Справа №
Головуючий у першій інстанції Воробйова В.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
вересня 200 7 року                                                                                       м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі: Тамакулової В. О., Гайдук В.І., Дерев'янко
О.Г.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення Васильківського районного
суду Київської області від 17 листопада 2003 року та на ухвалу колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 02
березня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5,  третя особа - Васильківська державна
нотаріальна контора,  про визнання права
власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ОСОБА_2,  третя особа -
Васильківська державна нотаріальна контора,
Іванковичівська сільська рада,
про визнання права на спадкове майно,
-

встановила:

В липні
2002 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом про визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на Ѕ
частину будинку,  в обґрунтування своїх
вимог посилаючись на те,  що за рішенням
Васильківського районного суду від 15.06.1972 року про розірвання шлюбу та
розподіл майна між ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. за кожним з подружжя визнано право власності на Ѕ частину
будинку по АДРЕСА_1,  після смерті в 1986
році батька - ОСОБА_6. позивач
став спадкоємцем за законом Ѕ частини вказаного будинку і вступив фактично в
управління майном,  однак відповідачка
після смерті в 1995році матері - ОСОБА_4одержала 17.04.2002 свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на весь спірний будинок,  що порушує його право власності на спадкове
майно.

Рішенням
Васильківського районного суду від 25 листопада 2002 року позов задоволений
частково,  визнано недійсним свідоцтво
про право власності на спірний жилий будинок видане 15.10.1991 року на ім'я
ОСОБА_4.,  визнано частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.04.2002 року на ім'я
відповідачки,  визнано за позивачем право
власності на 1/6 частину будинку після смерті батька ОСОБА_6. в порядку
спадкування.

Ухвалою
апеляційного суду Київської області від 04 березня 2003 року рішення місцевого
суду скасовано в частині визнання за позивачем права власності на 1/6 частину
спірного спадкового будинку,  і в цій
частині справу направлено на новий розгляд до суду

2

першої інстанції.

При
новому розгляді справи ОСОБА_5.,
ОСОБА_6.,  ОСОБА_7. подали
зустрічний позов,  посилаючись на
те,  що є дітьми ОСОБА_6.,
після його смерті в 1986 році вони та прийняли спадщину -
14 будинку,  яка належала батькові на
підставі рішення Васильківського районного суду від 15.06.1972 року про
розірвання шлюбу та розподіл майна між ним та ОСОБА_4.,  тому просили визнати за кожним з них право
власності на 1/8 частину спірного будинку,
в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6.

Рішенням
Васильківського районного суду Київської області від 17 листопада 2003
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області від 02 березня 2004 року,  первинний позов задоволений частково,  визнано за ОСОБА_2право власності на 1/3
частину спірного будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування після
померлого ОСОБА_6.,  що складає 1/6 частину спадкового будинку; зустрічний
позов задоволено частково,  визнано за
ОСОБА_5. право власності на 1/3 частину спірного будинку з надвірними спорудами
в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6. та на 14 частину будинку в порядку спадкування після
померлої ОСОБА_4.,  що складає 2/3
спадкового будинку; за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/3 частину спірного
будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6.,
що складає 1/6 спадкового будинку; в задоволенні позову
ОСОБА_7. відмовлено.

Ухвалою
Васильківського міськрайонного суду від 21 жовтня 2005 року ОСОБА_1залучена до
участі в справі як правонаступник померлого 20.04.2005 року ОСОБА_2

В
касаційній скарзі ОСОБА_1.,  як
правонаступник померлого ОСОБА_2,
посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права
та порушення норм процесуального права,
в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та
направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,  й це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1,  правонаступника
померлого ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Васильківського районного суду Київської області
від 17 листопада 2003 року

3

та ухвалу
колегії судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 02 березня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
оскарженню не підлягає.