УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року                                                                                                 м.
Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної госпрозрахункової
організації «Житло -інвест», Відкритого акціонерного товариства «Київміськбуд
-3», Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепломережа», Відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком» про спонукання до виконання зобов'язання в
натурі, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2004р. та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 25 травня 2004р.,

встановила:

У квітні
2003р. ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до Державної госпрозрахункової організації «Житло - інвест»,
Відкритого акціонерного товариства «Київміськбуд -3», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тепломережа», Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»
про спонукання до виконання зобов'язання в натурі, відшкодування моральної
шкоди.

Зазначав, що 8.06.2001р. він уклав з Державною госпрозрахунковою
організацією «Житло - інвест» інвестиційний договір про участь у фінансуванні
будівництва житла з метою отримання у власність АДРЕСА_1 Він свої зобов'язання за
договором виконав, сплатив повну вартість
квартири у термін,
визначений    договором,    будинок
був заданий в

Справа №33-ц -
78кс/ 2007р.                                                             Категорія
ЦП 25

Головуючий у першій інстанції Парамонов М.Л. Доповідач
Краснощокова Н.С.

експлуатацію
і 17.04.2002р. він отримав свідоцтво про право власності на квартиру.
20.08.2002р. він звернувся в центр обслуговування споживачів та продажу послуг
ВАТ "Укртелеком" із заявою про встановлення йому телефону, однак йому
було відмовлено у прийнятті заяви через те, що організацією "Житло -
інвет" не збудовані та не здані підприємству ВАТ "Укртелеком"
споруди телефонної мережі. Вважаючи, що організацією "Житло - інвест"
порушено вимоги ст. 7 Закону України "Про зв'язок" та на підставі
Закону України "Про захист прав споживачів" позивач просив
зобов'язати організацію "Житло -інвест" виконати свій обов'язок по
забезпеченню спорудження телефонних мереж будинку, ВАТ "Київміськбуд
-3" та ВАТ "Тепломережа" після отримання фінансування від ДГО
"Житлоінвест" негайно виконати зазначені роботи, а ВАТ
"Укртелеком" при передачі споруд телефонної мережі негайно поставити
їх на баланс та за його заявою встановити домашній телефон в його квартирі, а
також стягнути з організації "Житло - інвест" на його користь у
відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. Уточнивши в судовому засіданні
позовні вимоги, позивач наполягав на відшкодуванні моральної шкоди та на
зобов'язанні ВАТ "Укртелеком" встановити в його квартирі телефон,
оскільки фінансування робіт та спорудження телефонної мережі було виконано.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2004р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від25 травня 2004р. апеляційну скаргу
позивача відхилено, рішення місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати судові рішення та

направити справу на новий розгляд. Посилається на те, що
рішення місцевого суду

та  ухвала   апеляційного   суду      не   відповідають   вимогам
матеріального   і

процесуального
права, суди не врахували обставини, які мають суттєве значення для справи, а
тому ухвалили неправильні рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2004р. та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 25 травня 2004р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.