АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1811 2007                                            Головуючий
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 року                                                                                                     м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Бон дара
В. О.

Суддів:                                   Бабак A.M.

Прокопенка О.Л.
При секретарі:    Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

прокуратури  Запорізької області  па рішення
Бердянського  міськрайонного  суду Запорізької області від 06 березня 2007року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державного казначейства
України,  третьої особи прокуратури
Запорізької області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,  завданої діями органів досудового слідства і
прокуратури, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу Державного
казначейства України в Приморському районі,
третьої особи прокуратури Запорізької області про стягнення матеріальної
та моральної шкоди,  завданої діями
органів досудового слідства і прокуратури.

В позові
зазначав,  що до 21.04.1998 року проходив
службу в органах УМВС України в Запорізькій області як інспектор бойової і
службової підготовки групи по роботі з особовим складом Приморського РВ УМВС
України. Згідно наказу начальника УМВС України в Запорізькій області від 21 квітня 1998 року за №88 о/с позивача
було звільнено за  ст.  64
п "є",  як вказано в наказі
"за порушення дисципліни". 22.04.1998
року прокуратурою Приморського району відносно ОСОБА_1 була порушена
кримінальна справа за  ст.  166
КК України. З 23 квітня
по 04 травня 1998 року він
знаходився під вартою та пред'явлено звинувачення у злочині за  ст.  166 КК України. 27.12.2005 року постановою
слідчого кримінальна справа була припинена на підставі  ст.  6 п. 2 КПК України
"за відсутністю в його діях складу злочину".

У
зв'язку з незаконними діями органами досудового слідства і прокуратури позивачу
була спричинена матеріальна шкода у розмірі 5983 грн. та моральна шкода:42900 грн.,  яку він просив стягнути з відповідача.

Ухвалою
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.11.2006 року змінено
відповідача у справі відділ державного казначейства України в Приморському
районі Запорізької області відповідачем Держава України в особі Державного
казначейства України.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 06
березня 2007 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто
з Держави України в особі Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 у
відшкодуванні матеріальної шкоди 65
грн. та у відшкодування моральної шкоди 33000 грн.

Апеляційне
провадження порушено за скаргою прокуратури Запорізької області.

В
апеляційній скарзі прокуратура Запорізької області,  посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати в частині стягнення з Держави України в
особі Державного казначейства України на користь позивача у відшкодуванні
моральної шкоди 33000 грн.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно  ст.  310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі з підстав передбачених
ст.  205 ЦПК України.
Статтею 205 ЦПК
України передбачено закриття провадження у справі,  якщо справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно
матеріалів справи,  27 грудня 2005 року постановою
слідчого прокуратури Приморського району Запорізької області Єрьоменко
Р.С.  кримінальна справа відносно ОСОБА_1
за звинувачення його у злочині,
передбаченому  ст.  167
КК України закрита з підстав передбачених п.2  ст.  6 КПК України за
відсутністю в його діях складу злочину (а.с. 8).

Згідно з
п.1  ст. 1 Закону України „Про порядок
відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури і суду" від 01.12.1994 року,  з подальшими змінами,  підлягає відшкодуванню шкода,  завдана громадянинові внаслідок незаконного
притягнення як обвинуваченого,
незаконного взяття і тримання під вартою,  тощо,
інших процесуальних дій,  що
обмежують права громадян,  а відповідно
п.2  ст. 2 вказаного Закону,  право на відшкодування шкоди у розмірах і в
порядку,  передбачених цим Законом,  виникає у випадку закриття кримінальної
справи за відсутністю події злочину.

Перелік
відшкодувань,  які підлягають стягнення в
даному випадку наведено у  ст.  З Закону.

Відповідно
п.1  ст.
11 Положення про затвердження Закону України „Про порядок відшкодування
шкоди,  завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства,  прокуратури
і суду",  затвердженого Міністерством
юстиції,  Генеральної прокуратури та
Міністерством фінансів України від 04.03.1996 року № 6/5/3/41 для визначення
розміру шкоди,  переліченої в пунктах 1,
3, 4  ст.3 Закону України „Про порядок
відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури і суду",  громадянин протягом шести місяців після
направлення йому повідомлення про закриття справи в стадії дізнання і
попереднього слідства та повідомлення про роз'яснення,  куди і протягом якого терміну можна
звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав,  може звернутися при закритті провадження у
справі органами Генеральної прокуратури - відповідно до цих органів.

У
місячний термін з дня звернення громадянина,
у даному випадку,  орган
прокуратури,  виносить постанову,  яка повинна відповідати вимогам,  переліченим у ч.1  ст.  12 Закону.

На
підставі ч.2  ст.  12
Закону,  у разі незгоди з винесеною
постановою про відшкодування шкоди,
громадянин може оскаржити її до суду в порядку,  встановленому для розгляду скарг на
неправомірні дії органів державного управління і службових осі,  що

ущемляють
права громадян. Оскарження до суду не позбавляє громадянина права звернутися зі
скаргою до відповідного прокурора.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
до органів прокуратури у встановленому порядку не звертався,  а у жовтні 2006 року звернувся до суду з позовом до держави в особі
Державного казначейства про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  та витрат по юридичній допомозі,  завданих йому неправомірними діями органів
прокуратури Запорізької області,  а не з
адміністративним позовом на неправомірні дії органів прокуратури (1-2).

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що оскільки позивач до органів прокуратури
про відшкодування шкоди не звертався і відсутня

постанова
органу прокуратури про задоволення його вимог чи відмову,  в нього відсутнє право на пред'явлення позову
до суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Оскільки справа та процес виникли незаконно,  провадження у справі необхідно

закрити на підставі п.1  ст.  205
ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  205 п.1, 307, 310, 315, 317 ЦПК
України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу прокуратури Запорізької області задовольнити частково.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 березня 2007 року по цій
справі скасувати.

Провадження
у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державного казначейства
України,  третьої особи прокуратури
Запорізької області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,  завданої діями органів досудового слідства і
прокуратури закрити.

Роз'яснити
позивачу його право звернення до органів Генеральної прокуратури.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців.