Справа № 22- 6673
Головуючий у 1-й інстанції - Богінкевич С. М.  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
вересня 2007 року. Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.  Києва в складі:

головуючого                                 Пікуль
А.А.

суддів                                                                             Кабанченко
О.А.

Коротуна
В.М.

при
секретарі                                                                 Козачук
О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,  ОСОБА_4 на рішення Подільського районного
суду м.  Києва від 25 травня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  третя особа: Відділ паспортної,  реєстраційної та міграційної роботи
Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Києві,  про визнання особи
такою,  що втратила право користування
житловим приміщенням

встановила:

Рішенням
Подільського районного суду м.  Києва від
25 травня 2007 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
третя особа: Відділ паспортної,
реєстраційної та міграційної роботи Подільського РУ ГУ МВС України в
м.  Києві,  про визнання особи такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням.

Суд
визнав ОСОБА_3. таОСОБА_4. такими,  що
втратили право користування житловим приміщенням квартириАДРЕСА_1

Не
погодившись з рішенням суду відповідачі подали апеляційну скаргу,  в якій,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи,  неправильну оцінку доказів,  порушення норм матеріального права,  просять рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про вселення відповідачів у спірне житлове
приміщення.

При
ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Власником
спірної квартири АДРЕСА_1 є позивач,  ОСОБА_1

Відповідачі,  будучи прописаними у спірній квартирі,  починаючи з 2001 року постійно проживали за
адресою:АДРЕСА_2,  наявність перешкод для
проживання у спірній квартирі не встановлена.

Заслухавши
доповідь судді Пікуль А.А.,  пояснення
учасників судового розгляду,  з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія приходить до висновку про те,  що апеляційну скаргу слід відхилити з таких
підстав.

Виходячи
з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових
доказів ( а.с.  9-19),  суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про те,  що обставини,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими,  доведені.

Висновки
суду щодо підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам
справи.

Той
факт,  що відповідачі вносили плату за
користування спірною квартирою,  не може
бути прийнятий судом апеляційної інстанції в якості підстави для скасування
оскаржуваного рішення,  оскільки за
твердженням самих Ільясових їх цікавить не житло,  а збереження за ними прописки в м.  Києві ( а.с.
51).

Таким
чином,  суд апеляційної інстанції вважає,
що судом першої інстанції дана належна
оцінка доводам позивача у сукупності з наданими сторонами доказами,  висновки суду відповідають обставинам справи,  доводи,
викладені у апеляційній скарзі,
не  спростовують  висновків
суду  першої  інстанції,
тому  підстав  для скасування рішення немає.

Однак при
вирішенні позову суд першої інстанції не врахував,  що в даному випадку правовідносини
регулюються не нормами Житлового кодексу України,  а нормами ЦК України,
зокрема  ст. 405 ЦК.

Вказана
обставина дає суду апеляційної інстанції підстави для зміни рішення в частині
посилання на норму матеріального права.

Керуючись  ст. 303,
307,  308, 309,  313-316 ЦПК України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3,  ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Подільського районного суду м.  Києва від
25 травня 2007 року змінити в частині посилання на норму матеріального права.

Виключити
з мотивувальної частини рішення посилання на
ст.  ст.  71,  72
ЖК України. Вважати,  що позов вирішений
на підставі  ст. 405 ЦК України.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.