АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 - 1899                           Головуючий у 1-й інстанції: Суркова В.П.
2007 р.                                                 Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«22» травня 2007 р.                                                                     м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької

області у
складі:

Головуючого                                                       Кочеткової
І.В.,

Суддів                                                                   Бондаря
М. С. ,  Крилової О.В.,

При
секретарі                                                       Череватій
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4,  ОСОБА_5про повернення автомобіля з чужого
незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вищеназваним позовом.

Зазначав,  що являється власником автомобіля ЄР A3 -762, 1982 року випуску.

В
березні 2002 року
видав ОСОБА_2 доручення на право керування і розпорядження автомобілем строком
на три роки,  а останні передали свої
повноваження по розпорядженню автомобілем ОСОБА_4.

За
даними державної реєстрації власником спірного автомобіля являється
позивач,  з якого як з власника
транспортного засобу судовим рішенням у жовтні 2005 року стягнута заборгованість з податків.

Посилаючись
на те,  що ОСОБА_2 відмовились повернути
йому автомобіль і компенсувати витрати,
пов'язані зі сплатою податку,
просив про задоволення позову.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 березня 2007 року позовні
вимоги залишені без задоволення.

В
апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про
задоволення позову ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального
права,  невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що позивачем
не доведений факт знаходження спірного автомобіля у відповідачів,  останні утримують його правомірно - на підставі
відповідної довіреності.

Проте
таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального
права,  вони не грунтуються на матеріалах
справи,  а тому з ними не можна
погодитись.

Із
довідки органів державної реєстрації ДАІ в Запорізькій області від 29.04.2006 року вбачається,  що ОСОБА_1 являється власником автомобіля ЄР A3 762,  1982 року випуску,  державний номерний знак Е5688 ЯТ. В розшуку
даний автомобіль не значиться (а.с.  18).

Дорученням
від 1 березня 2002 року ОСОБА_1
уповноважив ОСОБА_2.  і ОСОБА_3 керувати
та розпоряджатися зазначеним автомобілем,
в тому числі зняти з обліку в органах ДАІ,  продати,
обміняти,  тощо. Довіреність
видана строком на три роки з правом передоручення (а.с.  16).

У
березні 2002 року
ОСОБА_2.  передала свої повноваження по
спірному автомобілю ОСОБА_4,  та
ОСОБА_5.,  проте у серпні 2002 року скасувала
своє передоручення (а.с. 51-52).

За
змістом  ст.  ст.  237,
240,  248 ЦК
представництвом є право відношення,  в
якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від
імені другої сторони,  яку вона
представляє.

Представник
зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто.

Він може
передати свої повноваження частково або в повному обсязі іншій особі,  якщо це встановлено договором.

Представництво
за довіреністю припиняється у разі закінчення строку довіреності,  скасування довіреності особою,  яка її видала.

Зважаючи
на те,  що в органах державної реєстрації
спірний автомобіль зареєстрований за позивачем,
строк дії довіреності на право розпорядження автомобілем сплинув,  своє передоручення по розпорядженню цим
автомобілем представник скасував,
доказів на підтвердження укладення правочину по відчуженню автомобіля в межах
строку дії повноважень представники і їх замісники суду не надали,  висновок про те,  що останні правомірно користуються спірним
автомобілем,  не відповідає фактичним
обставинам справи і вимогам закону.

За таких
обставин рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим,  воно підлягає скасуванню з поверненням справи
на новий розгляд до суду першої інстанції,
оскільки справу розглянуто у відсутність відповідачів Москальців,  які неналежним чином повідомлені про час і
місце судового розгляду -
викликались у судове засідання через оголошення у пресі з порушенням
семиденного строку,  передбаченого.4  ст. 74
ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст. 307,  311 п.3 ЦПК,
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 березня 2007 року по цій
справі скасувати,  а справу направити на
новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.