кухні,

коридору літ. III і  туалету, 1/5
часткою коридорів IV і V. Туалет літ. VII і коридор літ.  VIII належать квартирі ОСОБА_2. Просив
ухвалити рішення на розсуд суду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги  ОСОБА_1.
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. є власником квартириНОМЕР_1будинку
АДРЕСА_1відповідно до договору дарування квартири від 26.12.2000 року ( ар.с.
НОМЕР_3).

Відповідач  ОСОБА_2є власником  квартир
НОМЕР_2, НОМЕР_3,  НОМЕР_4,
НОМЕР_5цього будинку  згідно договорів
купівлі-продажу квартир, засвідчених в нотаріальному порядку:   13.11. 2002 р. - квартири НОМЕР_5;  04.11.2003 р. - квартири НОМЕР_2;  17.11.2005 р. - квартири № НОМЕР_4; 23.01.2007 р. - квартири № НОМЕР_3 ( ар.с.31-34).

Згідно акту конкретного користування
житловими і підсобними приміщеннями по АДРЕСА_1до квартириНОМЕР_1
будинку належать  наступні підсобні
приміщення: 1/3 частка  кухні літ. II,
1/3 частка коридору літ. III,  1/3
частка  туалету літ. VI, 1/5 частка
коридорів IV і V (ар. с. 9). Такий порядок користування підсобними
приміщеннями  підтверджений  технічним паспортом на квартиру ОСОБА_1. (
ар.с. 11).

З
пояснень сторін встановлено, що порядок користування підсобними приміщеннями
встановився з моменту приватизації квартир попередніми власниками даних
квартир. Ставши власником квартири  з
26.12.2000 року позивачка за захистом своїх прав до суду не зверталася, претензій до попередніх власників квартир про
порядок користування підсобними приміщеннями не пред'являла.

Згідно  ст. 257 ЦК України  загальна позовна давність встановлюється у
три роки.

Відповідно  до  ч.3
ст. 267 ЦК України позовна давність
застосовується  судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Представники
відповідачів заявили у судовому засіданні про застосування судом позовної
давності.

Суд приходить до висновку  про
необхідність застосування строків
позовної давності.

Доводи
позивачки про те, що туалет літ. VII і коридор літ.  VIII є місцями загального користування не
можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовуються  поясненнями сторін і матеріалами справи.
Спірні приміщення передані в користування
власникам квартири № НОМЕР_3
рішенням Ялтинського міськвиконкому №
1(7) від 23.05.1993 року.          Щодо
ступенів, то вони  встановлені в
коридорі, яким користуються відповідачі.

Суд
не може погодитись з доводами представника відповідачів ОСОБА_2і
ОСОБА_3відносно відновлення водопостачання, електропостачання, каналізації,
установки унітазу, дверей в туалет літ. VI
в місцях загального користування
самою позивачкою, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1.
неодноразово зверталася з скаргами в різні інстанції  з причини усунення їй перешкод в користуванні
місцями загального користування відповідачами. ОСОБА_2і ОСОБА_3не надали до
суду доказів того, що вони не відключали вказані системи, не  зруйнували туалет і не зняли двері.

Суд
приходить до висновку  про те, що
позивачка не довела факту користування
туалетом літ. VII і коридором літ.
VIII.

Таким чином, за позивачкою необхідно визнати право користування на 1/3
частку кухні, 1/3 частку туалету літ. VI, зобов'язати відповідача ОСОБА_2  усунути перешкоди в користуванні підсобними
приміщеннями: II -кухнею, IV - коридором, VI - туалетом шляхом відновлення
водопостачання, електропостачання, каналізації, установки унітазу, дверей в
туалет.

На
підставі викладеного і керуючись ст. ст. 257, 267 ЦК України,   ст. ст. 59, 60, 213, 215, 216, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1право користування приміщеннями - 1/3
часткою  кухні літ . II, 1/3 часткою  туалету літ. VI.  Зобов'язати  ОСОБА_2
усунути перешкоди в користуванні підсобними приміщеннями: II -кухнею, IV
- коридором, VI - туалетом шляхом відновлення водопостачання, електропостачання,
каналізації, установки унітазу, дверей в туалет літ. VI.

В останній частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд  Автономної Республіки Крим в порядку та
строки, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя :