УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня
2007р.                                                                          м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                          Матківського
Р.Й.,

суддів                                                      Девляшевського
В.А., Соколовського В.М.

секретаря                                                Сем"янчук
С. Й.

з
участю: представника апелянта ОСОБА_1.,

позивача
ОСОБА_2., та його представника ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника
закритого акціонерного товариства «Прикарпаттянафтопродукт» на рішення
Івано-Франківського міського суду від 28
листопада 2007 року, -

встановила:

30
червня 2006 з
позовом в суд до ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» звернувся ОСОБА_2, щоб
постановити рішення про стягнення 21280,
88 гривень неустойки за просрочення виконання зобов'язань.

Заявлені
вимоги позивач обґрунтував тим, що по договору №14 від 20.09
2004 року про пайову участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку по
вулиці АДРЕСА_1 за двокімнатну квартиру зобов'язувався сплатити 116607, 60 гривень, а відповідач
зобов'язувався завершити будівництво і передати квартиру у власність до 1 липня 2005 року.

Справа № 22-ц-156 /2007р.                                    Головуючий у
1 інстанці
Барашков В.В.

Категорія
66                                                             Доповідач
Матківський Р.Й.

2

Відповідно
до пункту 5.4 договору
у випадку несвоєчасної передачі виконавцем квартири він сплачує пеню в розмірі 0, 05% від суми
внесеної пайовиком за кожен день прострочення. На час звернення до суду
відповідач своїх зобов'язань не виконав без поважних причин, тому за 365 днів повинен
сплатити йому 21 280, 88
грн.
неустойки. Під час розгляду справи позивач збільшив заявлені вимоги і у
зв'язку з продовженням прострочення зобов'язання на 294 дні просив стягнути
додатково 17 141 грн неустойки, 5 000
грн.  спричиненої моральної шкоди.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 28.11.2007
року позов задоволено частково. Із відповідача стягнуто 21 280, 88  грн.
неустойки за невиконання умов договору та судові витрати.

На дане
рішення представник ЗАТ "Прикарпаттянафтопродукт" подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення яким визнати
п.5.4 Договору про пайову участь в будівництві від 20.09.2004 року недійсним
та стягнути судові витрати.

Представник
апелянта в скарзі зазначає, що рішення про часткове задоволення позову прийнято
у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно
до ст. 549 ЦК України
підставою для застосування пені при виконанні зобов'язань є тільки грошові
зобов"язання, а між сторонами укладено договір на передачу квартири а не
грошей.

Поскільки
пункт 5.4 договору
між сторонами встановлено пеню за несвоєчасне виконання не грошового
зобов'язання тому цей пункт суперечить ч.3 ст 549 ЦК і відповідно до ст. хт. 203, 215, 236 ЦК є недійсним з моменту його
вчинення.

Вислухавши
представника апелянта який вимоги апеляційної скарги підтримав, позивача та
його представника які вимоги скарги не визнали, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Постановляючи
рішення про стягнення із ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» 21280, 88 гривень
неустойки, суд першої інстанції правильно встановив, що між позивачем ОСОБА_2.
як замовником та відповідачем як виконавцем на підставі договору дольової
участі від 20.09.2004 року
виникли цивільно правові обов"язки.

Згідно
ст. 626 ЦК сторони
домовились, що за сплачені кошти сумою 116607, 60 гривень відповідач до 1 липня
2000 року передає позивачу квартиру, здає будинок в експлуатацію, передає
технічний паспорт, а у випадку несвоєчасної передачі квартири виконавець згідно
п.5.4 договору сплачує пеню в розмірі 0, 05 відсотка від суми сплаченої в
рахунок дольової участі внесків за кожен день просрочки.

3

Відповідно
до ст. ст. 526, 611 ЦК зобов'язання
має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього
кодексу, інших актів цивільного законодавства. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Через
невиконання зобов'язання відповідачем у суда
першої інстанції були всі законні підстави для стягнення неустойки.

Суд першої
інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права , а доводи
апеляційної скарги його законності не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ЗАТ «Прикартаттянафтопродукт» відхилити.

Рішення суду від
28 листопада 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.