№2-27 2007 рік
РІШЕННЯ

іменем України

26 квітня 2007
року                                                                                                    м.
Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого
судді Бережної Н.М. при секретарі ШелудькоТ.М. за участю адвоката  ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі -
продажу житлового будинку, який вчинено під впливом тяжких обставин недійсним ,
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, приватний
нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області
ОСОБА_4., про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку з
надвірними будівлями дійсним, ліквідування прописки і виселення,

встановив:

05.08.2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку, який було
вчинено під впливом тяжких обставин - недійсним.

29.01.2007
року позивач доповнив свої доводи викладені в позовній заяві. Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу
будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_1Харківської області посвідчений 06
жовтня 2004 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_4 був вчинений ним під впливом тяжкої обставини
і на вкрай невигідних умовах.

При
цьому позивач зазначив, що на момент укладення договору він знаходився у вкрай
важкому матеріальному становищі, оскільки 12 вересня 2004 року з його вини
трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені його
автомобіль та автомобіль іншого громадянина, витрати на ремонт якого він
повинен був відшкодувати.

Крім того, позивач вказує, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди він сам зазнав значної травми голови і був
доставлений до лікарні, де йому була надана необхідна медична допомога та
призначено тривалий курс лікування, однак від лікування він змушений був
відмовитися, оскільки в цей час значно погіршився стан здоров'я його матері,
яка потребувала постійного стороннього догляду з 1998 року і який він за нею
здійснював.

За таких обставин, в зв'язку з відсутністю грошових
коштів необхідних як на його лікування, так і на лікування його матері, а також
на ремонт автомашини потерпілого, який погрожував йому притягнути його до
кримінальної відповідальності та пред'явити цивільний позов на значну суму про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, так як внаслідок ДТП також
постраждала рідна дочка потерпілого, він змушений був прийняти рішення про
продаж свого будинку. Приймаючи таке рішення розраховував що з коштів,
отриманих від продажу будинку, він відшкодує завдану шкоду, а залишок коштів
витратить на лікування та придбання якогось іншого житла.

Перебуваючи під впливом тяжких обставин, не маючи достатнього часу для
пошуку належного покупця, він був вимушений погодитися продати відповідачу свій
житловий будинок з надвірними будівлями на вкрай невигідних умовах, а саме, за
ціною, яка становить

лише 56,6 відсотків від реальної ціни будинку, та ще й на умовах
розстрочення кінцевого розрахунку на 1 рік.

Зазначені
обставини спонукали його звернутися до суду з цим позовом.

Відповідач ОСОБА_2. не визнала позовні вимоги ОСОБА_1. та звернулася до
суду із зустрічною позовною заявою про визнання вказаного договору дійсним,
ліквідування прописки і виселення, доповнила позовну заяву вимогами про
стягнення задатку в сумі 86400 грн., в подальшому уточнила свої позовні вимоги
і просила визнати зазначений договір дійсним, ліквідувати прописку позивача і
виселити його з будинку.

Не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1. відповідач
вказує на те, що умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними
будівлями від 6 жовтня 2004 року були узгоджені сторонами при його укладенні, і
у тексті зазначеного договору вказується, що позивач діяв добровільно, перебуваючи
у здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо
ознайомлений нотаріусом із статтями цивільного законодавства, що регулюють
укладений правочин, зокрема з вимогами щодо недійсності правочину.

Щодо посилань ОСОБА_1. про його перебування під впливом тяжких обставин,
відповідач ОСОБА_2. вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, бо позивач
набув інвалідності ще задовго до укладання договору купівлі-продажу житлового
будинку, а шкода, яку завдав ОСОБА_1. внаслідок ДТП, не є такою значною, щоб продавати будинок, в нього було
достатньо коштів і іншого майна, щоб відшкодувати заподіяну шкоду по ДТП.

ОСОБА_2. вважає, що будинок вона купила за реальною
вартістю, яка визначена технічною документацією, що виготовлена БТІ Зміївськрго
району Харківської області, крім того цей будинок є недобудованим , і підстав
для того, щоб робити висновок про невигідність умов продажу будинку у ОСОБА_1.,
насправді, немає.

Звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою
ОСОБА_2. зазначає, що ОСОБА_1. порушив прийняте на себе зобов'язання, оскільки
не виписується з будинку, який їй продав, та не звільняє цей будинок. При цьому
ОСОБА_2. вимагає визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними
будівлями дійсним, ліквідувати прописку ОСОБА_1. в будинку № АДРЕСА_1
Харківської області, виселити його з цього будинку та стягнути моральну шкоду в
суммі 2000 грн., яку їй спричинено вищевказаними діями ОСОБА_1.

Проти вимог ОСОБА_2. у зустрічному позові ОСОБА_1. заперечував повністю і
наполягав на задоволенні своїх позовних вимог, посилаючись на вказані в
позовній заяві обставини.

Його представник - адвокат ОСОБА_5. підтримала позовні вимоги ОСОБА_1. ,
просила їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити,
вказавши, що дійсно зазначений договір купівлі - продажу був вчинений ОСОБА_1.
під впливом тяжких обставин, на вкрай невигідних для нього умовах, про які
знала ОСОБА_2. і скористалася цим, укладаючи вказаний договір, ОСОБА_2. також
не була впевнена в дійсності цього договору, що підтверджується тим, що вона
відразу не зареєструвала право власності на підставі нотаріально оформленого
договору в БТІ, не вирішила питання щодо переоформлення земельної ділянки на
якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, власником якої
залишився ОСОБА_1.

Третя особа: ОСОБА_3 вважає позовні вимоги ОСОБА_1. законними, оскільки в
зв'язку з ДТП він
повинен був негайно розплатитися з потерпілими, таких коштів в нього не було ,
тому він змушений був продати будинок, сама вона йому в даній ситуації
матеріально допомогти не мала змоги.

Третя особа: приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_4. вважає позовні вимоги ОСОБА_1. незаконними,
оскільки ним - нотаріусом під час оформлення договору купівлі - продажу були
дотримані всі передбачені чинним законодавством вимоги щодо оформлення
правочинів, а в зв'язку з цим зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, вважає такими,
що підлягають задоволенню.

Ознайомившись з матеріалами справи , вислухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши надані письмові докази, даючи встановленому правову оцінку,
суд приходить до слідуючого висновку:

Відповідно до ч.
1 ст. 233 ЦК України  правочин, який вчинено особою під впливом
тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнано судом
недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.78 р.
(із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України Ns
13 від 25.12.92 та №15 від 25.0598) „ Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними"

збігом тяжких обставин слід вважати такий майновий або особистий стан
громадянина чи його близьких ( крайня нужденність, хвороба і т.ін), які
примусили укласти угоду на вкрай невигідних для нього умовах.

Так, судом встановлено, що 6 жовтня 2004 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який
посвідчено приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_4. за реєстровим
номером 2090 ( а.с. 7)

Укладений договір свідчить про те, що ОСОБА_1. продав, а ОСОБА_2. купила
житловий будинок з надвірними будівлями № АДРЕСА_1 Харківської області, сума
договору становить 81 000 грн.

Як слідує з відмовного матеріалу ОБДПС ДАЇ при УМВС України в Харківській
області № 113 по ДТП від
12.09.2004 року, дослідженого в судовому засіданні, 12.09.2004 року, тобто за
декілька тижнів до укладення договору - купівлі продажу житлового будинку від
06.10.2004 року, з вини ОСОБА_1. сталася дорожньо- транспортна пригода, під час
якої сам він і пасажир автомобіля ВАЗ - 21061 ОСОБА_6 отримали травми і
потребували лікування , крім цього ОСОБА_1. завдав майнової шкоди власнику
транспортного засобу ОСОБА_7.,
пошкодивши його автомобіль, в зв'язку з чим повинен був негайно
відшкодувати їм моральну шкоду та заподіяні збитки. Автомобіль позивача також
отримав механічні пошкодження. ОСОБА_1. зобов'язався терміново , а саме до 16
жовтня 2004 року відшкодувати заподіяну ним шкоду , про що надав письмову
розписку { а.с. 18), яка стала підставою для відмови в порушенні кримінальної
справи у відношенні ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_6в судовому засіданні підтвердив факт ДТП, вказавши що
ОСОБА_1. йому повністю відремонтував автомашину, оплатив лікування його дочки і
претензій після цього до ОСОБА_1. матеріального характеру з приводу ДТП він не
мав, тому і було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1.

Вказані обставини суд оцінює, як такі, що були сприйняті ОСОБА_1., як
крайня необхідність продажу свого будинку, для погашення заподіяної ним шкоди.

Матеріали справи вказують на те, що позивач за основним позовом не працював
з 17.02.1993 року , звільнений в зв'язку з виходом на пенсію за інвалідністюдак
як продовження роботи протипоказано стану його здоров'я, про що свідчить копія
його трудової книжки ( а.с. 182-183), з 01.04.2000 року визнаний інвалідом 3
групи, що вбачається з довідки ВТЕК
(а.с. 17); у вересні - грудні 2004 року ОСОБА_1. знаходився на обліку в РУ
ГІФУ у Зміївському районі, отримував пенсію по інвалідності у розмірі 284 грн.
69 коп. ( вересень - листопад), та 290 грн. 95 коп. (грудень), що слідує з
довідки (а.с. 181).

ОСОБА_1. будучи інвалідом з народженою аномалією розвитку центральної
нервової системи часто хворіє, потребуючи медичної допомоги неодноразово
перебував на лікуванні, що підтверджується
медичними довідками (а.с. 14, 25,26,29-32),

Вказані обставини свідчать про його недостатню матеріальну забезпеченість
на той час.

Посилання ОСОБА_2. на те, що крім пенсії ОСОБА_1. мав дохід від
підприємницької діяльності, та на те, що його дружина працювала і одержувала
заробітну плату і в зв'язку з цим він міг не відчуджуючи будинок відшкодувати
шкоду, в судовому засіданні не знашли свого підтвердження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1., 1955 р.н. дійсно згідно
Центральної бази даних є суб'єктом підприємницької діяльності, перебуває на
податковому обліку, як суб'єкт підприємницької діяльності з 30.01.1995 року,
знаходиться на загальній системі оподаткування на фіксованому податку, за 2004
рік до ДПІ звітність не подавав, що підтверджується довідками ДПІ у Зміївському
районі ( а.с. 191, 208); на його ім'я підрозділом державної реєстрації СПД та
ліцензування підприємницької діяльності Зміївської районної державної
адміністрації Харківської області було видано дублікат свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ( а.с. 210) , а
також ДПА у Зміївському районі Харківської області 20.07.2004 року був виданий
патент (вид підприємницької діяльності торгівельно - закупівельна по Україні )
( а.с. 209), згідно довідки керуючого ринком с Високе , яку надала суду ОСОБА_2. - ОСОБА_1. здійснював
реалізацію продукції на території ринку с
Високе з червня 2004 року (а.с. 169), однак вказані докази не свідчать, які
саме доходи та за який період були отримані позивачем і чи являлись вони
постійним джерелом його доходів та були достатні для відшкодування шкоди на
вказаний леріод.

Доходи ОСОБА_3.
- дружини ОСОБА_1. які відображені в довідці про її доходи ( а.с. 249), не є
значними і також не вказують на достатню матеріальну забезпеченість саме
ОСОБА_1.

В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2. знала про вищевказані
обставини, скористалася ними оформивши на невигідних умовах для ОСОБА_1.
зазначений договір купівлі - продажу будинку.

Так, ціна за якою ОСОБА_1. продав, а ОСОБА_2. купила будинок, дає суду
підстави вважати, що при її узгодженні сторони керувалися такою ціною, яка була
визначена БТІ ЗміТвського району у технічному паспорті будинку станом на 2003
рік.

Дослідивши докази, надані ОСОБА_1,, суд вважає, що позивач за первісним
позовом обґрунтовано посилається на те, що реальна вартість проданого ним
будинку з надвірними будівлями на момент укладання договору купівлі - продажу
насправді була значно більшою ніж та, яка зазначена у договорі купівлі -
продажу від 06 жовтня 2004 року.

До такого висновку суд дійшов внаслідок перевірки проведеного ОСОБА_1.
аналізу розміра договірної ціни, здійсненого за правилами, передбаченими
постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 1995 року № 163 зі змінами,
внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1996 року № 1024,
та з врахуванням того, що ціна, зазначена у договорі купівлі-продажу житлового
будинку з надвірними будівлями від 6 жовтня 2004 року не включає вартість
земельної ділянки, яка у випадку відчуження житлового дома відчужується разом з
житловим будинком та надвірними будівлями, на якій вони розташовані (ст. 381
Цивільного кодекса України в редакції 2003 року).

У свою чергу, ОСОБА_2. не спростувала доводів ОСОБА_8. з цього приводу та
не надала суду доказів того, що реальна вартість будинку з надвірними будівлями
№ АДРЕСА_1Харківської області, відповідає ціні, за якою вона його придбала.
Надані за її клопотанням з КП „ Зміївське БТІ „ : лист від 12.03.2007 року та
акт від 16.03.2007 року про обстеження будинку також не підтверджують того, що
ціна за яку придбала ОСОБА_2. спірний будинок відповідала реальній вартості
цього будинку на той час (т. 1 а.с. 250, т. 2 а.с. 3).

Крім того , про вчинення договору на вкрай невигідних
умовах для ОСОБА_1. свідчить той факт, що він погодився на умови ОСОБА_2. і
продав будинок з розстроченням кінцевого розрахунку на один рік.

Вказані обставини, суд розцінює як збіг тяжких обставин для позивача, які
відповідно до ст. 233 ЦК
України, є підставою для визнання угоди недійсною.

Про недійсність зазначеного договору купівлі - продажу будинку свідчать
також і самі дії покупця ОСОБА_2., яка будучи невпевненою в безумовності укладеного
договору, своєчасно не зареєструвала право власності на цей будинок в органах
БТІ, реєстрація була проведена 05.10.2005 року після звернення ОСОБА_1. до суду
про визнання правочину недійсним, під час укладення договору і до теперішнього
часу не було вирішено питання переоформлення земельної ділянки , яка як вказано
в договорі передана в приватну власність (т. 1 а.с. 7-8, т. 2 а.с. 13).

ОСОБА_1. продовжує проживати у вказаному будинку, володіє та користується
ним до теперішнього часу, вважаючи себе власником будинку, на що також вказує
накладена нотаріусом в зв'язку посвідченням договору з відстрочкою платежу і не
знята до теперішнього часу заборона на спірний будинок.

Остаточний розрахунок ОСОБА_2. за договором здійснений не
був. І тільки під час розгляду справи в суді обидві сторони внесли на депозит
грошові суми - ОСОБА_1. -одержану суму за договором в розмірі 43200 грн., а
ОСОБА_2. - належну до сплати по договору остаточну суму - 37800 грн.

Суд також вважає, що показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9. не можуть бути
прийняті до уваги на підтвердження доводів ОСОБА_2. про те, що ОСОБА_1. і
раніше мав намір продати свій будинок, оскільки вказаний свідок з цього приводу
конкретно нічого не міг пояснити, а тому його показання не спростовують доводів
ОСОБА_1. про необхідність продажу ним будинку під впливом тяжких обставин.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1. про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями від 6 жовтня 2004 року, який посвідчений приватним
нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_4. за реєстровим
номером 2090 - недійсним слід задовольнити і відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України -
повернути у власність ОСОБА_1житловий будинок з надвірними будівлями №
АДРЕСА_1Харківської області та стягнути з

ОСОБА_1на користь ОСОБА_2отриману ним суму
по договору купівлі - продажу.

У задоволенні зустрічної позовної вимоги ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу житлового будинку від в жовтня 2004 року
дійсним, суд відмовляє, оскільки визнає зазначений договір недійсним, як такий,
що укладений ОСОБА_1. під
впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах. Крім того, чинним
цивільним законодавством не передбачається захист громадянами прав та інтересів
у такий спосіб.

Стосовно зустрічної позовної вимоги щодо ліквідації прописки, то суд
встановив, що чинне законодавство не містить інституту прописки, тому така
вимога не грунтується на законі і не підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про виселення ОСОБА_1., то
суд вважає, що для її задоволення немає передбачених законом підстав.

Враховуючи, що ОСОБА_2. скористалася тяжкою обставиною ОСОБА_1. ,
відповідно до ч. 2 ст. 233 ЦК України їй слід відмовити в відшкодуванні моральної
шкоди в розмірі 2000 грн. та понесених витрат на правову допомогу в суммі 1000
грн.

Беручи до уваги, що судовий збір при поданні позовної заяви ОСОБА_1. не був
сплачений, був відстрочений до ухвалення судового рішення у справі, а позов
його задоволений, тому з ОСОБА_2. на користь держави слід стягнути судовий збір
у розмірі 827 (вісімсот двадцять сім) грн. 65 коп.

Керуючись ст. ст. 16, 216, 233, 334 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 82, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями
№ АДРЕСА_1Харківської області, посвідчений 06 жовтня 2004 року приватним
нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області
ОСОБА_4., зареєстрований в реєстрі за номером 2090 -недійсним.

Повернути у власність ОСОБА_1житловий будинок з надвірними будівлями №
АДРЕСА_1Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_243200 (сорок три тисячі двісті) грн.
отриманих ним по договору купівлі - продажу.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2до ОСОБА_1, треті
особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_4., про визнання договору купівлі - продажу житлового
будинку з надвірними будівлями дійсним, ліквідування прописки і виселення -
відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у розмірі 827 (вісімсот двадцять сім)
грн. 65 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 Днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржене судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.