РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
червня 2007 року                                                                 Колегія
суддів судової

палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого -
судді    Курської А.Г., суддів -    Летягіної О.В.,

Шаповалової
О.А., при секретарі -    Гребенніковій
И.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі цивільну справу за позовом
Сімферопольської міської Ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного
суду м. Сімферополя від 13 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

30.11.2006
р. Сімферопольська міська рада звернулась до Київського районного суду м.
Сімферополя з позовом до ОСОБА_1., в якому просить зобов'язати відповідача на
підставі ст.ст. 152, 211 212 Земельного кодексу України і ст. 1 Закону України
Про державний контроль за використанням і охороною земель" звільнити
самоправно зайняту ним земельну ділянку по вул. Беспалова / вул. Землянична у м. Сімферополі площею 0,0012 га
шляхом зносу за його рахунок самоправно збудованої на зазначеній ділянці
споруди з каменя - ракушняка.

Рішенням
Київського районного суду м. Сімферополя від 13 лютого 2007 року позовні вимоги
Сімферопольської міської ради задоволено.

Зобов'язано
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку
розміром 0,0012 га, розташовану між вулицями Беспалова / Землянична у м. Сімферополі, шляхом знесення чи
розібрання за його рахунок самовільно збудованої ним споруди з каменя -
ракушняка.

На
вказане рішення ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 13.02.2007 року як
постановлене на підставі неповно з'ясованих обставин, які мають значення для
справи, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Одночасно
ним ставиться питання про визнання недійсними: протоколу про адміністративне
правопорушення від 19.09.2006 року № 008326; акту перевірки дотримання вимог
земельного законо­давства від 19.09.2006 року № 513; постанови про накладення
адміністративного стягнення від 27.09.2006 року № 203.

Судова
колегія, заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає,
що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних
підстав.

Задовольняючи
позов Сімферопольської міської Ради, суд виходив з того, що відповідач не має
відповідних документів, які посвідчують його право на використання спірної
земельної ділянки, що було встановлено під час проведення перевірки
Держземінспекції, а тому він займає її самоправно і повинен звільнити.

Справа №
22-ц-3215/2007 р.               Головуючий
у першій інстанції - Тихопой О.О.

Доповідач    -           Шаповалова О.А.

Колегія
суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони
відповідають обставинам справи і ґрунтуються на досліджених судом доказах.

Згідно з
ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач
ОСОБА_1. не зміг навести переконливих доказів, які б спростовували доводи
позивача про самовільне зайняття ним земельної ділянки розміром 0,0012 га,
розташованої між вулицями Беспалова / Землянична у м. Сімферополі.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду про необхідність критичної оцінки доводів
відповідача про те, що він земельну ділянку не займав і будівництво на ній не
робив.

Матеріали
справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1. підписав протокол про
адміністративне правопорушення № 008326 від 19.09.2006 року, в якому
власноручно написав, що у нього є потреба в земельній ділянці у зв'язку із
сімейними обставинами (а.с. 10 об.). Ні протокол про адміністративне
правопорушення, ані постанову про притягнення до адміністративної
відповідальності, якою була встановлена вина ОСОБА_1. у вчиненні
адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП - самовільне
захоплення земельної ділянки, у встановленому законом порядку відповідач не
оскаржив.

Отже,
факт самовільного захоплення земельної ділянки площею 0,0012 га по вул. Беспалова / вул.
Землянична у м. Сімферополі, та самоправного будівництва на зазначеній ділянці
споруди з каменя - ракушняка колегія суддів визнає доведеним.

Таким
чином, доводи апелянта ОСОБА_1. щодо безпідставності пред'явлення до нього з
боку позивача вимог про необхідність звільнення земельної ділянки, на думку
колегії суддів, є безпідставними.

Щодо
доводів апеляції відповідача про визнання недійсними: протоколу про
адміністративне правопорушення від 19.09.2006 року № 008326, акту перевірки
дотримання вимог земельного законодавства від 19.09.2006 року № 513, постанови
про накладення адміністративного стягнення від 27.09.2006 року № 203, то
колегія суддів не приймає їх до уваги з наступних підстав.

Згідно з
ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд при розгляді справи у апеляційному
порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як убачається із матеріалів справи, позов був заявлений Сімферопольською
міською Радою до ОСОБА_1. про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки;
питання про визнання недійсними протоколу про адміністративне правопорушення,
акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства та постанови про
накладення адміністративного стягнення на відповідача ОСОБА_1. предметом
розгляду суду першої інстанції по даній справі не було у зв'язку з тим, що
відповідачем не було заявлено таких вимог у встановленому законом порядку.

Отже,
вимоги апелянта, викладеш в доводах апеляційної скарги, стосовно визнання
недійсними прийнятих щодо нього компетентними органами рішень у зв'язку з
порушенням норм земельного законодавства, не можуть бути предметом обговорення
судом апеляційної інстанції, оскільки відсутнє рішення суду першої інстанції з
цього питання.

В той же
час колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та
вточнити резолютивну частину ухваленого рішення у зв'язку з наступним.

Відповідно
до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд може вийти за межи доводів
апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права,
які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

У судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представник позивана заявив клопотання, в якому просив
викласти резолютивну частину ухваленого рішення таким чином, щоб її можна було
виконати.

Із
тексту резолютивної частини рішення суду першої інстанції убачається, що ОСОБА_1.
було зобов'язано звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку розміром
0,0012 га, розташовану між вулицями Беспалова
/ Землянична у м. Сімферополі, шляхом знесення чи розібрання за його
рахунок самовільно збудованої ним споруди з каменя - ракупшяка.

Згідно з
ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ, посадових або службових осіб та громадян
і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення
згідно з ч. 2 ст. 14 ЦПК Украйга є підставою для відповідальності, передбаченої
законом.

Відповідно
до роз'яснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України
від 29 грудня 1976 p. № 11 (зі змінами, внесеними постановами від 24 квітня
1981 № 4, від 25 грудня 1992 р. № 13 та від 25 травня 1998 р. № 15), що згідно
зі ст. 7 ЦК України є правовим звичаєм і на день розгляду спору не суперечить
чинним законам України, резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні,
чіткі, безумовні і такі, що випливають із встановлених фактичних обставин,
висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати
відповіді на інші питання. В ній, зокрема, має бути зазначено: які конкретно дії
і на чию користь відповідач повинен вчинити або яким іншим передбаченим законом
способом підлягає захисту порушене право.

Отже,
резолютивна частина рішення повинна бути викладена таким чином, щоб це зробило
можливим її виконання, оскільки невиконання судового рішення зробить неможливим
захист прав і законних інтересів позивача у повному обсязі.

Згідно з
ч. 1 ст. 217 ЦПК України суд, що прийняв рішення, може визначити порядок його
виконання або вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в
рішенні.

Враховуючи
наведені обставини і приймаючи до уваги вимоги діючого процесуального
законодавства, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні як
ухвалене з порушенням норм процесуального права, а резолютивна частина рішення
- уточненню з наведенням конкретних даних про те, які ознаки споруди, що
підлягає зносу, за чий рахунок та в якій строк ця споруда повеяна бути знесена, та
які будуть наслідки того, якщо позивач не виконає прийняте відносно нього
рішення.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, судова
колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м. Сімферополя від 13 лютого 2007 року змінити.

Викласти
резолютивну частину рішення в новій редакції.

Позовні вимоги
Сімферопольської міської ради задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0012 га,
розташовану між вулицями Беспалова / Землянична в місті Сімферополі Автономної
Республіки Крим, шляхом зносу або розібрання збудованої споруди із каменя -
ракупшяка орієнтовною площею 10 кв. м, розташованої на полі в районі вулиць
Беспалова / Землянична в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, протягом
1 місяця з моменту набуття рішенням законної сили.

У разі
невиконання судового рішення у встановлений строк обов'язок по знесенню будови
покласти на позивача з відшкодуванням витрат з виконання рішення за рахунок
ОСОБА_1

В решті
це ж рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців
безпосередньо до суду касаційної" інстанції.