Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 листопада 2007 року.
Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Шудря В.І.

при секретарі - Сінельник С.А.

роглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду всмт. Семенівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до
Криворудської сільської ради про
визнання права  власності  на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернулась  до суду з
позовом  до Криворудської сільської ради
про   визнання права власності на
земельну частку ( пай).

Позивачка  надала
до суду заяву в якій прохала
розглянути справу без її участі, так як вона  не може з”явитися до суду в зв”язку з
сімейними обставинами та віддаленістю місця проживання.

В судовому засідання представник позивачки по дорученню  заявлені позовні вимоги підтримав, прохав суд
їх задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну частку (
пай), яка розташована  на території
Криворудської сільської ради і відповідно
до сертифікату про право на земельну частку ( пай) належить  ОСОБА_2 , яка
являється   позивачці  бабою.

Від
Товстівської сільської ради  надійшла до
суду заява з проханням  розглянути справу
по суті без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не
заперечують.

Заслухавши пояснення представника позивачки , дослідивши  заяву позивачки,  заяву Товстівської сільської ради,  та вивчивши
письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що  позовні вимоги підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
ІНФОРМАЦІЯ_1  померла баба
позивачки ОСОБА_2, яка проживала в с. Крива Руда Семенівського району
Полтавської області.

Відповідно до заповіту  від
19.03.2001 року  складеного
ОСОБА_2 та посвідченого  секритарем
виконкому Криворудської сільської ради Семенівського району,  все належне їй майно, крім житлового будинку
з надвірними будівлями остання заповіла своїй
онуці  ОСОБА_1, тобто позивачці по
справі.

Заповіт не змінювався і не
відмінювався..

Після смерті  ОСОБА_2 залишилась  спадщина, яка складається  із земельної частки ( паю), розміром   4,88 га,
яка розташована на території Криворудської сільської ради Семенівського
району  Полтавської області.

На момент смерті ОСОБА_2 позивачка проживала  разом з нею.

В червні 2007 року  позивачка  звернулась
до Семенівської нотаріальної контори з метою оформлення права на
спадщину піля померлої  ОСОБА_2, але їй
було відмовлено в зв”язку з тим, що  в
сертифікаті про право власності  на
земельну частку (пай)  серії ПЛ   № 0279701
виданого на ім”я ОСОБА_3 внесені виправлення. Виготовити  новий
сертифікат на право власності  на
земельну частку (пай) на ім”я ОСОБА_2
неможливо, так як на померлу особу
він не видається.

За таких обставин  позивачка
змушена  звернутися до суду з
даним позовом, так як вона не може
оформити  право власності на
вищевказану  земельну частку.

Відповідно
до ст. 392 Цивільного кодексу України
власник майна  може
пред”явити  позов про  визання його
права власності, якщо  це
право  оспорюється або не визнається
іншою особою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 392 ЦК України , ст.ст. 213-215,
294  ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1
до Криворудської сільської ради
про  визнання  права власності  на земельну частку ( пай) задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1  право власності   на земельну частку  (пай) розміром 4, 88 га, яка  знаходиться на території   Криворудської сільської ради  і відповідно до сертифікату про  право власності на земельну частку ( пай)
серії ПЛ №  0279701 зареєстрованого  09.04.1997 року  в книзі реєстрації  сертифікатів
про право на земельну частку ( пай) за №
54, що  належить   ОСОБА_2 ,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути
оскаржене протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий - підпис

ВІРНО

Голова Семенівського районного суду

Полтавської області                                                                                                                        В.О.Любицький