Справа №33-ц-235/07                                               Головуючий
у 1 інстанції- Ваврів 1.3.
Категорія -11                                                              Доповідач                     - Подолюк В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 липня
2007 року.                                                                                        місто
Луцьк.

Колегія судців з
розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області
в складі:

Завидовської -
Марчук О.Г.,  Шевчук Л.Я.,  Подолюка В.А.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про виселення,  за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області
від 22 вересня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від
28 грудня 2004 року , -

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2004 року ОСОБА_1  звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого жилого приміщення
посилаючись на те,  що відповідач
систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим її проживання із
ним в одному будинку,  а заходи
запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2004
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 28 грудня 2004 року,  позов задоволений. Постановлено виселити
ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

У касаційній
скарзі ОСОБА_2. посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати
судові рішення,  а справу направити на
новий судовий розгляд.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1  суд першої
інстанції виходив з того,  що ОСОБА_2.
своєю протиправною поведінкою,
незважаючи на неодноразові винесені йому судом та органами міліції
офіційні попередження щодо недопущення правил співжиття в будинку
АДРЕСА_1,  продовжує вчиняти конфлікти та
бійки чим робить неможливим сумісне з ним проживання позивача та членів її
сім'ї.

Апеляційний суд
погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або ( та ) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
підстави,  передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України,  для обов'язкового скасування судового
рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи не відповідають встановленим обставинам справи і
висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст. 332, 336 ЦПК України,  колегія
суддів , -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 грудня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.