Справа № 22-6126 /2007 рік
Головуючий у 1 інстанції - Грегуля О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2007
року     Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -
Ратнікової В.М.

суддів    - Прокодчук Н.О.

-     Семенюк Т.А.

при секретарі - Погас О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2007 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю « Безпека техніка-сервіс» про стягнення вартості спецодягу,
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши    доповідь судді, пояснення осіб, які    з'явились в судове засідання, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Безпека
техніка-сервіс» про стягнення вартості спецодягу, компенсації за невикористану
відпустку та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва
від 30 травня 2007 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Зазначав, що
висновки суду 1-ї інстанції не відповідають фактичним обставинам справи,
рішення суду є незаконним.

Заслухавши
доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з»явились в судове
засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга  не
підлягає  задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено
судом, відповідно до наказу № 21 від 05.06.2000 року ОСОБА_1 був прийнятий на
роботу в ТОВ « Безпека техніка-сервіс» на посаду інспектора безпеки з
05.06.2000 року.

Згідно наказу №
5 від 25.01.2002 року Бабій був звільнений з посади інспектора безпеки ТОВ «
Безпека техніка -сервіс» з 13.02.2002 року за ст. 38 КЗпП України - за власним
бажанням. При звільненні з позивачем був проведений розрахунок.

Відмовляючи в
задоволенні  позову  ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю   « Безпека техніка-сервіс» про стягнення
вартості спецодягу в

2

сумі 700
гривень, суд 1-ї інстанції посилався на те, що позивач не надав суду доказів
щодо придбання ним за власний рахунок зимового одягу саме для виконання своїх
трудових обов»язків перед відповідачем.

Колегія
суддів вважає, що даний висновок суду зроблений на підставі повного та
об»єктивного дослідження наданих сторонами доказів та відповідає вимогам
закону.

Згідно
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов
»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

На
підтвердження своїх доводів щодо придбання ним за власний рахунок зимового
спецодягу для виконання трудових обов»язків у відповідача позивач посилався на
покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Проте, колегія суддів вважає, що суд 1-ї
інстанції обгрунтовано не поклав покази даних свідків в основу судового рішення
та оцінив їх критично, оскільки свідок ОСОБА_2 є дружиною, а свідок ОСОБА_3-
матір»ю позивача і є особами, які зацікавлені у вирішенні даного спору.

Будь-яких
інших належних та допустимих доказів на підтвердження даних позовних вимог
позивач суду не надав.

Крім
того, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2002 року
встановлено, що згідно із відомістю видачі спец обмундирування інспекторам
охорони, позивачу 09.06.2000 року було видано: один костюм формений ( літній),
одну сорочку, один капелюх і одну зимову куртку. Дані обставини відповідно до
ч.3 ст. 61 ЦПК України доказуванню при розгляді даної справи не підлягають.

Таким
чином, спецодяг позивачу був виданий і необхідності в його придбанні за власний
рахунок у позивача не було.

Законним
та обгрунтованим також є висновок суду 1-ї інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь компенсації
невикористаної додаткової відпустки тривалістю три дні за роботу в важких
умовах, оскільки посада інспектора безпеки, яку займав позивач, не входить до
переліку професій і посад, які чинним законодавством віднесені до роботи у
важких умовах. Тому, позивач не мав права на отримання додаткової відпустки за
роботу у важких умовах праці, а відповідно не має права і на отримання
компенсації невикористаної додаткової відпустки за 3 дні.

Підставно
суд 1-ї інстанції відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення
з відповідача на його користь моральної шкоди в сумі 5000 гривень, оскільки ТОВ
« Безпека техніка- сервіс» не було допущено будь-яких порушень трудового
законодавства щодо позивача ОСОБА_1

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення
суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав
для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.