Справа № 22- 923                                 Головуючий у 1
інстанції - Піскунов В.М.
№ 5                                        Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

02
жовтня 2007 року                                                                                   м.  Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області у складі:

головуючого   судді                                                                       Василевича
B.C.

суддів                                                                                              Гордійчук C.O.,  Шимківа С. С.

з участю
секретаря судового засідання                                        Чалої Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду від 15
травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ним
права власності на 1/2 частину квартири,
-

встановила:

Рішенням
Костопільського районного суду від 15 травня 2007 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те,  що судове рішення постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Вважає,  що спірна квартира відноситься до спільного
майна подружжя,  оскільки після її
придбання вона була повністю обновлена за його рахунок.

Суд
дійшов помилкового висновку про те,  що
квартира є особистою приватною власністю відповідачки і розподілу вона не
підлягає.

Судом
неправильно застосовано правила п.3 ч. 1
ст. 57 СК України.

Просить
скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
беручи до уваги пояснення учасників процесу,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно  ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Постановляючи
рішення про відмову у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того,
що оскільки спірна квартира АДРЕСА_1 придбана за кошти,  належні особисто ОСОБА_2,  то вона є її особистою приватною власністю і
розподілу,  як спільне майно подружжя не
підлягає.

З таким
висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Згідно  ст. 57 ч. 1 п. 3 СК України ( ст. 24 КпШС)
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно,  набуте нею,  ним за час шлюбу,  але за кошти,
які належать їй,  йому особисто.

2

Заінтересована
особа може довести,  що майно було
придбане у шлюбі,  але за її особисті
кошти.

У цьому
разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

З
матеріалів справи вбачається,  що кв.
АДРЕСА_1 придбана за кошти,  отримані в
подарунок від її матері,  що
підтверджується відповідним договором дарування грошей та договором
купівлі-продажу цієї квартири.

У
зв'язку з цим,  відсутні підстави
вважати,  що дане житло належить до
спільної сумісної власності подружжя,  у
розумінні  ст. 62 СК України ( ст. 25
КпШС України).

Статтею
308 ЦПК встановлено,  що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Доводи
апеляційної скарги не можуть вплинути на законність прийнятого судового
рішення,  оскільки вони не спростовують
зазначених вище висновків суду.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів
вважає,  що суд першої інстанції,  вирішуючи спір,  правильно встановив дійсні обставини
справи,  з"ясував характер
взаємовідносин сторін,  постановив
рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст. ст. 303,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Костопільського районного суду від 15 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно. Вона може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.