Справа № 22-ц-834/2007р.            Головуючий у 1-й
інстанції - Шаповал М.
39                                   Суддя-доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007 року липня
"12" дня колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого:                                         Ільченко
О.Ю.

суддів:                                                    Данильченко
Л.О.,

Ведмедь Н.І.

з участю
секретаря судового засідання:  Рой Я.І.

та осіб,  які приймають участь у справі: позивача,  його представника та представника
відповідача.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м.  Суми від "15" травня 2007р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про
стягнення грошових сум на відрядження та середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 15 травня 2007 року в позові ОСОБА_1
було відмовлено.

В
апеляційній скарзі він посилається на порушення норм матеріального права,  на неповне з'ясування обставин справи,  вважає,
що його право на оплату праці було порушено,  тому просив скасувати рішення і ухвалити нове
рішення.

Відмовляючи
в позові суд першої інстанції виходив з того,
що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогами про стягнення
коштів на відрядження,  яке мало місце в
2001 році.

Колегія
суддів дослідивши доводи скарги,  яку
підтримали апелянт та його представник,
заслухавши заперечення представника відповідача,  дійшли висновку,  що скарга підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Із
наявних в справі матеріалів вбачається,
що позивач з 25 травня по 5 червня 2001 року знаходився у відрядженні в
Болгарії. Згідно розпорядження від 23.05.2001 року № 342-Р витрати на
відрядження повинні були сплачені з позабюджетного цільового  фонду Сумської міської ради  (а.с.
2).  Як було

встановлено в
суді першої інстанції зазначений фонд існував за рахунок спонсорських коштів і
за відсутністю надходжень він був закритий,
а в 2004 році було проведено списання дебіторської та кредиторської
заборгованості бюджетних установ (а.с.
6). Ці обставини не спростовані апелянтом.

Разом з
тим,  звільнившись з роботи в квітні 2003
року,  позивач тільки в вересні 2006 року
став офіційно звертатись зі зверненням до відділу культури про стягнення коштів
в сумі 822 грн. згідно наданого ним звіту,
(а.с.  3-4).

Таким
чином,  позивачу ще в 2001 році було
відомо про порушення його право на виплату грошових сум,  однак до суду з позовом звернувся тільки 21
лютого 2007 року,  не зазначаючи причин
пропуску строку на звернення до суду з вимогами про стягнення коштів на
відрядження і доказів поважності причин пропуску тримісячного строку відповідно
до ч.1  ст.  233 КЗПп України він не надав ні в суді
першої інстанції,  ні в апеляційному
суді.

При
цьому колегія суддів бере до уваги ту обставину,  що кошти на відрядження не є складовою
частиною заробітної плати,  щодо
стягнення якої застосовується правило ч. 2
ст.  233 КЗПп України.

За викладених
умов відсутні правові підстави і для задоволення інших вимог по стягненню
середньомісячного заробітку,  оскільки
позивач належну заробітну плату отримав при звільненні.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи
процесуального права,  яке призвело до
неправильного вирішення спору.

А тому
керуючись  ст.   ст.
307 ч.1 п. 1,  308,  313-314 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити,  а рішення Ковпаківського
районного суду м.  Суми від 12 липня 2007
року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набрала законної сили проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.