Справа
№22ц - 6064                                                   Головуючий
в І інстанції Ненахов
26                                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2007
року      Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі.

головуючого - Кузнецова В.О.

суддів                               - Красвітної
Т.П.,  Пищиди М. М.

при секретарі
-     Журавель Ю.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній
скарзі    ОСОБА_1на рішення
Нікопольського міськрайонного

суду
Дніпропетровської області від 21 травня 2007 року

у справі позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  що діє в інтересах

неповнолітньої
дочки ОСОБА_3,    про визнання права   власності на 1/2

частини квартири
у порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом Хрипко Фаїни

Іванівни до
ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частини квартири в

спільному майні
подружжя,  про визнання права власності
на 1/2 частини квартири в порядку

спадкування за
законом,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21травня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_2. були задоволені,
визнано за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2
частини квартири АДРЕСА_1 . Зустрічний позов був задоволений частково,  визнано за ОСОБА_3. право власності у порядку
спадкування за законом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. В іншій частині у
задоволенні зустрічного позову було відмовлено.

На
вказане рішення ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу у якій просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити зустрічний позов в
повному обсязі,  посилаючись на те,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи,  було порушено її право
власності.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду,
в межах доводів апеляційної скарги,
заявлених позовних вимог,  колегія
суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити,  а рішення суду залишити без змін,  з наступних підстав.

Суд
першої інстанції відмовляючи ОСОБА_1. у задоволенні позову в частині визнання
права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1,  посилався на те,  що спірна квартира не є сумісним майном
нажитим у шлюбі,  що відповідає
дійсності. ОСОБА_1. та ОСОБА_4. перебували у зареєстрованому шлюбі з 08вересня
1990 року по 11 травня 1998 року,  коли
розірвання шлюбу було зареєстровано у відділу РАЦС ( а.с.  24,  25
) . Після розірвання шлюбу,  а саме
12.05.1998 року на підставі договору купівлі - продажу ОСОБА_4 придбав спірну
квартиру (а.с.  6 ). За таких підстав

колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку проте,  що квартира
не є спільною сумісною власністю подружжя і відмовив у задоволенні позову в цій
частині.

ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ас.  4 ). Після його
смерті залишилось спадкове майно у вигляді спірної квартири. Спадкоємцями
першої черги є мати померлого - ОСОБА_2. та його дочка - ОСОБА_3.,  які звернулися до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини. Заповіти від імені ОСОБА_1. не складалися,  а згідно постанов державного нотаріуса,  на підставі
ст.  49 „ Про нотаріат , ,  спадкоємцям було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за законом ( ас.  7,  21
). За таких підстав суд першої інстанції вірно визнав право власності у порядку
спадкування за законом за ОСОБА_2 та ОСОБА_3. за кожною по 1/2 частині квартири
АДРЕСА_1.

Доводи
ОСОБА_1. у
апеляційній скарзі проте,  що її
протиправно позбавили права власності не грунтуються на законі,  висновків суду не спростовують,  а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Оскільки
суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та
процесуального права ,  підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає і вважає можливим залишити без змін рішення
суду .

Керуючись і,
.  ст.
303,  307,  308,
313 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21травня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.