АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

КОПІЯ

"13"
липня 2007 року                                                                             м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої- судді Кізюн О.Ю.

суддів: Варвус
Ю.Д.,  Ващенка С. Є. при секретарі Липко
А.Ю.

з участю:
апелянта,  третьої особи ОСОБА_1,

представника
ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні справу № 22ц-1087 за апеляційною
скаргою,  поданою представником
відповідача ОСОБА_4-ОСОБА_6 на рішення Старокостянтинівського районного суду
від 11 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5 до ОСОБА_4,  виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради,
ОСОБА_7 про визнання нечинним рішення виконкому Старокостянтинівської
міської ради від 11.11.2004 року №449 п.2 та визнання недійсним договору
купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку,

Заслухавши
доповідача,  пояснення учасників судового
процесу,  перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги,

встановила:

ОСОБА_2,  звертаючись в червні 2006 року в суд з
означеним позовом,  вказувала,  що 30.12.2004 року її дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  за згодою свого батька
ОСОБА_7 уклала з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу незавершеної будівництвом будівлі,  що розташована АДРЕСА_1,  продавши її за 150000 грн. Вважає,  що даний договір є недійсним,  оскільки її згоди як матері на укладення цієї
угоди нотаріус від неї не витребував,  а
виконком Старокостянтинівської міської ради своїм рішенням від 11.11.2004 року
№ 449,  п.2 незаконно надав дозвіл
батькові ОСОБА_7 на надання згоди неповнолітній ОСОБА_5 на відчуження
нерухомого майна АДРЕСА_1 без згоди матері.

Тому
дане рішення виконкому також просила визнати недійсним,  оскільки воно не відповідає інтересам дочки і
сприяло укладенню договору,  яким
погіршено її матеріальне становище. Просила відповідно до положень  ст.
ст.  203, 215, 222 ЦК України
задоволити її вимоги.

Рішенням
Старокостянтинівського районного суду від 11 квітня 2007 року ухвалено позов ОСОБА_2
до ОСОБА_4,  виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради,
ОСОБА_7 задовольнити. Визнано нечинним п.2 рішення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради від 11 листопада 2004 року №449. Визнано
недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку готовністю
51 відсоток,  що розташований на
земельній ділянці по

Головуючий
у першій інстанції - Боровицький О.А.                           Справа
№22ц - 1087

Доповідач
-Кізюн О.Ю.                                                                           Категорія
№ 11, 12

АДРЕСА_1,  укладений ЗО грудня 2004 року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4.

Цим же
рішенням зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5,
а ОСОБА_5 зобов'язано прийняти незавершене будівництво будинку
готовністю 51 відсоток,  що розташований
на земельній ділянці АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4,  а ОСОБА_4 зобов'язати прийняти 150000 (сто
п'ятдесят тисяч) грн. ( що еквівалентно 28300 доларів США). У разі відсутності
в ОСОБА_5 коштів достатніх для відшкодування дане зобов'язання покладено на
ОСОБА_7.

В своїй
апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 вважає рішення суду незаконним
та необгрунтованим,  просить його
скасувати і ухвалити нове рішення,  яким
в позові ОСОБА_2відмовити.

Перевіривши
законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а рішення суду першої
інстанції - скасуванню з наступних мотивів.

Відповідно до  ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно
рішення Старокостянтинівського районного суду від 28.07.2004 року ОСОБА_5
визнано власником недобудованого нерухомого майна,  що знаходиться АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Встановлено
і ці обставини ніким не оспорюються,  що
приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу
ОСОБА_8 13 грудня 2004 року було посвідчено договір купівлі-продажу,  згідно якого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,  продала за згодою свого батька ОСОБА_7,  а ОСОБА_4 купив незавершене будівництво
будинку готовністю 51 відсоток,  що
розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1. Продаж нерухомого майна вчинено за
150000 грн. (а.с. 60).

Ухвалюючи
рішення про визнання договору купівлі-продажу недійсним,  суд першої інстанції виходив з того,  що на укладення даного договору
неповнолітньою ОСОБА_5 нотаріус повинен був витребувати згоду її матері -
ОСОБА_2,  а дозвіл на укладення правочину
як орган опіки та піклування повинен був дати виконавчий комітет Григорівської
сільської ради Старокостянтинівського району,
на території якого фактично проживає ОСОБА_5 разом зі своїм
батьком,  а не виконком
Старокостянтинівської міської ради,  на
території якого зареєстровано місце проживання ОСОБА_5. Окрім того,  рішенням виконкому Старокостянтинівської
міської ради від 16.09.2004 року №339 надано не дозвіл на відчуження нерухомого
майна АДРЕСА_1 ОСОБА_5,  а дозвіл ОСОБА_7
надати згоду неповнолітній дочці на відчуження даного майна,  що є порушенням вимог ч.4  ст. 32,
ст. 62 ЦК України.

Проте,  з таким висновком суду погодитись не
можна,  оскільки він не відповідає нормам
матеріального права,  які діяли на час
вчинення правочину.

Так,  згідно положень ч.2 та ч.4  ст. 32 ЦК
України на вчинення неповнолітньою особою правочину щодо нерухомого майна
повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або
піклувальника. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути
одержана від будь - кого з батьків (усиновлювачів). У разі заперечення того з
батьків (усиновлювачів),  з яким проживає
неповнолітня особа,  правочин може бути
здійснений з дозволу органу опіки та піклування.

Встановлено,  що на укладення неповнолітньою ОСОБА_5
договору купівлі-продажу її батько ОСОБА_7 дав письмову нотаріально посвідчену
згоду (а.с.  61),  а також адекватну до форми правочину згоду на
підписання ОСОБА_5 цього договору (а.с. 60).

За змістом  ст. 32 ЦК згода другого із
батьків при цьому презюмується. Та обставина,
що нотаріус не повідомила ОСОБА_2 про вчинення правочину її дочкою,  сама по собі не робить його недійсним.

Як
вбачається з матеріалів справи,  батьки
ОСОБА_5. спільно не проживають з трьохрічного віку дочки. З цього часу ОСОБА_5
разом з батьком ОСОБА_7 проживає в Україні,
а позивачка ОСОБА_2 - в Росії. З пояснень ОСОБА_7 в суді першої
інстанції видно,  що позивачка навідує
дочку один раз в два-три
роки.

В
засіданні суду апеляційної інстанції третя особа по справі - приватний нотаріус
ОСОБА_8 пояснила,  що повідомлення
позивачці про укладення угоди не направлялось із-за відсутності у неї
інформації про місце проживання ОСОБА_2 В зв'язку із цими обставинами орган
опіки та піклування й надав дозвіл на відчуження недобудованого нерухомого
майна АДРЕСА_1 без згоди матері.

Ці
пояснення узгоджуються з рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської
міської ради від 16.09.2004 року №339п.4 та від 11.11.2004 року № 449 п.2
(а.с.  6,
51).

Виходячи
зі змісту  ст.  62 ЦК видно,
що дані рішення виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради прийняв
в межах своєї компетенції як орган опіки та піклування,  тобто за місцем проживання неповнолітньої
ОСОБА_5. та за місцем знаходження належного їй нерухомого майна.

Так,  з наявних в справі довідок
видно,  що ОСОБА_5 навчається в
Старокостянтинівській гімназії і значиться зареєстрованою з 29.11.1996 року
АДРЕСА_2.(а.с.  54, 55),  а відчужене нею нерухоме майно знаходиться
АДРЕСА_1.

За
наведених обставин колегія суддів немає підстав для визнання недійсним
вчиненого неповнолітньою ОСОБА_5 правочину,
в зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2слід відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  316,  317,
319 ЦПК України,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Рішення
Старокостянтинівського районного  суду
від 11 квітня 2007 року скасувати.

В позові
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_4,  виконавчого комітету Старокостянтинівської
міської ради,  ОСОБА_6 про визнання
нечинним рішення виконкому Старокостянтинівської міської ради від 11.11.2004
року №449 п.2 та визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного
будівництвом будинку відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.