РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року серпня місяця 21 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого
судді                                 Луніна
С. В.,

суддів:                                                     Берещанської
І.І.,

Новікова
Р.В.

при
секретарі:                                         Галіч
Ю.Є,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до головного редактора
газети ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 про захист права на повагу до честі,  гідності,
ділової репутації та відшкодування моральної шкоди за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим
від 11 січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду із зазначеним позовом і просив зобовязати відповідача
спростувати як неправдиву і недостовірну інформацію,  що викладена у статтях ІНФОРМАЦІЯ_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 газети ІНФОРМАЦІЯ_4. підписаного до друку
07.03.2006 p.,  статті
ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_2,  підписаного до
друку 18.03.2006 p.,  вказаної
газети,  зобов'язати відповідача за його
власний рахунок опублікувати спростування у газеті «Кримська газета» м.  Ялта та стягнути з відповідача на його
користь у відшкодування моральної шкоди,
що завдана поширенням неправдивої інформації,  50000 грн.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що вказаними
статтями газети ІНФОРМАЦІЯ_4,  головним
редактором якої є відповідач,  поширена
недостовірна інформація стосовано позивача,
котра складається з мерзенних інсинуацій щодо сексуальної орієнтації
позивача,  неправдивих вигадок про його
неприродні сексуальні вподобання,  чим
порушено право позивача на повагу до честі,
гідності та недоторканність ділової репутації,  як громадського діяча,  директора першого в Україні приватного
зоопарку та батька трьох дітей,  і
завдано моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Рішенням суду
відмовлено у задоволенні позову.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про Скасування рішення суду з прийняттям
нового рішення про задоволення позовних вимог,
у звязку з порушенням судом першої інстанції вимог матеріального та
процесуального законів та не повним зясуванням обставин,  що мають значення для справи.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача,  пояснення
сторін та представника позивача,
дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того,  що немає доказів поширення даних,  у сенсі вимог Конвенції про захист прав і
основних свобод людини,  які стосуються
позивача і порушують його права на

Справа №
22-ц-3878/2007                          Головуючий
суду першої інстанції

Савранська Т.І.
Доповідач       Лунін С. В.

повагу
до честі,  гідності та недоторканність
ділової репутації,  а тому і немає
підстав для задоволення позовних вимог.

Проте,  у певній мірі з цим погодитися не можна.

Відповідно
до ч. 7  ст.  8 ЦПК України якщо спірні відносини не
врегульовані законом,  суд застосовує
закон,  що регулює подібні за змістом
відносини (аналогія закону),  а за
відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія
права). Відповідно до ч. 2 ст; 8 КАС України суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав
людини.

У сенсі
ч.ч.1-2  ст.  297 ЦК
України кожен має право на повагу до його гідності та честі,  які є недоторканими.

Згідно
зі  ст.
299 ЦК України
фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації і може
звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Як
вбачається з матеріалів справи позивач як політичний та громадський діяч дійсно
є публічною особою. Це сторонами не заперечується.

Згідно з
рішенням Європейського суду з прав людини від 08.07.1986 р. у справі «Лінгенс
проти Австрії» межі прийнятої критики політиків є більшими ніж для приватних
осіб.

Проте,  відповідно до § 2 статті 10 Конвенції існує
певне коло обмеження політичних висловлювань чи дебатів щодо питань,  які становлять громадський інтерес.  Таким чином,
у будь-якому випадку,  свобода
виявлення поглядів та інформації не є абсолютною і,  у сенсі вище вказаної статті Конвенції,  особа звільняється від обов'язків доводити
правдивість лише ідей (поглядів,
критики,  припущень),  але не інформації.

Виходячи
з рішення Європейського суду у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08.07.1968 р.
відповідачем розповсюджена,  стосовно
позивача,  саме інформація (факти),  а не оціночні судження,  оскільки існування фактів можна довести.

.
Так,  в НОМЕР_1 газети ІНФОРМАЦІЯ_4
розповсюджена „Аналітична довідка",
яка містить лише факти - негативну інформацію про позивача,  а в НОМЕР_2 цієї ж газети опублікована стаття
ІНФОРМАЦІЯ_5,  яка містить
інформацію,  викладену на підставі
зазначеної „Аналітичної довідки".

Відповідно
до  ст.
37 Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в
Україні": „Якщо редакція не має доказів того,  що опубліковані нею відомості відповідають
дійсності,  вона зобов'язана на вимогу
заявника опублікувати спростування їх".

Зважаючи
на розповсюдження конкретних фактів,  а
не поглядів або ідей,  зазначені
положення Закону не суперечать Конвенції.

Вказана
інформація дійсно є негативною,  оскільки
висвітлює позивача в негативному світлі,
виходячи з моральних засад суспільства (ч.4  ст.  13
Цивільного кодексу України).

Тому
вимога довести правдивість цієї інформації не порушує право відповідача на
власну точку зору. До того ж,  виконуючи
положення ч.6  ст.  277 Цивільного кодексу України,  на відповідача не покладався тягар доведення
щодо неправдивості та дифамаційної природи такої інформації.

Зазначений
тягар був покладений на позивача,  котрий
і довів відсутність аналітичної довідки,
яка взагалі не складалася СБУ (л.с. 8).

Тому
інформація,  розповсюджена
відповідачем,  є недостовірною і позивач
має право на захист свого порушеного права шляхом спростування недостовірної
інформації відповідно до вимог  ст.  277 Цивільного кодексу України.

Відповідач
є головним редактором газети ІНФОРМАЦІЯ_4" і. відповідно до  ст.  23
Закону України „Про друковані засоби масової інформації"",  саме він несе відповідальність за виконання
вимог,  що ставляться до діяльності
друкованого засобу масової інформації,
його редакції відповідно до даного закону і інших актів законодавства
України.

Вирішуючи
питання про спосіб спростування зазначених відомостей та відновлення порушеного
права позивача,  колегія суддів вважає
необхідним зобов'язати відповідача - головного редактора газети ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_2 спростувати наведені відомості,
які не відповідають дійсності та порочать честь,  гідність та ділову репутацію позивача шляхом
опублікування резолютивної частини рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в найближчому номері газети ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно
зі  ст.
280 ЦК України якщо фізичної особі внаслідок порушення її особистого
немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди,  ця шкода підлягає відшкодуванню.

Колегія
суддів вважає,  що само по собі
спростування інформації шляхом оприлюднення рішення Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим є достатнім заходом поновлення порушеного права
позивача і відшкодування йому моральної шкоди.

В -іншій
частині рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим і тому має
бути залишено без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  309,  313,
315,  317,  319,
324,  325 Цивільного
процесуального кодексу України,  колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 11 січня 2007 року в частині
відмови ОСОБА_1 в позові про визнання недостовірної інформації,  що викладена у ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 газети
ІНФОРМАЦІЯ_4,  підписаного до друку
07.03.2006 p.,  статті ІНФОРМАЦІЯ_5
НОМЕР_2,  підписаного до друку 18.03.2006
p.,  вказаної газети,
скасувати і прийняти нове рішення. Позов ОСОБА_1 в цій частині
задовольнити.

Визнати
недостовірною (такою що не відповідає дійсності) інформацію,  розповсюджену в НОМЕР_1 : „Аналітичну
довідку" і інформацію,  викладену на
її підставі в НОМЕР_2 у статті ІНФОРМАЦІЯ_5 газети ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобов'язати
в найближчому номері газети ІНФОРМАЦІЯ_4 опублікувати резолютивну частину
рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим по цивільній справі №
22-ц-3878/07 за позовом ОСОБА_1 до головного редактора газети ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_2 про захист права на повагу до честі,
гідності,  ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

В іншій
частині рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 11
січня 2007 року залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному
порядку до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
рішенням законної сили.