Справа № 22-ц-1204                                           Головуючий
27                                                         Суддя-доповідач
УХВАЛА

19
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Криворотенка В.І,

суддів -
Сибільової Л.О.,  Семеній Л.І.,

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб,  які беруть участь у справі - позивачки
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні  в
приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від
15 серпня 2007 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про захист честі і гідності та відшкодування
моральної шкоди,

встановила:

Позивачі
в серпні 2006 року звернулись до суду з вищезазначеним позовом,  мотивуючи його тим,  що між ними та відповідачами ОСОБА_3.  і ОСОБА_4.,
які проживають в сусідній з їх квартирою квартирі,  склались неприязні стосунки,  в результаті чого відповідачі протягом серпня
2004 року - червня 2006 року неодноразово ображали їх,  обзивали брутальними словами,  наносили тілесні ушкодження,  принижуючи їх честь та гідність,  розповсюджували про них відомості,  які ганьблять їх честь та гідність,  чим завдали моральної шкоди.

Просили
зобов'язати ОСОБА_3. відкликати з Першої обласної спеціалізованої лікарні
м.  Ромни скаргу на ім'я лікаря ОСОБА_5.
від 13 листопада 2005 року, в якій міститься недостовірна інформація відносно
ОСОБА_1що ганьбить її честь та гідність,
стягнути на користь кожної з них з кожної відповідачки по 2500 гр. на
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою
Роменського міськрайонного суду від 15 серпня 2007 року позовна заява ОСОБА_1.
і ОСОБА_2 залишена без розгляду.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. і ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права -  ст.  ст. 169 ч.2,
207 ч.1 п.3 ЦПК України,  просять
цю ухвалу скасувати та постановити ухвалу з цього питання. Зазначають,  що з 29 березня 2007 року по 15 серпня 2007
року суд провів декілька судових засідань,
на які вони з'являлись,  тому суд
невірно встановив,  що 15 серпня 2007
року вони не з'явились в судове засідання повторно,  тобто два рази підряд. 15 серпня 2007 року
вони не з'явились в судове засідання через сімейні обставини,  про що завчасно повідомили суд та просили
перенести розгляд справи на інший час,
але суд безпідставно визнав,  що
вони не з'явились в судове засідання без поважних причин

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
позивачки,  яка підтримала скаргу з
мотивів,  в ній викладених,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Залишаючи
позовну заяву без розгляду,  суд першої
інстанції послався на те,  що позивачі
двічі - 29 березня та 15 серпня 2007 року - не з'являлись в судове
засідання,  хоча належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду справи. Перший раз

2

вони клопотання
про відкладення розгляду справи не надали,
про причину неявки суд не повідомили,
а другий раз,  повторно не
з'явившись в судове засідання,  надали
заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з сімейними обставинами,  але доказів про поважність причини неявки в
судове засідання не надали.

Проте з
таким висновком суду погодитись не можна,
оскільки він суперечить обставинам справи та вимогам процесуального
права.

Згідно  ст.
ст. 169 ч.3,  207 ч.1 п. З ЦПК
України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду,  якщо належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не
повідомив про причини неявки,  якщо від
нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як
вбачається з матеріалів справи по даній справі,
починаючи з 29 березня 2007 року відбулося сім судових засідань,  і про місце і час їх проведення позивачі були
сповіщені належним чином,  про що
свідчать їх розписки. Кожне судове засідання відкладалось в зв'язку з неявкою
однієї із сторін або їх представників,
при цьому сторонами надавались клопотання про відкладення справи.

29
березня 2007 року представник позивачів адвокат ОСОБА_6. звернувся до
суду з заявою про перенесення розгляду даної справи на інший час в зв'язку з
слуханням в цей день з його участю іншої,
кримінальної справи,  і позивачі
та їх представник не з'явились в судове засідання 29 березня 2007 року.

30
квітня 2007 року справа не розглядалась,  оскільки цей день було оголошено вихідним.

25
травня 2007 року в судовому засіданні був представник позивачів,  в розгляді справи оголошено перерву в зв'язку
з викликом свідків.

18
червня 2007 року до суду з'явилась позивачка ОСОБА_1. та представник
позивачів,  засідання не відбулось в
зв'язку з неявкою відповідачки ОСОБА_3.

27
червня 2007 року в судовому засіданні була присутня позивачка ОСОБА_1.
Позивачка ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

16 липня
2007 року в судовому засіданні була позивачка ОСОБА_1в засіданні оголошено
перерву за клопотанням обох сторін.

2    серпня в судове засідання
з'явились обидві позивачки.

15
серпня позивачки та їх представник в судове засідання не з'явились,  позивачки надали суду заяву про перенесення
розгляду справи на інший день в зв'язку з сімейними обставинами. Апеляційному
суду надана довідка про знаходження доньки позивачки ОСОБА_2,  2005 року народження,  на стаціонарному лікуванні з 13 по 21 серпня
2007 року.

З вищезазначеного вбачається,  що за
час проведення судових засідань з 29 березня 2007 року по 15 серпня 2007 року
не було випадку неявки позивачів повторно,
тобто двічі підряд,  в судове
засідання,  як це передбачено нормами ЦПК
України, що б свідчило про те,  що вони
втратили інтерес до розгляду справи.

Адвокат,  надаючи суду 29 березня 2007 року заяву про
відкладення розгляду справи,  діяв в
межах своїх повноважень як представник позивачів відповідно до ч. 1  ст. 44 ЦПК України,  яка передбачає,  що представник,  який має повноваження на ведення справи в
суді,  може вчиняти від імені особи,  яку він представляє,  усі процесуальні дії,  що їх має право вчиняти ця особа.

В
зв'язку з цим висновок суду про ненадання позивачами клопотання про відкладення
розгляду справи та неповідомлення про причини неявки 29 березня 2007 року є
помилковим.

Крім
того,  оскільки,  згідно
ст. 12 ЦПК України,  особа,  яка бере участь у справі,  має право на правову допомогу,  яка надається адвокатами або іншими фахівцями
у

3

галузі права в
порядку,  встановленому законом,  неможливість участі адвоката позивачів в
судовому засіданні 29 березня 2007 року була поважною причиною їх неявки в
судове засідання.

Висновок
суду про повторну неявку позивачів в судове засідання не підтверджується
матеріалами справи,  а тому оскаржувана
ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись  ст. ст. 303,
307,  312,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2007 року в
даній справі скасувати,  а справу
направити до цього суду на новий розгляд.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в
касаційному порядку.