УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 р. червня місяця «18» дня,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим, в складі:

Головуючого:   Куриленка О.С.

Суддів:
Синельщікової О.В. Сокол
B.C. При
секретарі:   Петренко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2на
рішення Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від
20 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 20
грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено частково.

На вказане
рішення ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в яких просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись
на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення
судом вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав:

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1. суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2. і ОСОБА_3одержали в борг від ОСОБА_1. суму
еквівалентну 48 000 доларів США
строком на один рік і ОСОБА_2. свою частку боргу не віддав.

Відповідно до
ст.1046 ЦК України,
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості.

Як вбачається з
наданої розписки 6.05.2004р.ОСОБА_2. та ОСОБА_3отримали від ОСОБА_1. суму
еквівалентну 48.000.дол США
строком на один рік.

За свідченням
позивача та ОСОБА_3. один з боржників свою частину боргу суму еквівалентну
24.000.дол.США погасив.

Таким чином
позиція суду по стягненню решти боргу з ОСОБА_2. є правильною і нічим не
спростована.

Стягнення з
відповідача суми за просрочення грошового зобов'язання не суперечить вимогам
ст.625 ЦК України.

Справа №22-ц-2269/2007                      Головуючий
в суді І інстанції: Чумаченко Р.Д.

2

Відповідач
наявну в справі розписку за безгрошів'ям не оскаржив, будь яких доказів
погашення боргу не навів.

Доводи
відповідача про відсутність необхідності брати в борг гроші у ОСОБА_1. не
можуть бути взяті до уваги при наявності розписки з підписом відповідача.

За висновком
експертів криміналістів підпис відповідача на розписці є оригіналом підпису,
лише з ознаками перенесення даного підпису на інший аркуш паперу.

Таким чином
рішення суду відповідає вимогам ст.213 ЦПК України і доводами апеляційної
скарги не спростовується.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2-
відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 20
грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 325, 327 ЦПК України.