Справа № 22-2857/2007р.                                                Головуючий у 1
інстанції Смолка І.О.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007 року                                                                                                 м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:     Бондара В.О.

Суддів:                   ПрокопенкаО.Л..

Маловічко
С.В. При секретарі:    Батарейній О.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, усунення
перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення, за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи - Державна нотаріальна контора №4 Жовтневого
району м. Запоріжжя, приватний нотаріус Запорізького міського округу ОСОБА_4 про визнання
права власності на частку квартири в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
-до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод
у.користуванні власністю, шляхом вселення.

У позові
зазначала, що 28.12.2006 року за договором купівлі-продажу вона купила ½  частину квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 Квартира
складається із двох ізольованих кімнат: 11,9 кв.м. та 17,0 кв.м.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом
після померлих батьків, яка право власності на свою ½
частину в нотаріальній конторі не оформила та фактично проживає в
спірній квартирі, хоча прописана в квартирі АДРЕСА_1 у цьому ж будинку.

У зв'язку з тим, що іншого житла ОСОБА_1 не має, просила встановити порядок
користування квартирою, щоб у подальшому сплачувати комунальні послуги та
квартирну плату, оскільки відповідач по справі зайняла всю квартиру,
комунальних платежів не здійснює у зв'язку з чим утворилась заборгованість у
розмірі 3 594 грн. 64 коп.

Оскільки ОСОБА_2 перешкоджає у користуванні ½  часткою квартири, не відчиняє двері
розмовляти по телефону не бажає, позивач просила суд встановити порядок
користування квартироюАДРЕСА_1, виділивши їй у користування кімнату площею 17,0
кв.м., підсобні приміщення залишити у спільному користуванні, усунути перешкоди
у користуванні її часткою спірної квартири шляхом вселення її в кімнати та
стягнути з відповідача усі судові витрати.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому зазначала,
що власниками спірної квартири були її батьки. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати,
заповіту не залишила, спадкоємцями першої черги були: чоловік (батько позивача)
- ОСОБА_5, позивач - ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_3 Спадщину прийняли позивач -
ОСОБА_2 та батько фактом вступу в управління і володіння спадковим майном, до
нотаріальної контори вони не звертались.

ІНФОРМАЦІЯ_1          року
помер батько, заповіту не залишив, спадкоємцями першої черги були:

позивач - ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_3, яки прийняли
спадщину звернувшись з заявою

до державної нотаріальної контори №4 Жовтневого району м.
Запоріжжя у вересні 2005 року.

Оскільки свідоцтво про право власності на квартиру було
втрачено ОСОБА_3 звернувся до

суду з позовом про визнання права власності на ½  частину спірної квартири в порядку

спадкування за законом. Рішенням Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 12.07.2006 року

позов задоволено, визнано за ОСОБА_3 право власності на ½  частку квартири в порядку

спадкування.

28.12.2006 року ОСОБА_3
уклав договір купівлі-продажу ½  частки квартири з
ОСОБА_1

ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на ½ частину спірної квартири в порядку
спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2007 року
позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні її
частиною квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення в цю квартиру.

В іншій частині
позову відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано право власності
на ½  частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька - ОСОБА_5

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2, посилаючись на
те, що судом першої

інстанції порушено норми матеріального та процесуального
права, просить рішення в частині

задоволення позову ОСОБА_1 скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право постановити ухвалу
про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги.

З матеріалів справи вбачається, що суд правильно
встановив правовідносини, які склалися між учасниками справи, дав їм належну
правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх
оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального
права та прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Суд першої інстанції встановив, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві
власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_2 року і
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після них залишилися спадкоємці - їх діти: ОСОБА_2 і ОСОБА_3
Батьки заповіту на квартиру не залишили. Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 12.07.2006 року за ОСОБА_3 визнано право власності на ½  частину спірної квартири в порядку
спадкування. 28.12.2006 року він продав цю частину ОСОБА_1

Згідно_ст.. 319 ЦК Украхни
власник володіє,.користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.. 48
Закону України „Про власність", ч.1 ст. 321 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у
здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 357 ЦК
України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом.

Відповідно до ст..
358 ЦК України
право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із
співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної
власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної
матеріальної компенсації.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 просила суд виділити їй у користування значно
більшу кімнату в квартирі, а сторони не ставили перед судом питання про
матеріальну компенсацію різниці житла, колегія суддів вважає, що районний суд
зробив вірно ухваливши рішення про вселення ОСОБА_1 в спірну квартиру і
відмовивши їй в позові в частині вселення в більшу кімнату квартири.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або
могли призвести до. неправильного вирішення справи.

Керуючись
ст.ст.. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12
червня 2007 року по цій справі

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.