Справа № 22ц - 570/07                              Головуючий у 1
інстанції: Костюкевич O.K.
34                                              Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 р.
липня 20                                                                                                         місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Завидовської-Марчук О.Г.

суддів    Данилюк В.А.,  Осіпука В.В.

при секретарі
Масляній С. В.

з участю
відповідача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд
малолітнього громадянина України за кордон за апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду від 15 травня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 15 травня 2007 року позов задоволено.

Постановлено
дозволити виїзд за кордон до Італійської Республіки малолітньої дитини -
громадянина України ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  за
відсутності згоди батька ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5  8 грн. 50
коп. сплаченого судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

Не
погоджуючись із зазначеним рішенням,
відповідач ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу,
у якій вказує на невідповідність висновків суду дійсним обставинам
справи,  неповноту,  яку суд допустив при розгляді даної
справи,  просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_1  та його представник ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримали.

Заслухавши
осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів
приходить до висновку,  що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

При розгляді
справи судом першої інстанції
встановлено,     що    сторони ' перебували у зареєстрованому
шлюбі,  від шлюбу мають малолітню дитину
- ОСОБА_4.,    ІНФОРМАЦІЯ_1  року
народження.   Дитина  проживає
з   матір'ю,  перебуває на диспансерному обліку у фтизіатра
з приводу наявності інфекції туберкульозної палички.

Мати
дитини - позивач по справі ОСОБА_5.  має намір виїхати з малолітньою дитиною в Італію,  де проживає її мати ОСОБА_6.

Позивач
стверджує,  що мета поїздки -
оздоровлення дитини,  а поїздка буде
носити тимчасовий характер.

Відповідач
заперечує проти вивезення дитини за межі України.

Відповідно
до ч.2  ст. 4 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» оформлення проїзного
документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про
дитину,  а також про відсутність
обставин,  що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18
років).

За
відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за
кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Суд
першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність дачі згоди на виїзд
малолітньої дитини за кордон,  оскільки
будь-яких обставин,  які б могли
стверджувати,  що такий виїзд буде
здійснено всупереч інтересам дитини,  не
встановлено.

Покликання
апелянта та його представника на те,  що
постановою суду скасовано висновок служби у справах неповнолітніх Луцької
міської ради про дачу згоди на виїзд за кордон,
а також рішення виконавчого комітету Луцької міської ради про
затвердження такого висновку,  не
заслуговують на увагу,  так як
законодавством не передбачено наявність такого висновку як однієї з умов при
вирішенні питання про дачу згоди на виїзд дитини за кордон,  а тому дана обставина не впливає на
правильність висновків суду.

Рішення     постановлене     з
додержанням     вимог     матеріального     і процесуального права і підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає. Керуючись
ст.  ст. 308,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького
міськрайонного суду від 15 травня 2007 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців після проголошення..