АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД  ЛУГАНСЬКОЇ
Справа -
№ 22ц-2607 /07                                     Головуючий
в 1 інстанції - Нестеренко Н.В.
Категорія-                                                                   Доповідач-Борисов Є. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2007
року    Судова  колегія судової палати з  цивільних справ апеляційного суду Луганської
області в складі:

головуючого- Борисова Є.А.,

суддів -
Пригорнєвої Л.І.,  Кравченко Н.В.

при
секретарі - Самохіній І.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Луганську справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м.  Кіровську Луганської області на рішення
Кіровського міського суду Луганської області від 4 травня 2007 року за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м.  Кіровську Луганської області про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат,
-

встановила:

У квітні
2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м.  Кіровську Луганської області,  при цьому посилався,  що відповідачем,  починаючи з 1 березня 2002 року,  кожний рік при вирішенні питання про
перерахунок страхових виплат,  які йому
сплачуються у зв'язку з пошкодженням здоров'я на виробництві,  у порушення вимог Закону,  який регулює ці перерахунки,  неправильно застосовувався коефіцієнт зростання
середньомісячної реальної заробітної плати,
замість коефіцієнту зростання середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики,  як це передбачено
законом,  що призвело до зменшення
розміру належних йому страхових виплат та недоплаті за вказаний період до 1
березня 2007 року у загальній сумі 1274, 28грн. Добровільно відповідач не бажає
провести належний перерахунок та доплатити йому вказану суму,  а також визначити нову суму щомісячних
платежів з 1 березня 2007 року ,  яка
повинна складати 154, 81 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача
вказану суму одноразово та зобов'язати сплачувати йому щомісячно до наступного
перерахунку по 154, 81 грн.

Рішенням
Кіровського міського суду Луганської області від 4 травня 2007 року позовні
вимоги позивача задоволено.

Суд
стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість зі страхових
щомісячних платежів за період з 1 березня 2002 року по 1 березня 2007 року у
розмірі 1274, 28 грн.,  та визначив з 1
березня 2007 року суму щомісячних страхових виплат у розмірі  154, 81 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач з рішенням суду не згоден,  вважає його таким,  що не відповідає вимогам закону,  просить скасувати і у задоволенні позовних
вимог позивачеві відмовити.

Заслухавши
доповідача,  дослідивши надані
докази,  перевіривши обґрунтованість та
законність рішення суду першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до наступного.

Судом
встановлено,  що позивач у зв'язку з
втратою працездатності одержує щомісячні страхові платежі згідно Закону України
" Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності",  які йому виплачує відповідач.

У
відповідності зі  ст. . 29 цього Закону перерахування сум
щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання в попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки
за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке
перерахування провадиться з 1 березня наступного року.

Судом
встановлено,  що відповідачем,  починаючи з 1 березня 2002 року провадилися
перерахунки страхових виплат позивачеві кожного року,  але при цьому відповідач виходив з
встановлених Правлінням Фонду ССНВ України коефіцієнтів зростання
середньомісячної реальної заробітної плати,
що вказаним Законом не передбачено.

Таким
чином,  суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про порушення прав позивача при перерахуванні страхових
виплат,  при цьому суд навів на
підтвердження своїх висновків докази,
які є у справі,  та які належним
чином досліджені,  послався на
Закон,  який регулює виниклі
правовідносини,  та привів відповідні
розрахунки,  заперечень проти яких
відповідачем не надано.

Посилання відповідача на те,  що вони
не можуть бути відповідачами по справі,
та не могли брати для перерахунку інші коефіцієнти,  ніж ті,
які встановлені Правлінням Фонду ССНВ України,  тому що вони є відділенням Фонду і повинні
виконувати постанови його Правління,  на
увагу не заслуговують,  оскільки ця
обставина не звільняє відповідача від виконання закону у тому вигляді,  в якому він викладений.

Не
заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом
строків позовної давності,  оскільки
відповідно до положень ч.7  ст.  40 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань,  які спричинили втрату
працездатності'',  якщо потерпілому або
особам,  які мають право на одержання
страхової виплати,  з вини Фонду
соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не
виплачено суми страхової виплати,  ця
сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає
коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в
порядку,  встановленому статтею 34 Закону
України "Про оплату праці". В даному ж випадку позивачу суми
страхових виплат в належному розмірі своєчасно не були визначені та виплачені
саме з вини відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м.  Кіровську Луганської області,  бо відповідні відділення повинні робити
належні перерахунки без додаткового звернення до них з таким проханням
осіб,  які отримують дані виплати.

Крім     того,      чинною
постановою     Київського                                      апеляційного

господарського
суду від 14 червня 2005 року положення постанов Правління Фонду ССНВ України,  які приймалися з приводу спірних
коефіцієнтів,  починаючи з 1 березня 2002
року,  та на які посилається відповідач,  визнані недійсними,  що підтверджується копіями постанови цього
суду,  та ухвали Вищого адміністративного
суду України від 6 вересня 2006 року,
які є у справі.

За таких
обставин,  судова колегія вважає,  що рішення суду відповідає вимогам
закону,  доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції,
тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314,  315 ЦПК України,  судова колегія

Ухвалила :

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кіровську відхилити.

Рішення
Кіровського міського суду Луганської області від 4 травня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування  від нещасних випадків  на
виробництві та профзахворювань

України
в м.  Кіровську Луганської області       про стягнення    недонарахованих   щомісячних страхових виплат залишити без
змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з
моменту її проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.