Справа № 22ц - 1473/07                                     Головуючий
першої інстанції: Давченко Т.М.
21                                                        Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
УХВАЛА

Іменем   України

23  серпня
2007 року                            колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючого:
Галущенка О.І.,

суддів:
Довжук Т.С. ,  Базовкіної Т.М. ,

при
секретарі судового засідання:         Фірсовій
Т.В.,

за
участю позивачки ОСОБА_1,  відповідача
ОСОБА_2,  представників сторін: ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 15 травня 2007 року,
ухвалене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та
моральної шкоди,

встановила:

В
листопаді 2005 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позивачка
вказувала,  що 13 серпня 2004 р.
відповідач навмисно вистрілив в неї,  чим
спричинив вогнепальне поранення,  завдавши
тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Кримінальна справа відносно
відповідача закрита у зв'язку з актом амністії.

Посилаючись
на те,  що у зв'язку з вказаними подіями
вона проходила лікування з 13 серпня по 7 вересня 2004 р. і продовжує лікуватися,  витрачаючи на це власні кошти,  позивачка просила суд стягнути з відповідача
3695 грн. 89 коп.,  витрачених на
лікування,  5000 грн. у відшкодування
моральної шкоди та 700 грн.,  витрачених
на юридичну допомогу,  пов'язану із
звернення до різних інстанцій у зв'язку з гальмуванням правоохоронними органами
досудового слідства.

Рішенням
Корабельного районного суду м.  Миколаєва
від 15 травня 2007 р. позов задоволено частково.

Постановлено
стягнути з відповідача на користь позивачки 1389 грн. матеріальної шкоди та 500
грн. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на невірну оцінку судом доказів по
справі,  оскільки вважає,  що судом безпідставно не враховано всі
витрати,  й просить рішення
скасувати,  ухвалити нове про задоволення
позову в повному обсязі.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  їх представників,  дослідивши матеріали справи,  колегія судців дійшла висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
із таких підстав.

Суд в
межах заявлених вимог,  на підставі
наданих сторонами доказів правильно встановив,
що 13 серпня 2004 р. ОСОБА_2 спричинив вогнепальне поранення ОСОБА_1,  завдавши їй тілесні ушкодження середнього
ступеню важкості.

Постановою
Корабельного районного суду м.  Миколаєва
від 27 жовтня 2005 р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності,  передбаченої ч. 1  ст.
122,  ч. 1  ст.
125,  ч. 1  ст.
129 УК України,  у зв'язку з актом амністії.

Позивачка
вимушена була неодноразово проходити лікування з приводу отриманого ушкодження
здоров'я.

За таких обставин та з
врахуванням положень  ст.
ст.  1166,  1167 ЦК
України суд обґрунтовано зробив висновок,
що на відповідача необхідно покласти обов'язок по відшкодуванню майнової
та моральної шкоди,  спричиненої
позивачці внаслідок його протиправних дій.

При
цьому суд вірно вважав за необхідно частково задовольнити позовні вимоги про
стягнення майнової шкоди,  виходячи з
наданих позивачкою доказів щодо медичних призначень та відповідних чеків на
придбання лікарських засобів,  що
підтверджують фактичні витрати (а.с.
12-27).

Також
суд,  враховуючи конкретні обставини
справи,  обсяг перенесених позивачкою
фізичних страждань,  стан здоров'я
відповідача,  його матеріальний
стан,  правильно визначив розмір відшкодування
моральної шкоди - 500 грн. і колегія суддів не вбачає підстав для його
збільшення.

Безпідставними
були й вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь 700 грн. витрат на юридичну
допомогу,  оскільки ці витрати були
пов'язані з бездіяльністю органів досудового слідства та прокуратури (а.с.  27-38).

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду про часткову доведеність
вимог про відшкодування майнової шкоди та не містять доводів про наявність
підстав для збільшення розміру відшкодування моральної шкоди,  а тому не можуть бути взяті до уваги.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Корабельного районного суду м.  Миколаєва
від 15 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.