Справа №22ц-1344/07       Головуючий в суді першої інстанції
Категорія                           Доповідач в суді апеляційної інстанції Медведєва Л.П.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2007 року                    Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Луганської області в складі:

Головуючого - Медведєвої Л.П.

Суддів                 - Васюкової  В.І.

Савченко    В.О. при секретарі
- Москаленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
суду в м.Луганську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4на рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 19 жовтня 2006
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до
ОСОБА_4про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА  :

В апеляційній
скарзіОСОБА_4. просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким у позові
відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заперечення на
апеляційну скаргу від інших осіб, які беруть участь у справі , до суду
не надано.

Оскаржуваним
рішенням позов задоволено частково, з ОСОБА_4. на користьОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3. стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди 504 гривні,
моральної шкоди 10 000 гривень,
а всього - 10 504 гривні - по 1/3 частині на
користь кожного із позивачів, у задоволенні
іншої частини позову відмовлено, з ОСОБА_4. на користь держави стягнуто
судовий збір в сумі 51 гривня
та витрати з інформаціно-технічного
забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

Відповідач у
судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи його було повідомлено належним чином.

Позивачі
ОСОБА_2та ОСОБА_3. у судове засідання також не з'явилися, про час і місце
судового розгляду їх було оповіщено у встановленому законом порядку, надали до
суду доручення, якими вони довіряють представляти свої інтереси у судовому
засіданні позивачу ОСОБА_1

У судовому засіданні
позивачОСОБА_1. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що
власником автомобіля є він. Після поломки автомобіля 04 серпня 2006 року він та інші
позивачі тілесних пошкоджень не отримали та за медичною допомогою не
зверталися.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення позивачаОСОБА_1, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Звернувшись до суду з вказаним позовом, позивачі у викладенні обставин, якими
вони обґрунтовували свої позовні вимоги, зазначили, що 04 серпня 2006 року
позивачОСОБА_1. для ремонту свого автомобіля придбав запасні частини та пригнав
автомобіль на СТО „Мустанг-Моторс" для проведення ремонту. 08 серпня 2006 року він забрав
автомобіль після ремонту та оплатив за його ремонт 252 гривні. 09 серпня 2006 року він разом з
дружиною ОСОБА_2. і сестрою ОСОБА_3. виїхали до м. Харкова і при виїзду з м.Луганська він почув стук з правого боку
автомобіля. Він остановив
автомобіль і побачив, що права задня піввісь вирвана з моста. Вважає, що
під час ремонту автомобіля було порушено технологію постановки деталей на
автомобіль. Внаслідок аваріі йому була завдана моральна шкода. Дружина та сестра також отримали стрес. Просили
стягнути з відповідача на їх користь у відшкодування матеріальної та моральної
шкоди 30 504 гривні.

У процесі
розгляду справи первісного відповідача було замінено на належного - приватного
підприємця ОСОБА_4, який є власником автомайстерні.

За результатами розгляду справи судом першої інстанції були встановлені наступні
обставини і визначені відповідно до них наступні правовідносини.

Так, судом було встановлено, що 04.08.2006 року позивачОСОБА_1. для
ремонту свого автомобіля придбав запасні частини, потім пригнав автомобіль на
СТО „Мустанг-Моторс", яка належить відповідачу, і залишив автомобіль та
придбані ним запасні частини для ремонту.Згідно переліку робіт на автомобілі
була проведена заміна стопорних кілець підшипнику півосі. 08.08.2006року
позивач забрав автомобіль зі СТО, оплатив за ремонт 252 гривні. 09.08.2006 року під час
руху на автомобілі було вирвано праву задню піввісь з моста.

Задовольняючи
позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що у суда немає підстав
сумніватися в поясненнях позивача, доводи останнього про непрофісійні дії
відповідача при установці деталей була порушена технологія їх постановки на
автомобіль є обгрунтованими. Суд взяв до уваги доводи позивачів про заподіяння
їм даною аварією значної моральної шкоди, так як позивачі перетерпіли сильніший
стрес

За наслідками
розгляду апеляційної скарги ,
колегія суддів визнає, що судом першої інстанції допущено невідповідність
висновків обставинам справи та не застосовано закон, який підлягає застосуванню
.виходячи з наступного.

Відповідно до
встановлених судом обставин між сторонами випливають правовідносини, які
регулюються Законом України „
Про захист прав споживачів", введеного в дію постановою Верховної Ради
України № 1024-ХП від 12 травня 1991 року, який регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної
політики у сфері захисту прав споживачів, Цивільним Кодексом України в частині
договірних зобов'язань про послуги, Правил побутового обслуговування населення,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 року
№113/з подальшими змінами / відповідно до Закону України „ Про захист прав споживачів",
які визначають основні вимоги до побутового
обслуговування населення і регулюють відносини між замовниками та
виконавцями у наданні побутових послуг на території України , Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту транспортних
засобів, затверджених наказом Міністерства транспорту Ук країни 11 листопада
2002 року №792.

Як вбачається з
матеріалів справи, автомобіль, яким керував позивач, є спільною сумісною власністю останнього та позивачки ОСОБА_2.

Таким чином,
шкода у зв'язку з неякісним наданням послуг з ремонту автомобіля, заподіяна
подружжя - позивачам у справі - ОСОБА_1. та позивачціОСОБА_2.. Їх вимоги про
відшкодування завданої їм матеріальної шкоди обґрунтовані і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Вимоги позивачки
ОСОБА_3. про
відшкодування їй матеріальної шкоди не основані на законі.

Колегія  суддів
вважає,  що  неякісним
наданням  відповідачем  послуг з ремонту автомобіля, позивачам
ОСОБА_1.  іОСОБА_2

завдано моральну шкоду, однак, суд першої інстанції
визначив її розмір невідповідно до обставин справи.

Згідно з ч.З
ст.23 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, розмір
грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Пленум Верховного Суду України в постанові №4 від 31 березня 1995 року „ Про
судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди"
із змінами, внесеними згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від
25 травня 2001 року, роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода
може полягати, зокрема :
у порушенні прав, наданих споживачам.

З урахуванням
того, що позивачіОСОБА_1. та ОСОБА_2., як споживачі по наданню послуг по
ремонту належного їм майна, зазнали душевних страждань від порушення їх прав як
споживачів, а також тих обставин, що відповідач добровільно та безкоштовно для
позивачів усунув недоліки по ремонту автомобіля, останній пошкоджень не має, і
взагалі позивачі не надали доказів про завдання їм значної моральної шкоди, та , враховуючи
вимоги розумності і справедливості ,
колегія суддів вважає визначити розмір відшкодування моральної шкоди
позивачам в сумі 500 гривень
у рівних частках на користь кожного із них.

Позов в частині
відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_3.
колегія суддів вважає необгрунтованим, так як її права, як споживача, не порушені,
неякісний ремонт автомобіля позивачівОСОБА_1 та ОСОБА_2 не завдали їй ні
фізичних ні моральних страждань, тілесних пошкоджень вона не отримала, за
медичною допомогою не зверталась. В цій частині позову колегія суддів вважає
відмовити у задоволенні.

Доводи
апеляційної скарги про те, що позивач надав для ремонту автомобіля неякісні
запасні частини, не основані на законі, оскільки відповідач не надав докази у
підтвердження своїх заперечень до позовних вимог позивачів, а якби він і додав
такі докази, то він, як Виконавець послуг з ремонту транспортних засобів,
відповідно до п.53 Правил надання послуг з

технічного обслуговування і ремонту
транспортних засобів, мав право відмовитися від надання послуг, якщо Замовник
надає неякісні складові частини і матеріали.

При викладених
обставинах, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої
інстанції, скасування його частково і ухвалення нового рішення.

Керуючись
ст.ст.209,303,307,309,314,316 ЦПК України,

ВИРІШИЛА
:

Рішення Ленінського районного суду М.Луганська від 19 жовтня 2006 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4про відшкодування шкоди,
змінити.

Рішення
скасувати у частині стягнення з ОСОБА_4. на користьОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. у
відшкодування матеріальної шкоди 504
гривні, моральної шкоди 10
000 гривень, а всього -10
504 гривні - по 1/3 частині на
користь кожного із позивачів, та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з
ОСОБА_4на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2
матеріальну шкоду в сумі 504
гривні по 252 гривні / двісті п'ятдесят
дві / на
користь кожного з них, за завдану моральну шкоду - в сумі 500
гривень по 250 гривень / двісті п'ятдесят
/ на користь
кожного з них.

У
задоволенні позову ОСОБА_3відмовити.

У решті
частини рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту "його проголошення і
може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Верховного Суду України.