Справа № 22Ц -1360/2007                            Головуючий у І інстанції Волкова Л.О.
Категорія 54                                                                Доповідач у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів : Олійника В.І., Даценко
Л.М.,

при секретарі Зозулі Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня
2006 року в справі за позовом ОСОБА_1,
заінтересовані особи - ОСОБА_2 (ректор Національного Гірничого
університету), ОСОБА_3 (директор Департаменту вищої освіти Міністерства
освіти і культури), ОСОБА_4 (суддя Апеляційного
суду міста Києва), ОСОБА_5 (суддя Апеляційного
суду міста Києва), про встановлення факту та визнання листа невідкликаним,
-

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва
для вирішення вищевказаної справи, як вбачається із заяви, в порядку окремого провадження, оскільки просила
встановити факт, що їй було відомо про майбутні наслідки перегляду постанови
Шевченківського районного суду м.
Києва від 4 листопада 2005 року по справі № 2-7579/05 судом апеляційної інстанції, факти порушення
строків розгляду поданої нею апеляційної
скарги на названу вище постанову Апеляційним судом, не співпадання скороченого та повного текстів даної
постанови, злого умислу та тяганини суддею Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_5, пов'язаного з не призначенням
останнім до розгляду її апеляційних скарг на    ухвали   Шевченківського   районного суду м. Києва від 18 листопада
2005  року.

Крім цього, просила визнати лист від ректора Національного гірничого університету ОСОБА_2, адресованого директору департаменту
вищої освіти    ОСОБА_3   21   лютого
2006   року, станом на 4 серпня 2006            року невідкликаним.

Ухвалою судді
Шевченківського районного суду міста Києва від 17 серпня 2006 року позовна
заява була залишена без руху з наданням

2

позивачці строку до 31 серпня 2006 року для усунення її недоліків, виходячи

з  наступного.

В ухвалі
зазначено, що подана заява не відповідала вимогам ст.ст.119, 258 Цивільного Процесуального Кодексу України (далі ЦПК України).

За текстом позовної заяви позивачка фактично не погоджується з постановленими судовими рішеннями Шевченківського
районного суду м. Києва та діями суддів
Апеляційного суду м. Києва при призначенні та строках розгляду її апеляційних скарг, тобто оскаржує їх дії і просила вирішити питання про встановлення фактів, розгляд яких
передбачено розділом 4, глави 6 ЦПК України,
при цьому подала не заяву, а позовну заяву і вказала себе не заявницею,
а позивачкою.

Крім цього, в
порушення вимог ч.5 ст.119 ЦПК України ОСОБА_1. не додала до позовної заяви
документи, які мали б підтвердити оплату нею судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Одночасно позивачці було роз'яснено вимоги ст.ст.16, 256, 258 ЦПК України.

На виконання
вимог вищевказаної ухвали позивачка 28 вересня 2006 року надіслала до суду оригінали квитанцій про сплату судового
збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, виправлену
позовну заяву, яку суд вважав, що
вона фактично залишилася в первісному вигляді, за виключенням зміни слів з
"встановити факт..." на "визнати...".

Зважаючи на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позивачка не в повному обсязі усунула недоліки, вказані в ухвалі
суду від 17 серпня 2006 року, зокрема зміст позовної
заяви та поставлені вимоги не були приведені у
відповідність, а тому ухвалою судді від 31 серпня 2006 року позовну заяву ОСОБА_1про встановлення факту та визнання листа невідкликаним визнати вважати неподаною та
повернути позивачці.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування
ухвали і передання питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи
з наступних підстав.

Як видно з виправленої позовної заяви від 24 серпня 2006 року, в ній усунені її недоліки, зазначені в ухвалі судді від 17
серпня 2006 року.

Визнаючи позовну заяву неподаною з поверненням її позивачці суд виходив
із наступних доводів.

Так, позовні вимоги про визнання, що позивачці достеменно відомі наслідки
перегляду постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 4   листопада
2005 року, фактично містять вимогу про встановлення факту. Щодо вимог про визнання порушення строків
розгляду, поданої нею апеляційної
скарги суддями Апеляційного суду м. Києва, то із викладеного

3

змісту позовної заяви суд вбачав, що такий позов підлягає
розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За статтею 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а
також оплатить витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

В ухвалі також
зазначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Колегія суддів з такими висновками за ухвалою судді не може погодитись.

Як видно з матеріалів справи та позовної заяви, позивачкою усунені всі недоліки, зазначені в ухвалі судді від 17 серпня 2006
року, а тому були відсутніми підстави для визнання
позовною заяви неподаною і повернення її позивачці.

Крім того, суд не звернув увагу на те, що факти, які позивачка просила встановити, не підлягають встановленню відповідно до
вимог Глави 6 Розділу 4 ЦПК України.

Також суд в оскаржуваній ухвалі встановив, що ОСОБА_1. не погоджується з постановленим рішенням Шевченківського
районного суду міста Києва та Апеляційного суду
міста Києва, порядок оскарження яких передбачений ЦПК України.

Щодо посилань на ст.16 ЦПК України, зокрема, роз'яснення її вимог, то вони не передбачені ст.119 ЦПК України щодо форми і
змісту позовної заяви.

З огляду на вищенаведене, ухвала судді підлягає скасуванню, а справа -направленню на новий розгляд до Шевченківського районного
суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу судді
Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2006 року скасувати і справу направити на новий розгляд до Шевченківського
районного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом

двох місяців.