Справа № 22ц -1760/2007 р.                 Головуючий
у 1-й інстанції Мельник О.О.
Доповідач у 2-й інстанції Коцюрба О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
червня 2007 р. колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого -
Мережко М. В.,

Суддів              - Коцюрби О.П.,  Голуб С. А.

При секретарі -
Некорі А.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 28 березня 2007 року по справі за цивільним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Відкритого
акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль",  третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю "АВАЛЬ - Реєстратор" про визнання недійсними
договору купівлі-продажу (викупу) акцій,
передавального розпорядження та зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду,
пояснення сторін,  вивчивши
матеріали цивільної справи,  доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів,  -

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду з даним позовом і в судовому засіданні він та його
представник підтримали письмовий текст позовної заяви з усними доповненнями про
те,  що на він перебуває з відповідачкою
в зареєстрованому шлюбі з 1984 року. За час шлюбу,  відповідачкою було придбано 11 589 858 штук
простих іменних акцій АППБ "Аваль",
правонаступником якого є ВАТ „Райффайзен Банк Аваль". Згідно
договору викупу акцій НОМЕР_1 від 23 травня 2003 року,  відповідачка ОСОБА_2 продала,  а АППБ "Аваль" купив даний пакет
акцій,  загальною вартістю 448 320.80
грн.,  що належав їм на праві спільної
сумісної власності.

Вважає
даний договір та передавальне розпорядження незаконними,  укладеними з порушенням чинного
законодавства,  оскільки акції є спільним
майном подружжя,  він має також право на
дане майно і заборонив відповідачці здійснювати даний продаж,  але остання,
діючи недобросовісно,  всупереч
його волі,  таємно від нього продала дані
акції. Крім того,  процедура продажу
цінних паперів передбачає також складання передавального розпорядження,  яке є невід'ємною частиною договору
купівлі-продажу і повинно бути підписано всіма співвласниками. Але дане
розпорядження він не підписував,  вслід
чого воно є таким,  що не відповідає
вимогам закону,  так як не підписане
всіма співвласниками.

Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2007 року
позов задоволено.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» подав до суду
апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове,  яким позивачу в позові відмовити,  вказуючи на те,  що суд першої інстанції неповно з»ясував
обставини,  що мають значення для
справи,  порушив норми матеріального та
процесуального права.

2

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають в зарестрованому шлюбі з 1984 року. За час шлюбу,  ОСОБА_2 було придбано 11589.858 штук простих
іменних акцій АППБ «Аваль»,
правонаступником якого є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і які без згоди
позивача були продані ОСОБА_2 - АППБ «Аваль».

Відповідачка
також підписала передавальне розпорядження на внесення змін до реєстру
власників іменних цінних паперів і дані зміни щодо визнання за ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» права власності на дані акції в подальшому були зроблені.

Так як
спірні акції були придбані ОСОБА_2 під час перебування в шлюбі з позивачем то
суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те,  що вказані акції є їх спільною сумісною
власністю тому ОСОБА_2 не мала права без згоди позивача відчужувати їх,  а враховуючи те,  що в судовому засіданні встановлено,  що ОСОБА_2 недобросовістно,  без згоди другого подружжя уклала договір
відчуження спільного майна подружжя то Бориспільский міськрайонний суд
Київської області на законних підставах вказав на те,  що дана угода не відповідає вимогам  ст.
ст.  22,  23 КпШС України,  які передбачають згоду другого подружжя на
укладення угоди.

Відповідно  ст.  48
ЦК України (в
редакції 1963 року) та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року
№3,  угода,  що не відповідає вимогам закону та іншим
актам,  виданими органами державної влади
і управління в межах наданої їм компетенції є недійсною.

Відсутність
згоди другого подружжя на відчуження спільного майна може бути підставою для
визнання недійсною угоди у тому випадку,
коли судом встановлено,  що
сторони (сторона) в угоді діяли не добросовістно.

Так як
передавальне розпорядження,  яке також є
угодою,  не підписано одним із
співлвасників тому суд першої інстанції також правильно вказав на те,  що воно не відповідає вимогам п. 4.4.1
«Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів»
та  ст.
5 Закону України «Про національну депозитарну систему та особливості
електронного обігу цінних паперів в Україні».

Враховуючи
те,  що вищевказані угоди,  договір купівлі-продажу акцій та передавальне
розпорядження,  в яких відсутнє
волевиявлення іншого співвласника,  не
відповідають вимогам закону то з цих підстав колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції ухвалив законе
рішення,  яке відповідає вимогам
закону,  задовольнивши позовні вимоги
позивача.

Посилання
апелянта на невідповідність висновків Бориспільського міськрайонного суду
Київської області обставинам справи,
порушення норм матеріального і процесуального права є безпідставними,  так як спростовуються матеріалами
справи,  доказами,  добутими в судовому засіданні.

Перевіряючи
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  колегія суддів не вбачає підстав для
скавуання рішення суду та задоволення апеляційної скарги апелянта.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  315 ЦПК України колегія суддів ,  -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

3

рішення
Бориспільського міськрайонного суду київської області від 28 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.