Справа № 22-ц-1197                                    Головуючий у
1 -й інстанції Бурда Б.В.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

26
вересня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Сибільової Л.О.,

суддів                           - Семеній Л.І.,  Ільченко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

та осіб,  які беруть участь у справі - представника
позивачки ОСОБА_1. ОСОБА_2.,  відповідача ОСОБА_3. та його представника
ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на
ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 серпня 2007 року про
забезпечення позову

у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_5
про визнання дій неправомірними,  зобов"язання вчинити дії,  відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

Ухвалою
Зарічного районного суду м. Суми від 13 серпня 2007 року забезпечено позов у
вищезазначеній справі шляхом заборони ОСОБА_3. та ОСОБА_5. вчиняти будь-які
дії,  спрямовані на проведення
будівельних робіт у квартиріАДРЕСА_1

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3.,  посилаючись на порушення судом норм процесуального
права,  зокрема,   ст.
ст.  151,  152 ЦПК України,  просить цю ухвалу скасувати. Зазначає,  що в ухвалі не зазначено,  як саме закінчення ремонту в його квартирі
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.
Останні вимоги позивача про стягнення коштів та приведення його квартири у
первісний стан не залежать від завершення ним ремонту в своїй квартирі. При
забезпеченні позову суд не врахував докази в справі,  надані самим позивачем,  про те,
що капітальні конструкції будинку не порушені. Заборона на закінчення
оздоблювальних робіт вимушує його родину мешкати в приміщенні,  що не відповідає санітарним та пожежним
нормам,  з незаізольованим
електроустаткуванням.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
апелянта та його представника,  які
підтримали скаргу з мотивів,  в ній
викладених,  представника позивача,  який вважає ухвалу суду про забезпечення
позову вірною,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позивачка
свої вимоги мотивує тим,  що
відповідачі,  квартира яких розміщена над
її квартирою,  в порушення вимог діючого
законодавства та технології виконання робіт,
без відповідного дозволу міської ради,
інспекції ДАБК,  ігноруючи приписи
контролюючих органів про зупинення робіт,
здійснюють будівельні роботи по реконструкції своєї квартири,  в тому числі руйнують цілісність плит
перекриття,  роблячи в них отвори.
Внаслідок їх дій в її квартирі з'явились тріщини на стелі і стінах в
прибиральні,  на стелі в кухні,  ванній кімнаті і в залі,  в прибиральні відстала від стін значна
кількість керамічної плитки. Просила визнати дії відповідачів по реконструкції
квартири незаконними,  заборонити
проведення ремонтно-будівельних робіт по реконструкції квартири до повного
відшкодування їй моральної і матеріальної шкоди,  зобов'язати їх оформити документацію на
реконструкцію квартири згідно чинного законодавства,  стягнути солідарно з відповідачів на
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
відповідно,    1600 гр. та 3000
гр.

Просила
забезпечити позов шляхом заборони відповідачам вчиняти дії,  пов'язані з виконанням будівельних робіт по
реконструкції своєї квартири до повного відшкодування їй майнової та моральної
шкоди,  оформлення документації на
реконструкцію квартири згідно

чинного законодавства,  приведення квартири № 40 і міжповерхових плит
перекриття у первісний стан,  який
існував до реконструкції.

Забезпечуючи
позов зазначеним в оскаржуваній ухвалі способом,  місцевий суд виходив з того,  що продовження виконання відповідачами
будівельних робіт може ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення
позовних вимог в частині зобов'язання вчинення дій по відновленню
конструкцій,  пошкоджених під час
проведення відповідачами реконструкції квартири.

Цей висновок
суду узгоджується з вимогами процесуального права.

Згідно  ст.
ст.  151,  152 ч. ч. 1 п. 2,  З ЦПК України,  суд за заявою осіб,  які беруть участь у справі,  може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується
забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Судом
першої інстанції вірно передбачена можливість утруднення виконання рішення суду
по даній справі або його невиконання,  з
врахуванням характеру вимог позивачки та обставин,  якими вони обґрунтовуються,  а тому доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності вжиття заходів забезпечення позову,  є необгрунтованими.

Доводи апелянта щодо того,  що
застосування зазначених заходів забезпечення позову спрямовані на порушення
його прав та інтересів та членів його сім"ї,  не знайшли свого підтвердження.

Прийняте
судом рішення не суперечить закону,  а
тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312-315 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Відхилити
апеляційну скаргу ОСОБА_3,  а ухвалу
Зарічного районного суду м. Суми від 13 серпня 2007 року про забезпечення
позову в даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в
касаційному порядку.