Справа №22ц-3795                               Головуючий
в І інстанції Маймур Ф.Ф.
20                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007
року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
:   судді Болтунової Л.М.

суддів :                                   Кузнецов ВО.,  Пищида М. М.

при секретарі
-    Шило СЮ.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній
скарзі Україно - індійського товариства з обмеженою відповідальністю

Багатогалузевого
науково - виробничого підприємства „ Думка "   на рішення Жовтневого

районного суду
м.  Дніпропетровська від 23 лютого 2007
року

у справі за
позовом ОСОБА_1,  яка діяла в своїх
інтересах та як законний

представник в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Україно -

індійського   товариства
з   обмеженою    відповідальністю   Багатогалузевого    науково
-

виробничого
підприємства „ Думка " ,  третя
особа - ОСОБА_3 ,  про

відшкодування
матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП,
-

ВСТАНОВИЛА:

24 липня
2006 року ОСОБА_1,  діючи в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2,  звернулась з позовом до відповідача ,  третя особа - ОСОБА_3,  про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди заподіяної внаслідок ДТП. В
обгрунтуванні своїх позовних вимог посилалась на те,  що 23 травня 2002 року біля 13-30 годин на
вул.  Набережна Перемоги (в районі
кінотеатру „Салют") в м.
Дніпропетровську ,  сталася ДТП,
її неповнолітня дочка ОСОБА_2 була збита автомобілем
„Вольво-460" держномер НОМЕР_1 ,
яким керував ОСОБА_3.
Цей автомобіль належав відповідачу,
а ОСОБА_3 перебував з відповідачем у трудових відносинах. В результаті
зазначеної ДТП дочка
отримала тілесні ушкодження. На лікування дочки позивачка витратила 1659, 44 грн..
Крім того вона і її дочка зазнали значної моральної шкоди . Просила суд
стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 1659, 44грн.,  і в рахунок
відшкодування моральної шкоди 50000 грн.,
а на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди -100000
грн..

Рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23 лютого 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 було
задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування
матеріальної шкоди - 910, 45 грн.,  у
відшкодування моральної шкоди 7000 грн. і у відшкодування моральної шкоди
завданої доньки - 30000 грн. В іншій частину у задоволенні позову було
відмовлено.

На вказане
рішення відповідачем була подана апеляційна скарга,  у якій просили частково скасувати рішення
суду в частині стягнення моральної шкоди,
та ухвалити нове

рішення,  посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги,  заявлених позовних вимог,  колегія суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити,  а рішення суду
залишити без змін,  відповідно до  ст.
308 ЦПК України,  з наступних
підстав.

Судом
встановлено та підтверджується матеріалами справи,  що 23 травня 2002 року біля 13-30 годин на
вул.  Набережна Перемоги (в районі
кінотеатру „Салют") в М. Дніпропетровську ,  сталася ДТП,
внаслідок якої неповнолітня ОСОБА_2 1994р.народження,  була збита автомобілем „ Вольво-460 "
держномер НОМЕР_1 ,  яким керував
ОСОБА_3. Автомобіль належав відповідачу,
а ОСОБА_3 перебував з відповідачем у трудових відносинах. ДТП сталася з
вини ОСОБА_3. В результаті зазначеної ДТП потерпілій ОСОБА_2 були спричинені
тяжкі тілесні ушкодження.

Постановою
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10.09.2004 року,
кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєні злочину,  передбаченого ч.2  ст.
286 КК України,  була закрита на
підставі  ст. Л п. „ г „ Закону України
„ Про амністію „ від 11.07.2003 року.

Колегія
суддІЕі вважає,  що суд першої інстанції
прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  виходячи з того ,  що правовідносини виникли у 2002році. З
урахуванням ,  досліджених у суді першої
інстанції обставин,  ступеню,  характеру завданих тілесних ушкоджень,  ступеню і тривалістю душевних страждань,  суд вірно прийшов до висновку проте,  що тілесні ушкодження спричинені внаслідок
ДТП,  яка сталася з вини водія
ОСОБА_3,  який на момент ДТП перебував у
трудових правовідносинах з відповідачем.
Вірно визначив розмір моральної шкоди завданої позивачці та її
неповнолітній доньки.

Колегія
суддів вважає безпідставними посилання відповідача у скарзі на те,  що вина водія не доведена,  оскільки відсутній обвинувальний вирок,  це ствердження спростовується дослідженими у
суді першої інстанції доказами,
насамперед дослідженими матеріалами кримінальної справи.

На
підставі викладеного колегія суддів вважає можливим залишити без змін рішення
суду,  а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА.

Апеляційну
скаргу Україно - індійського товариства з обмеженою відповідальністю
Багатогалузевого науково - виробничого підприємства „ Думка " відхилити .

Рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців.