Справа № 22ц
- 3836/2007 рік                           Головуючий
першої інстанції Каніщева Н.О.
Категорія: 21                                                        Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„19"
квітня 2007 року                             Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Висоцької B.C. суддів: Осипчук
О.В., Біляєвої О.М. при секретарі: Таранець В.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області
про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове 30000
грн. у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він з 27.02.2002
року по теперішній час працює на підприємстві вугільної промисловості - шахта
„Росія" ДП „Селидіввугілля в підземних умовах роботи. У зв'язку із
шкідливими умовами праці його стан здоров"я погіршився і відповідно до
висновку МСЕК від 13.04.2005 року йому вперше встановлено 40% втрати
професійної працездатності безстроково і визнано інвалідом 3 групи у зв'язку з професійним
захворюванням - хронічна вертеброгенна попереково - крижова радикулопатія.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 лютого 2007
року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Селидове у відшкодування моральної шкоди
10000 грн.

В своїй апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Селидове ставить питання про скасування
рішення суд і ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
висновки суду ґрунтуються на недоведених та неповно з'ясованих обставинах, що
мають суттєве значення для справи, відсутній висновок МСЕК про спричинення
позивачу моральної шкоди, а шкода, завдана здоров"ю позивача компенсована
чітким виконанням держави щодо сплати тих виплат, які передбачені ст.ст. 21,34
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили
втрату працездатності". Крім того, відповідно до п.27 ст. 77 Закону України
„Про держав ний

бюджет України
на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію статті 1 (в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), підпункту „Є" п. 1 ч. 1
ст. 21, ч.3 ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", а також згідно п.22 ст.71 Закону
України „Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року №
489-У призупинено дію абзацу 4 ст.1 (в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового
випадку), підпункту „є" п.1 ч.І ст. 21, ч.3 ст. 34 вищевказаного Закону.

Позивач ОСОБА_1 в своїй
апеляційній скарзі порушує питання про скасування судового рішення і
задоволення його позову в повному обсязі.

В обгрунтування доводів скарги позивач посилається на те, що висновки суду
не відповідають фактичним обставина справи, судом першої інстанції не дано
оцінки наданим ним доказам розміру компенсації моральної шкоди і, відповідно
необгрунтовано зменшив її розмір.

Представник відповідача в апеляційному суді підтримала доводи скарги і
заперечувала проти скарги позивача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі
доводи, апеляційний суд вважає, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а
скарга відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Селидове підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового
рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України неправильне застосування судом норм
матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив
з того, що згідно висновку МСЕК від 13.04.2005 року позивачеві первинно було
встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням, а тому він має право на відшкодування моральної шкоди.

Між тим з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки він
обумовлений неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що згідно
п.27 ст. 77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік"
зупинено дію абзацу 4 статті 1, підпункт „є" пункту 1 частини 1 статті 21,
частини 3 статті 28, частини 3 ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей з тих мотивів, що
норми вказаного Закону не скасовані, а лише призупинено їх дію. При цьому судом
не враховано, що призупинення дії закону так само не дає підстав для його
застосування. Крім того, ухвалюючи судове рішення в 2007 році, суд першої
інстанції не прийняв до уваги п.22 ст.71 Закону України „Про державний бюджет
України на 2007 рік" від 19.12.2006 року № 489-У, яким призупинено дію
абзацу 4 ст.1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей незалежно від часу

настання
страхового випадку), підпункту „є" п.1 ч.І ст. 21, ч.3 ст. 34
вищевказаного Закону.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що при вирішенні справи судом
першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а тому
ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволені позову на підставі п.27 ст. 77 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2006 рік" та п. 22 ст. 71 Закону України „ Про
державний бюджет України на 2007 рік".

Керуючись
ст.ст.307,309,314,316 ЦПК України, апеляційний суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Селидове задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 лютого 2007
року скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Селидове про відшкодування моральної шкоди
- відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців
з часу набрання законної сили.