Справа № 2-686/ 2007
смт. Красногвардійське
Красногвардійський районний
суд  Автономної  Республіки
Крим в складі: головуючого - судді
при секретарі - Корнацькій
за участю представників позивача:
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до Янтарненської сільської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права
власності на жилий будинок,
ОСОБА_3. 15 лютого 2007 року
звернулась до суду з позовом до Янтарненської сільської ради
Красногвардійського району про визнання за своєю матір'ю ОСОБА_6., померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності на цілий жилий будинок під номером АДРЕСА_1
Красногвардійського району АР Крим, мотивуючи тим, що за життя її мати отримала
земельну ділянку для будівництва будинку, та за власні кошти побудувала його.
В судовому засіданні позивач
та її представник ОСОБА_1, яка діяла на підставі виданої їй довіреності,
підтримали позов. Відповідно до пояснень позивача та її представника одразу
після закінчення Великої Вітчизняної війни мати ОСОБА_6., яка проживала в
АДРЕСА_2 Малобалкінської сільської ради, була членом колгоспу “1-е Травня”,
отримала земельну ділянку для будівництва та побудувала на власні кошти жилий
будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1. У зазначеному будинку разом з матір'ю до
дня її смерті також проживала вона з чоловіком ОСОБА_4., з яким уклала шлюб у
1958 році. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1. У червні 1977 року шлюб з ОСОБА_4. було
розірвано, вона залишила будинок та пішла від нього, а ОСОБА_4. залишився
проживати в ньому. Вважаючи, що будинок належить матері, звернулась до
державної нотаріальної контори та Янтарненської сільської ради для отримання
свідоцтва про право на спадщину на будинок, однак їй було відмовлено, оскільки
у матері не було свідоцтва про право власності на нього, та документів про
будівництво будинку. Зазначений будинок на балансі Янтарненської сільської ради
та СВК “Ім. Чкалова” не перебуває, що підтверджується відповідними довідками.
За даними погосподарських книг сільської ради за 1946-1948р.р., 1952-1954р.р.,
ОСОБА_6. значиться головою
колгоспного двору. Просили визнати право власності на цілий жилий будинок за
В судове засідання представник відповідача Янтарненської
сільської ради не з'явився, про причини неявки не повідомлялось. До суду було
надіслано письмову заяву про відсутність заперечень стосовно позовних вимог
Ухвалою суду від 21 березня 2007 року до участі в справі
в якості співвідповідачів були залучені ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5. позов не визнав
та пояснив, що зазначений будинок на праві власності належить його батькові
ОСОБА_4. та членам його сім'ї, що підтверджується свідоцтвом про право
власності, виданим Янтарненською сільською радою від 08 квітня 1992 року за №
116. У зазначеному будинку він народився та проживав разом з батьком та
померлою матір'ю, проживає і на даний час. Позивач в будинку поАДРЕСА_1 не проживає
близько 30 років, до цього часу жодних прав на зазначений будинок нею не
пред'являлось. Просив в позові відмовити.
Відповідач ОСОБА_4., який знаходиться в місцях
позбавлення волі, позов також не визнав, відповідно до письмових пояснень якого
будинок поАДРЕСА_1 в АДРЕСА_2 Красногвардійського району був збудований ним.
пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд
вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статей 10, 11
ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі.
Згідно зі ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом статей 12, 13 Закону України “Про власність”
від 07.02.91 № 697-XII у приватній власності громадян можуть перебувати жилі
будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або
придбані на законних підставах, зокрема за договором купівлі-продажу, міни,
дарування, за правом спадщини.
Право власності на жилий будинок, збудований громадянином
на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в
експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Позивач, заявляючи позовні вимоги про визнання права
власності на цілий жилий будинок під номером АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_6., а
також представники позивача, не надали суду документів, які б свідчили про
право власності на спірний жилий будинок
ОСОБА_6. (про надання земельної ділянки для спорудження будинку і про
його будівництво, рішення суду про визнання права власності на будинок чи його
частину, укладення цивільно-правової угоди про придбання будинку, тощо).
Записи в погосподарських книгах сільської ради за
1946-1948р.р., 1952-1954р.р., 1955-1957р.р., які досліджувались судом, про те,
що ОСОБА_6. була голова сім'ї, а також
записи в колгоспній земельній шнуровій книзі (колгосп “1-е Травня”
Малобалкінської сільської ради АДРЕСА_2 Красногвардійського району), отримані
за запитом суду з державного архіву в АР Крим, стосовно присадибних земель
колгоспу, що знаходились в особистому користуванні колгоспних дворів, зокрема в
користуванні ОСОБА_6., не можуть бути визнані безумовною підставою для визнання
за нею права власності на жилий будинок.
Згідно з відповіддю, отриманою за запитом суду з
Державного архіву в АР Крим  за № 292 від
30.03.07 у зв'язку з клопотання представника позивача, у протоколах засідань
виконкому Малобалкінської сільської ради Красногвардійського району за 1946 -
березень 1948 р.р., протоколах загальних зборів колгоспників колгоспу “1-е
Травня” Красногвардійського району за 1946-1948р.р., засідань правління
колгоспу “1-е Травня” Красногвардійського району 1946-1947 р.р., які
знаходяться на зберіганні в архіві, рішення про виділення ОСОБА_6 земельної
ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку в АДРЕСА_2 відсутнє.
В той же час, згідно з свідоцтвом на право особистої
власності на домоволодіння, виданим Янтарненською сільською радою від 08 квітня
1992 року за № 116, жилий будинок з надвірними будівлями, який розташований
АДРЕСА_2 Красногвардійського
району на праві власності належить голові двору ОСОБА_4. та членам його сім'ї:
сину ОСОБА_5., дружині ОСОБА_7 (на даний час померлій).
Крім того, згідно з ч.6 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України 2003р. правила Цивільного кодексу України про позовну
давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений
законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ст.71 ЦК
України 1963р. (втратив чинність, але діяв під час виникнення спірних
правовідносин) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої
порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.
Згідно з ч.1 ст.80 ЦК України 1963р. сплив строку
позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач ОСОБА_3., яка є дочкою померлої, не проживає в спірному
будинку з 1977 року після розлучення з ОСОБА_4., що підтверджено її особистими
поясненнями в суді. Протягом майже 30 років за захистом порушених чи
оспорюваних прав до суду не зверталась, а відтак встановлений законом строк
позовної давності пропущено.
Таким чином, на підставі
наданих та оцінених у сукупності доказів, суд дійшов висновку, що підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3. про визнання за її померлою матір'ю
ОСОБА_6. права власності цілий жилий будинок, розташований
поАДРЕСА_1 в АДРЕСА_2 Красногвардійського району АР Крим немає.
Керуючись статтями 12, 13
Закону України “Про власність”, 71, 80 ЦК України 1963 р., ч.6 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України 2003р., 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України,
суд
Відмовити в позові  ОСОБА_3
до Янтарненської сільської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права
власності на цілий жилий будиноАДРЕСА_1 Красногвардійського району АР Крим за
її померлою матір'ю ОСОБА_6.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя