Справа № 22ц -2377/2007
Головуючий у 1-й інстанції Коцюрба М. П.
інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого
судді Даценко Л.М.

суддів Олійника
В.І.,  Хопти С. Ф.

при секретарі
Сторожук І.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2007 р. у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  третя особа ОСОБА_4про визнання недійсним
договору купівлі-продажу будинку та переведення прав та обов"язків
покупця,  -

встановила:

У січні
2007 року ОСОБА_1 3вернулася до суду із зазначеним позовом,  в якому посилалася на те,  що вона є власником 1/3 частини будинку
АДРЕСА_1. Співвласниками іншої частини будинку є ОСОБА_4. таОСОБА_2. по 1/3 частині
кожний.

Влітку
2005 р.ОСОБА_2. повідомив
її про те,  що він має намір продати свою
1/3 частину будинку за 90000 грн. Оскільки вона не мала таких коштів,  то підписала заяву про відмову від купівлі
зазначеної частини будинку.

08
грудня 2006 р. їй стало відомо,
щоОСОБА_2. продав
ОСОБА_3. належну йому частину будинку за 25800 грн.,  не поставивши її до відома про відчуження
своєї частки будинку за вказану суму.

Оскільки
порушене її переважне право купівлі частки у праві спільної часткової
власності,  то просить визнати недійсним
договір купівлі-продажу 1/3 частини будинку,
укладений 05.07.2005 р. між відповідачами та перевести права та
обов"язки покупця на неї на умовах,
зазначених в даному договорі,  з
підстав,  передбачених ч. 1  ст.
203,  ч. 1  ст.
215,  ч. ч. 2 та 5  ст.
267,   ст.  362 ЦК України.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення і ухвалити нове про
задоволення її позову,  посилаючись на
порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд обґрунтовував
свої висновки відсутністю порушень з боку відповідача ОСОБА_2. переважного
права позивачки на купівлю його частки будинку у праві спільної часткової
власності.

Такі висновки
суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно
ч. 1 та ч. 2  ст.  362 ЦК України у разі продажу частки у праві
спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими
особами на її купівлю за ціною,
оголошеною для продажу,  та на
інших,  рівних умовах,  крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець
частки у праві спільної часткової власності зобов"язаний письмово
повідомити інших співвласників про намір продати свою частку,  вказавши ціну та інші умови,  на яких він її продає.

Судом
встановлено,  що позивачка є власником
1/3 частини будинку АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності від
26.06.2004 р.

Співвласниками
іншої частини будинку єОСОБА_4.
таОСОБА_2. по 1/3 частині кожний.

Встановлено,  що 08.06.2005 р.ОСОБА_2. отримав в дар 1/3 частину зазначеного будинку,  а 05.07.2005 р. продав її відповідачу
ОСОБА_3.3а суму еквівалентну 30000 доларів США,  в п. 4
зазначеного договору-купівлі продажу зазначено,
що продаж 1/3 частки житлового будинку вчинено між сторонами за 25800
грн. (а. с.  7-8)

Встановлено,  щоОСОБА_2. відповідно до вимог  ст.
362 ЦК України
письмово повідомив позивачку про намір продати свою частку будинку за
ціною,  оголошеною для продажу в сумі
90000 грн.

Встановлено,  що позивачка в своїй заяві від 02.07.2005 р.
відмовилася від переважного права купівлі зазначеної частини будинку,  (а. с.
6)

Встановлено,  що після укладення договору купівлі-продажу
частини будинку,  починаючи з липня 2005
р. ОСОБА_3 провів відповідні роботи як в будинку так і біля нього: відремонтував
дах всього будинку,  реставрував
свердловину,  з горища будинку та з
придбаної частини будинку і гаража вивіз сміття,  через подвір"я ОСОБА_1 проклав
телефонний кабель.

Встановлено,  що позивачка проти вказаних робіт не
заперечувала і їй було відомо в липні 2005 р. про придбання ОСОБА_3. частини
будинку у ОСОБА_2.

Судом
встановлено,  що з цього часу позивачка
могла довідатися про порушення свого права відповідно до вимог ч. 1  ст.
261 ЦК України,  тому її посилання на те,  що 08 грудня 2006 р. їй стало відомо про
купівлю-продаж належноїОСОБА_2. частини будинку є безпідставним.

Судом
першої інстанції також не встановлено поважних причин пропуску позивачкою
строків позовної давності в один рік,
які застосовуються до таких вимог відповідно до вимог ч. 4  ст.
362 ЦК України.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду від 10.05.2007 р. відповідає обставинам справи,  ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути скасовано з підстав,  викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись
ст.
ст.  303,  307,  308,  314,
315,  317,  319 ЦПК
України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2007 р.
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.