Справа
№ 22ц-1277/07                                                        Суддя
першої інстанції Ямкова О.О.
21                                                   Суддя-доповідач
апеляційного суду Кутова Т.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 липня
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого                                     Лисенка П.П.,

суддів:                                                  Шолох
З.Л.,  Кутової Т.З.,

при секретарі
судового засідання  Негрун І.О.,

за
участю: представника позивача ОСОБА_3. та представника відповідачаОСОБА_4,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 04 квітня 2007 р. за позовом
ОСОБА_1до   ОСОБА_2про

відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення 1821 грн.
80 коп. матеріальних збитків та 162000 грн. моральної шкоди.

Позивач вказував,  що він проживає в
будинку НОМЕР_1по АДРЕСА_1

Поряд,  по тій же вулиці,  на суміжній земельній ділянці,  розташований будинок НОМЕР_2,  де

мешкає відповідач.1з земельних ділянок,
на яких розміщені вказані будинки,
облаштовані

окремі виходи до спільної,
огородженої забором,  земельної
ділянки,  де були встановлені

;  ворота загального користування.

ВідповідачуОСОБА_2. належить службова
(охоронна) собака - середньоазіатська вівчарка по кличці „Дакс",  яка утримується в дворі відповідача без
спеціального вольєру чи клітки.

10
вересня 2006 р. близько 01 години 40 хвилин на території вказаної спільної
земельної ділянки собака „Дакс",
яка була без намордника,  напала
на позивача й покусала його,  заподіявши
середньої тяжкості тілесні ушкодження та пошкодивши одяг.

Посилаючись
на такі обставини,  позивач просив суд
стягнути з відповідача витрати,
пов'язані з лікуванням,  та
моральну шкоду.

Рішенням
Центрального районного суду від 04 квітня 2007 р. позовні вимоги
ОСОБА_1задоволені частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2. на користь
позивача 1821 грн. 80 коп. матеріальних збитків,  8000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2.,  посилаючись на неповне з'ясування місцевим судом
обставин,  що мають значення для справи
та ухвалення рішення на суперечливих доказах,
просив оскаржене рішення скасувати,
а справу направити на новий розгляд.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення
представників сторін та дослідивши надані сторонами докази,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом,  що відповідно до реєстраційного посвідчення
на собаку за № 002098 ОСОБА_2. належить середньоазіатська вівчарка  за кличкою «Дакс» (а.с.  18).

Відповідно
до акту судово-медичного дослідження № 1811 від 28 вересня 2006 року
ОСОБА_1,  в наслідок укушення
собаки,  спричинено середньої тяжкості
тілесні

ушкодження   (а.с.  6,  7).

Постановами
слідчих від 19 вересня 2006 року,  3
лютого 2007 року,  26 березня 2007 року
за заявою ОСОБА_1проведено перевірку та встановлено,  що за місцем свого проживання,  а саме НОМЕР_1 поАДРЕСА_1,  заявник отримав багато чисельні укуси собаки
«Дакс»,  яка належить ОСОБА_2.,  мешкаючому в сусідньому будинку за цією ж
адресою (а.с.  24,  58,
61, 63,  79).

Ці ж
обставини підтверджені постановою Центрального районного суду м.  Миколаєва від 10 лютого 2007 року про відмову
в притягненні ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за ч.2
ст.  154 КУоАП,  як особи,
яка доглядала вказану собаку (а.с.
33).

З листа
Миколаївської міської державної лікарні ветеринарної медицини слідує,  що в зв'язку з нанесенням ОСОБА_1 10 вересня
2006 року укусів, ОСОБА_2 звернувся з приводу освідчення його собаки «Дакс» до
даної медичної установи (а.с.  35).

Суд
першої інстанції,  в межах заявлених
позовних вимог,  повно та всебічно
дослідив обставини справи,  належно
оцінив надані сторонами докази і відповідно до вимог  ст.
1187 ЦК України про те,  що
діяльність,  пов'язана з утриманням собак
службових (охоронних) порід,  що створює
підвищену небезпеку для особи,  яка цю
діяльність здійснює,  та інших осіб,  є джерелом підвищеної небезпеки,  дійшов вірного висновку про те,  що матеріальні збитки та моральна шкода
позивачу була заподіяна з вини відповідачаОСОБА_2.,  власника собаки,  яка є джерелом підвищеної небезпеки.
Тому,  суд обґрунтовано стягнув на
користь позивача з останнього 1821 грн. 80 коп. матеріальних збитків та,  з урахуванням характеру заподіяної шкоди та
обсягу перенесених моральних страждань позивачем,  8000 грн. моральної шкоди.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують указані висновки судової колегії,  а тому не можуть бути підставою для
скасування рішення районного суду,
ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313 - 315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_2 відхилити,    а   рішення Центрального районного суду м.  Миколаєва від 04 квітня 2007 р. - залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.