Апеляційний суд
Справа №
22- 2622 /2007 р.                           Головуючий
у 1 інстанції: Артемова Л.Г.
Судця-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14
серпня 2007 року                                                                                 м.  Запоріжжя

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого               Денисенко Т.С.

суддів:                           Коваленко А.І.

Кримської
О.М.

При
секретарі:              Винник І.С

розглянула
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 15 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі,  середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом до приватного підприємця ОСОБА_2.

У
позовній заяві зазначав,  що з 01.11.2004
року працював у ПП ОСОБА_2  водієм -
експедитором .за трудовим договором.
05.08.2006 року його було звільнено за власним бажанням на підставі  ст. .38 КЗпП України. В день звільнення
відповідач не розрахувався з ним остаточно,
заборгувавши заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку.
У зв'язку з чим просив суд стягнути з ПП ОСОБА_2  заборгованість по зарплаті 550, 62 грн.,  компенсацію за невикористану відпустку ,  середній заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні.

Рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 15 червня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з
ПП ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  невиплачену заробітну плату за липень 2006 року у сумі
120, 12 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 208, 75 грн. В
решті позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення та постановити нове рішення про задоволення його
позову у повному обсязі,  посилаючись на
порушення норм процесуального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи .

Заслухавши доповідача,  пояснення
відповідача та його представника,
дослідивши матеріали справи,
колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом
встановлено,  що з 01.11.2004 року
позивач працював у відповідача у ПП ОСОБА_2
водієм - експедитором за трудовим договором.  Заробітна плата ОСОБА_1  складала 350грн. 12.07.2006року ОСОБА_1 потрапив в
дорожньо-транспортну пригоду,  внаслідок
чого отримав тяжку травму,  пошкодив
відповідачу товар на велику суму та автомобіль. З цього дня позивач припинив
виходити на роботу. Відповідач розшукував ОСОБА_1
,  але за місцем проживання останній
був відсутній. В жовтні 2006 року ОСОБА_1
надіслав відповідачу заяву про його звільнення.

Оскільки
позивач працював у ПП. ОСОБА_2  за трудовим договором,
який був зареєстровано в державній службі зайнятості,  відповідач не мав можливості звільнити ОСОБА_1  за його відсутності. В лютому 2007 року відповідач був
запрошений в державну службу зайнятості,
куди звернувся позивач та зробив запис в трудову книжку про звільнення
останнього з 05.08.2006 року за власним бажанням на підставі  ст.  38
КЗпП України. При цьому передав ОСОБА_1  трудову книжку,  а
від грошей позивач відмовився.

Суд
повно і всебічно дослідив обставини справи та прийшов до правильного висновку
про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1
,  стягнення з відповідача на його
користь заробітну плату за липень 2006 року в сумі 120грн. 12 коп. та
компенсацію за відпустку в сумі 208 грн.76 коп. Оскільки ОСОБА_1 не працював у
відповідача з липня 2006року та прийнятими відповідачем мірами розшуку не був
знайдений,  судом не встановлено вини
відповідача в затримці виплати розрахунку ОСОБА_1

Рішення
суду відповідає обставинам  справи та
закону. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  317 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 15 червня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає    законної сили з моменту    проголошення,  проте може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.