Справа № 33-Ц-535 2007 р.                   Головуючий
у суді 1 інстанції Клюба
10                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року                                                                                      місто
Рівне

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Собіни І. М.,
Шимківа С.С., Шеремет A.M.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Комарівської сільської ради Галицького району , ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Комарівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів про визнання права на житло,
надання житлового приміщення, укладення договору житлового найму, виселення із
житлового приміщення та визнання права на приватизацію житла, позовом
Комарівської сільської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення із житлового приміщення
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 12 квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12 вересня 2005 року, -

встановила:

В грудні
2004 року ОСОБА_1., ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання права на
житло, надання житлового приміщення, укладення договору житлового найму,
виселення із житлового приміщення та визнання права на приватизацію житла ,
посилаючись на те, що з січня 2001 року на підставі рішення профспілкового
комітету Комарівської загальноосвітньої школи вони з двома неповнолітніми
дітьми проживають у двох кімнатах АДРЕСА_1. Ізольоване приміщення у цій
квартирі займала ОСОБА_5, яка померла в жовтні 2004 року Ще при житті ОСОБА_5
зверталася до Комарівської сільської ради про визнання його та ОСОБА_2
наймачами всієї квартири, так як його дружина ОСОБА_2 була її опікуном. Після
смерті ОСОБА_5 він подав заяву до Комарівської сільської ради про виділення
йому житлових приміщень, що звільнилися у квартирі, так як його сім'я потребує
покращення житлових умов. Проте заява не була вирішена. Крім цього у квартиру
без достатніх на те підстав поселилися ОСОБА_3. та ОСОБА_4

Комарівська
сільська рада Галицького району звернулася з позовом до суду про виселення
ОСОБА_1., ОСОБА_2 із сім'єю із кімнати АДРЕСА_1, мотивуючи свої позовні вимоги
тим, що ОСОБА_1. і ОСОБА_2 вселились у спірну квартиру без жодних на те
правових підстав. До виконкому сільської ради не надходило жодних рішень або
заяв про поселення сім'ї ОСОБА_1 у кімнату квартири №2. Виконком не приймав
жодних рішень про вселення сім'ї ОСОБА_1 у дане приміщення. 24 листопада 2003
року відповідач звернувся із заявою до виконкому сільської ради про видачу йому
ордеру на жиле приміщення, рішення по якій не було прийняте.

Рішенням
Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2005 року,
залишеним ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня
2005 року без змін, задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Комарівської сільської
ради, ОСОБА_3., ОСОБА_4, третя особа Комарівська загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів. Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх неповнолітніми дітьми ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, та ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, право на
АДРЕСА_1загальною площею 64,1 кв. м., житловою площею 36,7 кв. м. та право на
приватизацію квартири.

Зобов'язано
Комарівську сільську раду передати ОСОБА_1. та ОСОБА_2 житлове приміщення, що
звільнилося на першому поверсі АДРЕСА_1, видати ордер на квартиру, укласти із
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір житлового найму та передати безоплатно у спільну
сумісну власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження та ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, АДРЕСА_1

Вирішено
виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_6.,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження із житлового приміщення на першому поверсі АДРЕСА_1у
раніше займане ними житлове приміщення у будинку вчителя по вул. Ворони у с Комарові
Галицького району.

У
задоволенні позовних вимог Комарівської сільської ради до ОСОБА_1ОСОБА_2 про
виселення відмовлено.

У
поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані рішення у
справі з підстав неправильного застосування судами норм матеріального і
процесуального права, а справу направити на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

В
запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1., ОСОБА_2 просять рішення Галицького
районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2005 року залишити
без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення
є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права, і доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні   й
передбачені   ст.   338
ЦПК   України   підстави
для   обов'язкового скасування
судового рішення.

Керуючись
ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного суду Рівненської
області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.