АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року                                                                                           м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколової Б.Ю.,
суддів : Баса О.Г.,  Матковської
Л.О. при секретарі Коник О.М.  з участю :

позивачки
ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-752 за апеляційною
скаргою дочірнього підприємства „Хмельницький облавтодор" ВАТ AT
„Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року за позовом ОСОБА_1 до
дочірнього підприємства „Хмельницький облавтодор" ВАТ AT
„Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної ДТП.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В квітні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДП „Хмельницький
облавтодор" ВАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги
України" про відшкодування 500 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказувала,  що 16 листопада 2005 року водій відповідача
ОСОБА_4,  керуючи автомобілем
„ГАЗ-3110",  державний номер
НОМЕР_1,  в м.  Хмельницькому по вул.  Вінницьке шосе на проїзній частині дороги
здійснив наїзд на належну їй козу,
внаслідок чого остання загинула. Вказує,
що такими протиправними діями відповідача їй заподіяна матеріальна
шкода,  оскільки вартість тварини,  що загинула становить 500 грн.,  а також моральна шкода. На підставі
наведеного просить задовольнити позов.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з ДП „Хмельницький облавтодор" ВАТ
„Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" на користь
ОСОБА_1 420 грн. майнової шкоди,  51 грн.
витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ,  а всього 501 грн. В частині позову про
стягнення моральної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзі ДП „Хмельницький облавтодор" вважає рішення суду
незаконним,  просить його скасувати,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права. Зазначає,  що суд в порушення вимог ч.4  ст.  61
ЦПК України не прийняв до уваги постанову Хмельницького міськрайонного суду від
23.10.2006 року. Належна позивачці тварина була без нагляду власниці,  а водій не мав технічної можливості уникнути
зіткнення з нею.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Головуючий
у першій інстанції - Фурик Ю.П.                                         Справа
№ 22ц- 752

Доповідач
- Ніколова Б.Ю.                                                                         Категорія
№ 19

Відповідно до
ч.2  ст.  1193 ЦК України якщо
груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди,  то залежно від ступеня вини потерпілого (а в
разі вини особи,  яка завдала шкоди,  - також залежно від ступеня її вини) розмір
відшкодування зменшується,  якщо інше не
встановлено законом.

Судом
встановлено,  що 16 листопада 2005 року
біля 18 год. ОСОБА_4,  керуючи автомобілем „ГАЗ-3110",  д/н НОМЕР_1,
в м.  Хмельницькому по Вінницькому
шосе на проїзній частині здійснив наїзд на козу,  власник якої ОСОБА_1 в темну пору доби
переганяла вказану тварину через проїзну частину. Внаслідок наїзду автомобіля
тварина загинула,  чим позивачці
ОСОБА_1заподіяно матеріальну шкоду на суму 420 грн.

Ці
обставини підтверджуються постановою судді Хмельницького міськрайонного суду
від 23 жовтня 2006 року,  матеріалами
адміністративної справи №3-53787/06 (протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної події від 16 листопада 2005 року та схемою до нього,  показаннями свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6)

Крім
того,  судом встановлено,  що ОСОБА_1 своїми діями допустила грубу
необережність,  яка виразилася в
тому,  що позивачка переганяла зазначену
тварину через проїзну частину в темну пору доби у невстановленому для цього
місці,  чим порушила п.п.4.4,  4.7, 4.8,
7.7 „І" „Правид дорожнього руху України".

Ці
обставини судом при визначенні розміру відшкодування відповідачем матеріальної
шкоди судом фактично не були враховані,
а тому не можна погодитися з його висновками про стягнення такої в
повному обсязі.

З огляду
на наведене,  апеляційний суд вважає за
необхідне з врахуванням допущеної позивачкою грубої необережності зменшити
розмір відшкодування відповідачем як власником джерела підвищеної небезпеки
розмір відшкодування ним майнової шкоди до 370 грн.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що у зв'язку
з відсутністю в діях водія ОСОБА_4,  який
керував належним відповідачу автомобілем,
складу адміністративного правопорушення,
відповідач як власник джерела підвищеної небезпеки не повинен
відшкодовувати заподіяну шкоду,  не
ґрунтуються на законі.

Відповідно
до ч.5  ст. 1187 ЦК України
особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,  відповідає за завдану шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Як
вбачається з матеріалів справи,
наявність таких обставин в судовому засіданні не доведена.

Підстав
в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції
не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315, 319 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу дочірнього підприємства „Хмельницький облавтодор" ВАТ AT
„Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" задовольнити
частково.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року залишити без
зміни,  зменшивши розмір відшкодування
дочірнім підприємством „Хмельницький облавтодор" ВАТ AT
„Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" на користь
ОСОБА_1 майнової шкоди з 420 грн. до 370 грн.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання законної сили.