АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„26"
квітня 2007 року                                                                                м.
Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Краснощокової
Н.С. Осипчук О.В. Шевченко В.Ю.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
треті особи - ОСОБА_4,  приватний
нотаріус ОСОБА_5 про визнання договорів дарування та купівлі - продажу 1/2
частини квартири недійсними та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  третя особа - приватний
нотаріус ОСОБА_5 про визнання договорів дарування та купівлі - продажу 1/2
частини квартири недійсними,  за
касаційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва від 5 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2004 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У січні
2003 року ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до відповідачів із вказаним
позовом,  посилаючись на те,  що в березні 1998 року вона,  на прохання своєї свекрові - ОСОБА_7,  в порядку забезпечення договору позики
нерухомим майном між ОСОБА_7 та ОСОБА_8.,
на вимогу останнього уклала лише про людське око,  без наміру створити юридичні наслідки,  договори позики та дарування 1/2 частини
квартириАДРЕСА_1і,  яка належала їй та її
батьку на праві сумісної власності,  з
ОСОБА_2 Після укладення угод ОСОБА_8 позичив ОСОБА_7 гроші,  які остання йому своєчасно повернула. Між
тим,  ОСОБА_2.,  в порушення домовленості,  1/2 частину квартири на неї не
переоформив,  посилаючись на те,  що ОСОБА_8 М.А. знаходиться в СІЗО,  а без нього він це питання вирішувати не
буде. В жовтні 2002 року ОСОБА_2. почав вимагати від неї 3000 доларів США за
повернення 1/2 частки квартири,  після
чого вона зрозуміла,  що її ошукали. 29
листопада 2002 року ОСОБА_2. продав 1/2 частку спірної квартири ОСОБА_3.

Справа № 33ц-273
кс 07

Головуючий
першої інстанції:                                Поливач
Л.Д.

Судді - доповідач:
Осипчук О.В.

Категорія: 27

Посилаючись
на те,  що договір дарування є мнимою
угодою,  просила визнати його та договір
купівлі - продажу 1/2 частини квартири недійсними.

ОСОБА_4
звернувся до суду з самостійним позовом про визнання договорів дарування та
купівлі - продажу 1/2 частини квартири недійсними,  посилаючись на те,  що зазначена квартира є їх з донькою сумісною
власністю без визначення часток,  на
придбання квартири він потратив 10000 доларів США,  а донька
4000 доларів США,  тому їх частки не є рівними. Про
укладені договори йому нічого не було відомо,
вважає,  що укладені договори
порушують його право власності і не відповідають діючому законодавству.

Рішенням
Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2004 року обидва позови
задоволені. Договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1,  укладений 12 березня 1998 року між ОСОБА_1.
та ОСОБА_2 та договір купівлі - продажу 1/2 частки цієї ж квартири,  укладений 29 листопада 2002 року між ОСОБА_2
і ОСОБА_3 визнані недійсними. З ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3стягнуто 16000 грн.

Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2004 року апеляційні скаргиОСОБА_3.,
та представника ОСОБА_2. - ОСОБА_9. відхилені. Рішення
Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2004 року залишено без змін.

У
касаційній скарзі представник ОСОБА_3- ОСОБА_6. порушує питання про скасування
рішення суду Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2004 року та
ухвали апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2004 року і ухвалення нового
рішення про відмову в задоволені позовів ОСОБА_1. та ОСОБА_4 в повному обсязі,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи
касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні
і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за необхідне
відмовити в задоволені касаційної скарги.

Керуючись ст.ст.
332, 336, 337 ЦПК України,  колегія
суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької
області,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення
Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2004 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.