Справа №
Головуючий 1 Ін ст. - Клименко
Доповідач: Шаповал Н.М.
УХВАЛА

Іменем України

07 червня 2007
року,  судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого
судді - Шаповал Н.М.

Суддів                             - Хребтова
В.П.,  Цвірюка В.О.,

при
секретарі                  - Дмитренко A.M.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Харкові цивільну справу за апеляцій­ною скаргою ОСОБА_1 та її
представника - ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.  Харкова від 15 лютого 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1до ТОВ торгівельно комерційна фірма « Неман»,  Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю
" Харківплем-сервіс" про стягнення заборгованості по заробітній платі
за вимушений невихід на роботу,  про
відшкодування не отриманих виплат по допомозі дитині,  відображення статусу роботи у трудо­вій
книжці та відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

7       червня 2002 року ОСОБА_1звернулась до
суду з позовом до Това­риства з обмеженою відповідальністю ТКФ "
Неман" про стягнення заборгованості по заробіт­ній платі,  виплат по допомозі дитині,  відображення статусу її роботи та
відшкодування завданої

їй
моральної шкоди.

У
судовому засіданні позивачка в уточнених позовних вимогах просила забов»язати
Аг­ропромислове товариство з обмеженою відповідальністю « Харківплемсервіс»
звільнити її у зв»язку з ліквідацією ТОВ ТКФ « Неман» по  ст.  40
п.1 КЗпПУ,  зробити про це запис у
трудовій книжці та стягнути заборгованість по заробітній платі за вимушений
невихід на роботу з 01.01. 2001 року по 01.12. 2006 року у розмірі 27446 грн.
64 коп.,  відшкодувати матеріальну шкоду
внаслідок невиплати допомоги на дитину за період з 01 січня 2001 року до 01
травня 2003 року в сумі 3535 грн.,  а
також моральну шкоду у розмірі 73911 грн.

При цьому вона
послалася на те,  що знаходилась у
трудових відносинах з ТОВ ТКФ « Неман»
з 09. 01. 1998 року і працювала продавцем.
У лютому 2001 року через фінансові труд­нощі ТОВ зупинило свою
діяльність.

Посилаючись на
те,  що одним з учасників товариства є
АТОВ « Харківплемсервіс» про­сила стягнути з нього зазначені суми і
задовольнити позовні вимоги.

Представник
відповідача АТОВ « Харківплемсервіс » позов не визнав,  оскільки позивач­ка не знаходилась з товариством
у трудових відносинах,  а тому,  вони не несуть перед нею відповідальність за
затримку розрахунку по заробітній платі та сплаті інших виплат.

Справа
розглядалась неодноразово.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 15 лютого 2007 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

8       апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її
представник ставлять питання про

скасування
рішення суду і ухвалення нового рішення,
яким задовольнити її вимоги.

Посилаються на
порушення судом норм матеріального і процесуального права,  на не­відповідність висновку суду фактичним
обставинам справи. Суд,  на їх
думку,  не прийняв до уваги,  що АТОВ " Харківплемсервіс " є учасником
ТОВ " Неман",  а тому,  повинно
відповідати за його зобовязання.

Заслухавши суддю
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи і до­води
апеляційної скарги,  судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню-за таких підстав.

Відмовляючи
позивачці у задоволенні її позовних вимог,
суд виходив із того,  що вона
знаходилась у трудових відносинах з ТОВ ТКФ « Неман »,  яке у 2001 року
припинило свою го­сподарську діяльність,
але не ліквідоване. Даних про заборгованість по заробітній платі товари­ства
перед позивачкою за вимушений її невихід на роботу,  а також ліквідації підприємства,  у зв'язку з чим ОСОБА_1 просить вважати її
звільненою,  матеріали справи не містять.

Також,  районний суд послався на те,  що АТОВ « Харківплемсервіс » не може задоволь­нити
вимоги позивачки,  як засновник ТОВ ТКФ «
Неман» у розумінні  ст.  50
Закону України « Про господарські товариства »,
оскільки даний спір регулюється нормами КЗпПУ і засновник товариства
відповідальності перед особою,  яка
знаходилася у трудових стосунках з ТОВ « Не­ман
»   не несе.

Судова колегія
погоджується з такими висновками районного суду,  оскільки вони відпо­відають наданим доказам і
вимогам  ст.   ст.
50 Закону України « Про господарські товариства»,  главою 111 КЗпПУ.

Судом
встановлено і не оспорюється сторонами,
що позивачка знаходилась у трудових стосунках з ТОВ ТКФ « Неман » з 09 січня
1998 року і працювала продавцем.  (
а.с.  17,
25 )

Заборгованість
по заробітній платі за вимушений невихід на роботу за період з січня по лютий
2001 року,  була стягнута на користь
позивачки з ТОВ ТКФ « Неман
» ,  що підтверджу­ється рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 05 жовтня 2001 року. ( а.с.
17)

За змістом  ст.  47
КЗпП України,  власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову
книжку і провести з ним роз­рахунок у строки,
зазначені в статті 116 зазначеного кодексу.

Згідно
Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах,  в установах і організаціях,  затвердженої наказом Мінпраці України,  Мінюсту України від 29 липня 1993 року № 58 з
послідуючими змінами,  усі записи у
трудову книжку вносяться власником або уповноваженним ним органом після видання
наказу.

Згідно п. 2.25
Інструкції,  записи про причини
звільнення у трудовій книжці повинні про­вадитись у точній відповідності за
формулюванням чинного законодавства,  з
посиланням на статтю,  пункт закону.

Сторонами
не оспорюється,  що ОСОБА_1 не була
працівником АТОВ « Харківплем­сервіс » і не знаходилася з ним у трудових
відносинах,  а тому,  товариство не зобов'язано у тру­довій книжці
позивачки відобразити причини,  день її
звільнення,  провести з нею розрахунок за
вимушений невихід на роботу і відшкодувати виплати по допомозі дитині.

Вимоги  ст.  50
Закону України « Про господарські товариства »,
на які посилається ОСОБА_1.,
стосуються господарської діяльності товариств і спору між ними та не
розповсю­джуються   на ці правовідносини
щодо виплати заробітної плати і заповнення трудової книжки.

За таких
підстав,  суд обґрунтовано відмовив
ОСОБА_1 у задоволенні позову .

Також,  судова колегія погоджується з висновками
районного суду про відмову у задо­воленні позову до ТОВ « Неман».

Так,  рішенням Господарського суду Харківської
області від 08 липня 2002 року скасо­вана державна реєстрація ТОВ ТКФ « Неман»,  але до теперішнього часу воно не ліквідоване. ( а.с.  165,
166, 412.)

Відповідно
до вимог  ст.  10,  60
ЦПК України,  кожна сторона повинна
довести ті обстави­ни,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог.

Доводи позивачки про стягнення 27446 грн. 64 коп.3а вимушений невихід на
роботу,  ,  3535 грн. за невиплату допомоги на дитину та
73911 грн. за відшкодування моральної шкоди не підтверджені доказами,  відповідно до вимог глави 5 ЦПК України.

З урахуванням
наведеного,  судова колегія вважає,  що суд повно та всебічно з'ясував об­ставини
по справі,  наданим доказам дав належну
оцінку і постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
308 ,  313,  315,
317 ЦПК України,  судова колегія ,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 15 лютого 2007 року зали­шити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно,  але може бути
оскаржена в касаційному порядку про­тягом двох місяців з дня проголошення
безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді: