Справа 22ц -1058/07                                                  Суддя
першої інстанції Висоцька Г.А.
Категорія 16                                         Суддя-доповідач
апеляційної інстанції Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07  червня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного

суду Миколаївської області в складі:

головуючого                                                                              Козаченка
В.І.,

судців                                                                                Шолох
З.Л., Кутової Т.З.,

при секретарі
судових засідань Фірсовій Т.В., за участю: представника позивача Гузикевича
Є.Г. та відповідача ОСОБА_1.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 бере­зня 2007 р. по цивільній
справі за позовом відкритого акціонерного товариства „Укртелекоіи" (далі - ВАТ
„Укртелеком") до ОСОБА_1про

стягнення
заборгованості за послуги електрозв'язку,

УСТАНОВИЛА:

8  грудні 2006 р. ВАТ
„Укртелеком" звернулося з позовом до ОСОБА_1. про стяг­

нення 3195
грн. 82 коп.
заборгованості за послуги електрозв'язку.

Позивач зазначав, що 10
лютого 2005 р. з
відповідачем був укладений договір про надання послуг електрозв'язку, за яким
ВАТ " Укртелеком"
зобов'язалось надати послуги такого зв'язку, а ОСОБА_1. - своєчасно
оплачувати їх вартість.

Оскільки відповідач своєчасно не виконував своїх зобов'язань за вказаним догово­ром,
то станом на 01 листопада
2006 р.
утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку ОСОБА_1. відмовляється
сплачувати.

Посилаючись на
викладені обставини, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 берез­ня 2007 р. позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3144 грн. 74 коп.
заборгованості за міжміські телефонні розмови, 51 грн. 08 коп. заборгованості
по абонентській платі та 81 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, просив скасувати оскаржене судове рішення
та ух­валити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин справи, невірну оцінку зібраних доказів,
неправильне застосу­вання норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вислухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін, дослідивши надані докази та пе­ревіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеля­ційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія судців вважає, що апе­ляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно
дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази й дійшов
вірного висновку, що відповідно до положень ст. ст. 526, 615 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів циві­льного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно
до звичаїв ділово­го обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'я­зання не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення зобов'язання.

Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України
„Про телекомунікації" від 18
листопада 2003 р. (з
наступними змінами та доповненнями) передбачено, що споживачі телекомуні­каційних
послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомуніка­ційних
послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови до­говору
про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своє­часно
оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

До того ж п. 108 Правил
надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвер­джених Постановою KM
України від 09 серпня 2005 р. (з наступними
змінами та допов­неннями) визначено, що абонентна плата за користування
телефоном, почасова оплата мі­сцевих телефонних розмов, плата за міжміські та
міжнародні телефонні розмови, надісла­ні в кредит телеграми та за інші послуги,
надані по телефону, вноситься абонентом у деся­тиденний строк після отримання
рахунка, але не пізніше 20
числа місяця, що настає після розрахункового періоду. Розрахунковим
періодом вважається, як правило, календарний місяць, у межах якого надавалися
послуги.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у договірних
відносинах, зміст яких визначався договором від 10 лютого 2005
р. про надання послуг електрозв'язку (а.с. 5-7).

Встановивши порушення відповідачем положень законодавства України про теле­комунікаційні
послуги та невиконання умов, визначених указаним договором, місцевий суд
обґрунтовано задовольнив позов.

Посилання апелянта на те, що ні він, ні члени його сім'ї, не вели такої
кількості теле­фонних розмов, як указано в позові, безпідставні. Ним не надано
жодних доказів на спро­стування доводів позивача. В той же час, за його заявою
ця обставина ретельно перевіря­лась повноважною комісією ВАТ
„Укртелекому", в результаті чого підтвердилось, що члени сім'ї ОСОБА_1.
вели міжміські телефонні розмови, які привели до утворення за­значеної
заборгованості.

Оскільки оскаржене рішення місцевого суду ухвалене з додержанням норм
матеріа­льного та процесуального права, то підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, рішення Возне-сенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 19
березня 2007 р. - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох міся­ців.