Справа-22-5117-2007 р.                                            Головуючий
у 1 інстанції: Букрєєва І.А.
Категорія: 19                                     ________________ Доповідач: Кіянова С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22
червня 2007 року   Судова палата у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

в
складі: головуючого - судді           Новодворської
О.І.

суддів                                                 Кіянової
С. В.,  Єлгазіної Л.П.

при
секретарі                                     Баранові
В.В.

за
участю позивача                         ОСОБА_1.

та
представника відповідача Тимощук Н.І. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою начальника
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Єнакієве на
рішення Єнакіївського міського суду від 7 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Єнакієве про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Єнакіївського міського суду від 7.12.2006 року позовні вимоги ОСОБА_1. до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Єнакієве про відшкодування моральної шкоди
задоволено частково,  з відповідача на
користь позивача стягнуто у відшкодування моральної шкоди 17000 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати і відмовити
позивачу у позові,  оскільки судом були
порушені норми матеріального і процесуального права,  не враховано,
Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік"
вказані виплати зупинено,  не надано
доказів спричинення моральної шкоди,
висновок МСЕК з цього приводу відсутній,
позивачем пропущено 3 місячний строк для звернення до суду з вказаним
позовом,  а також належним позивачем по
справі повинно бути підприємство на якому позивач втратив здоров'я.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її задовольнити

Позивач
заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційну скаргу відповідача слід
відхилити,  а рішення суду залишити без
змін з наступних підстав.

При
розгляді справи суд 1 інстанції встановив,
що позивач тривалий час працював в шкідливих і небезпечних умовах і
отримав професійні захворювання,
висновком МСЕК від 18.01.2002 року йому вперше було встановлено 25 %
втрати професійної працездатності по професійному захворюванню - вібраційній
хворобі,  висновком МСЕК від 22.05.2003
року йому вперше було встановлено 40% втрати професійної працездатності по
професійному захворюванню - хронічний бронхіт безстроково,  тобто за сукупністю в нього встановлено 65%
втрати професійної працездатності,  він
відчуває фізичні страждання,  внаслідок
отриманих професійних захворювань змінилися умови його життя,  його виведено на поверхню,  чим спричинено моральну шкоду.

При
таких обставинах,  суд дійшов до
обгрунтованного висновку,  що позивач має
права на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної здоров'ю на підставі
ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань,  що заподіяли втрату
працездатності" від 23.09.1999 року. Моральна шкода була спричинена
позивачу частковою втратою працездатності,
тім,  що він постійно відчуває
фізичний біль,  його було виведено на
поверхню,  втрату професійної
працездатності йому встановлено безстроково,
змінилися умови його життя.

В даному конкретному
випадку ОСОБА_1. дійсно несе фізичні страждання і розмір моральної шкоди
встановлений судом 1 інстанції з урахуванням характеру і наслідків професійних
захворювань,  того,  що часткову втрату професійної працездатності
йому встановлено безстроково,  тобто
відновлення стану його здоров'я неможливо,
він змушений проходити лікування,
відповідає нормам матеріального і процесуального права та не порушує
принцип справедливості і розумності згідно вимог  ст. 41 Міжнародної Конвенції про захист прав
людини та основних свобод. При цьому судом враховано,  що відповідно до роз"яснень п.9
постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 року №4 розмір моральної
шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань,  з урахуванням у кожному конкретному випадку
ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер та
тривалість страждань,  стан здоров'я
потерпілого,  тяжкість завданої
травми,  наслідки тілесних
ушкоджень,  істотність вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках. Встановлений судом 1 інстанції розмір
відшкодування моральної шкоди позивачу не перевищує меж,  встановлених п.3  ст. 34 вказаного Закону і заявлених
вимог,  відповідає характеру та обсягу
заподіяних позивачу моральних страждань. При цьому суд із засад
розумності,  виваженості і справедливості
вважає такий розмір відшкодування моральної шкоди справедливим

Доводи
відповідача про те,  що Законом України
"Про державний бюджет на 2006 рік" вказані виплати зупинено,  суд не може прийняти до уваги,  оскільки вказаний закон не має зворотної сили
і не може розповсюджуватися на правовідносини,
які виникли до набрання ним чинності,
як в даному випадку : право на відшкодування моральної шкоди у позивача
виникло з моменту встановлення стійкої втрати професійної працездатності,  тобто ще у 2002 році.

Доводи
відповідача про те,  що відсутній висновок
МСЕК на підтвердження заподіяної моральної шкоди,  суд також не може прийняти до уваги,  оскільки вказаний висновок є нічим іншим як
одне з доказів спричинення такої шкоди. Крім того,  з моменту введення в дію вказаного закону
саме на Фонд покладаються обов"язки щодо відшкодування матеріальної та
моральної шкоди ( ст. 1 вказаного Закону)

Інші
доводи апеляційної скарги відповідача також не ґрунтуються на законі і не
спростовують висновків суду.

Визнаючи
розмір моральної шкоди,  суд виходив із
ступеня і глибини моральних страждань позивача та розміру втрати
працездатності.

Рішення
суду відповідає вимогам  ст.  ст.
21,  28,  34 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року з
наступними змінами та постановлено з урахуванням положень Рішення
Конституційного Суду України № 1-92004 р. від 27.01.2004 року

При
встановлені фактів і постановлені рішення судом 1 інстанції не порушено норм
процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права,  тому підстав для скасування рішення суду не
має.

Відповідно
до ч.1  ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд 1 інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308 ч.1,
313-315 ЦПК України,  апеляційний
суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Єнакієве відхилити.

Рішення
Єнакіївського міського суду від 7 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.