Справа
№ 22-ц-1182                                         Головуючий
по 1-ій інстанції Забара І.К.
16                                                        Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем України

11
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого:
Попруги С. В. суддів: Кононенко О.Ю.,
Гагіна М. В. з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
відповідача ОСОБА_1 ,  представника
позивача КП «Міськводоканал» ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засідання в приміщенні апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_3

на рішення
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 20 липня 2007 року

у справі
за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
комунальним послугам з водопостачання та водовідведення ,  -

встановила:

Рішенням
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 20 липня 2007 року позовні вимоги Комунального підприємства
«Міськводоканал» до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по комунальним послугам з водопостачання та
водовідведення задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 в солідарному
порядку на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської
ради заборгованість по оплаті послуг в сумі 843 грн. 70 коп.,  а також повернення витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30
грн. в рівних частках,  тобто по 15 грн.
з кожного.

Стягнуто
з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 судовий збір в
прибуток держави в сумі 51 грн. в рівних частках,  тобто по 25 грн. 50 коп.3 кожного.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3
посилаються на неправильне застосування норм матеріального права,  порушення норм процесуального права,  невідповідність висновків суду обставинам
справі,  просять скасувати рішення
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 20 липня 2007 року і постановити нове рішення,  яким визначити реальну плату за реально
надані послуги КП «Міськводоканал» відповідачам у межах трьох років позовної
давності.

Вказують
на те,  що суд при ухваленні рішення
необгрунтовано посилається на  ст. 257 ЦК України,   ст.
ст.  64. 68,  157. 162 ЖК України,  п.п.1.3,
7.1 «Правил надання послуг з водопостачання та водовідведення
водоспоживачам м. Суми та приміських населених

пунктів» і не застосував Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від
25 червня 2004 року.

Вказують,  що вони пропонували КП «Міськводоканал»
укласти двосторонній договір,  вирішити
питання щодо встановлення лічильника води,
але позивачем це питання не було вирішено.

Зазначають,  що вартість надання послуг водоканалу
невиправдано завищена,  вони не
збираються платити за послуги,  які
фактично не отримують,  і згодні сплатити
КП «Міськводоканал» за три роки 223 грн.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  заслухавши судцю-доповідача,  доводи та заперечення сторін,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає,  виходячи з наступного.

Як
встановлено судом першої інстанції,  що
відповідачі мешкають в кв.АДРЕСА_1 . Водопостачання та водовідведення цього
будинку здійснює позивач.

Згідно
довідки-розрахунку за період з 01 червня 2003 року по 01 вересня 2006 року
заборгованість відповідачів перед позивачем за користування послугами
водопостачання та водовідведення становить 982, 38 грн.(а.с. 56-58).

Згідно
статей 67,  68,  162 ЖК України плата за комунальні послуги
(водопостачання,  газ,  теплова енергія та інші послуги) береться
крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно
до пунктів 1,  5 частини 3 статті 19
Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Таким
чином,  суд першої інстанції дійшов
вірного висновку,  що,  оскільки відповідачі допустили заборгованість
перед КП «Міськводоканал» за користування послугами з водопостачання та
водовідведення,  то право останнього
порушене.

Згідно
ст 257 ЦК України
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Тому
колегія судців погоджується з висновком місцевого суду щодо часткового
задоволення позовних вимог КП «Міськводоканал» - в межах строку позовної
давності,  передбаченого статтею 257 ЦК України,  тобто з 01 січня 2004 року по 01 вересня 2006
року в сумі 843, 7 грн,  оскільки
позивачем без поважних причин пропущений строк для звернення до суду у вказаній
частині вимог.

Згідно
частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог.

З
матеріалів справи вбачається,  що
відповідачами не надано належних доказів на підтвердження того,  що вони не мешкали в квартирі і послугами
позивача не користувались,  крім
того,  відповідачі у встановленому
порядку про це позивача не повідомляли.

Доводи апеляційної
скарги про те,  що суд першої інстанції
при ухваленні рішення необгрунтовано керувався
ст.  ст.  64,
68,  157,  162 ЖК України,  п.п.1.3,
7.1 «Правил надання послуг з водопостачання та водовідведення
водоспоживачам м. Суми та приміських населених пунктів» та не застосував норми
Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не можна взяти до уваги,  оскільки зазначені нормативно-правові
акти,  які регулюють спірні
правовідносини ,  не суперечать один
одному.

Належних
доказів,  які б спростовували встановлені
обставини по даній справі,  відповідачі
суду не надали. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду і не
містять нових даних,  які б давали підстави
для скасування постановленого рішення.

Колегія
суддів вважає,  що рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

У
зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити,  а рішення суду - залишити без зміни.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307 ч.1 п.1,
308,  314 ч.1 п.1,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 20 липня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду
України.