У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 року                                                                        м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого                          Григор'євої Л.І.,

суддів:                                     Гуменюка
В.І.,      Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,        Косенка В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства «Львіввугілля», управління Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області про стягнення та перерахунок пенсії, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду
Львівської області від                               13 січня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від                           5 червня 2007
року,

встановила:

У  січні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що розпочав свою трудову
діяльність з                        17
січня 1967 року на шахтах державного підприємства “Львіввугілля”, працюючи в
шкідливих умовах праці. Станом на листопад 1994 року в нього виникло право на
отримання пільгової пенсії. Державне підприємство “Львіввугілля” несвоєчасно
повідомило його про виникнення права на отримання пенсії, відповідно він із
запізненням - 22 червня 1995 року - подав заяву до управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської області про її оформлення.

Посилався на те, що з вини державного підприємства “Львіввугілля”    йому не нараховано за вказаний період та не
виплачено пенсію. Іншим відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області - не проведено належного перерахунку пенсії.
Оскільки   відповідачі відмовляються
сплатити зазначений  ним розмір пенсії,
він звернувся з цим позовом у суд.

Просив стягнути з державного підприємства “Львіввугілля”  за період з        22 липня 1994 року до 28 квітня 1995 року
розмір пенсії, який він не отримав,
що  складає 5 740 грн. 56 коп., і
зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської
області провести йому відповідний
перерахунок пенсії.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від                 13 січня 2006 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 5 червня 2006 року, у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій до Вищого адміністративного суду України касаційній скарзі
ОСОБА_1 просив скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської
області від 13 січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області
від 5 червня 2006 року,  провадження у
справі закрити у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України
від 24 квітня 2007 року закрито касаційне провадження у справі за касаційною
скаргою                  ОСОБА_1 і справу
передано до Верховного Суду України для вирішення питання про прийняття
касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду України від 7 червня
2007 року вказану справу повернуто без розгляду до Червоноградського міського
суду Львівської області, оскільки ОСОБА_1 не подавалася касаційна скарга до
Верховного Суду України в порядку, передбаченому главою 2 ЦПК України.

У поданій у листопаді 2007 року до Верховного Суду України
касаційній скарзі ОСОБА_1
просить
скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13
січня 2006 року, ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 5 червня 2006 року та передати справу на новий розгляд
до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України, призначення якого полягає у визначенні повноважень адміністративних
судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядку звернення до
адміністративних судів і порядку здійснення адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до                               ст. 2 КАС
України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу є
орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративні справи, в яких однією зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого
самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, підсудні
місцевим загальним судам як адміністративним судам (п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до вимог ч. 7 і 10 Прикінцевих та перехідних положень КАС
України після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що
виникають з адміністративно-правових відносин, розглядаються в порядку,
встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву до управління
Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про оформлення
пенсії, але управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської
області не здійснило належного перерахунку пенсії.

Оскільки державне підприємство “Львіввугілля” та управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді Львівської області відмовлялися сплатити
ОСОБА_1 зазначений ним розмір пенсії, він звернувся в суд із позовом про
стягнення та перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України, ч. 3 ст. 21 КАС України об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів
судочинства не допускається, якщо інше не встановлено законом.

Усупереч цим вимогам та незважаючи на доводи позивача щодо розгляду
позовних вимог до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді
Львівської області в порядку адміністративного судочинства, суд не обговорив
питання щодо роз'єднання поєднаних у одному провадженні вимог до державного
підприємства “Львіввугілля” та управління Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області в самостійні провадження,

Згідно ж із Законом України ”Про пенсійне забезпечення”  зобов'язання за призначенням, оформленням і
виплатами пенсій покладені на Пенсійний фонд України та його органи.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001, пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та
управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного
страхування.

Таким чином, як убачається, між ОСОБА_1 і управлінням Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської області як суб'єктом владних повноважень
виник спір, який є публічно-правовим і відноситься до адміністративної
юрисдикції.

Між тим суди вирішили цей спір після 1 вересня 2005 року - після набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України - за правилами,
встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

За таких обставин, розглядаючи справу, суди дійшли помилкового висновку про
наявність цивільно-правового спору між ОСОБА_1 і управлінням Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської області та помилково розглянули вимоги
ОСОБА_1 за правилами позовного провадження відповідно до норм Цивільного
процесуального кодексу України.

Ураховуючи, що судом першої інстанції допущено порушення норм
процесуального права щодо підсудності справи, яке призвело до неправильного
вирішення справи, і це ж порушення допущено апеляційним судом, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий
розгляд.

Керуючись ст. ст. 16, 126, 333, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від                               13 січня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від                           5 червня 2007 року
скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                         В.М. Барсукова

В.І.
Гуменюк

В.Г.
Данчук

В.Й.
Косенко