Справа № 22-522107 р.           Головуючий по
1 інстанції - Бродніков C.O.
- 21                                                    Доповідач  -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26
червня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого:                                 Курило В.П.

суддів:                                             Санікової
О.С. Шамрило Л.Г.

при
секретарі:                                 Іванові
В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Новогродівці Донецької
області на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 24
квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Новогродівці про стягнення недоплаченої
суми одноразової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Новогродівського міського суду Донецької області від 24 квітня 2007 року
задоволено позов ОСОБА_1, стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Новогродівці (далі відділення Фонду) на користь позивача 2318,79
грн. - недоплачену суму одноразової допомоги за двома страховими випадками.

Не
погодившись з рішенням суду, відповідач приніс апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення і постановити по справі нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача Сороки
С.С., який підтримав доводи скарги і просив її задовольнити, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що під час виконання трудових обов'язків в
шахтоуправлінні „Новогродівське" ОСОБА_1 13.12.1988 р. отримав виробничу
травму третього пальця правої кисті, а 14.12.1990 р. - виробничу травму
третього пальця лівої кисті, що підтверджується відповідними актами, складеними
за формою Н-1. Згідно протоколу комісії з охорони праці №13 від 05.10.2006 р.
та наказу по підприємству від 16.10.2006 р. встановлено вину потерпілого
ОСОБА_1 в нещасних випадках, які сталися з ним 13.12.1988 р. - 5% та 14.12.1990
р. - 10%. За висновком МСЕК від 20.09.2006 р. позивачу встановлено стійку
втрату професійної працездатності в розмірі 60% за сукупністю, з яких первинно
5% по травмі від 13.12.1988 р. та 5% по травмі від 14.12.1990 р. Постановою
відділення Фонду від 20.10.2006 р. №3584 ОСОБА_1

призначено на
відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю, щомісячні страхові виплати і
одноразова допомога за сукупністю страхових випадків та з урахуванням
обмеження, встановленого ч.2 ст.34 Закону України від 23.09.1999 р. №1105-ХІУ
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" з подальшими змінами і доповненнями (далі ЗУ від 23.09.1999
р.) в сумі 18352 грн.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 та стягуючи на його користь з відповідача недоплату одноразової
допомоги в сумі 2318,79 грн., суд виходив з того, що відділення Фонду призвело
розрахунок одноразової допомоги за двома різними нещасними випадками
неправильно з порушенням вимог ЗУ
від 23.09.1990 р.

Висновки суду
першої інстанції відповідають матеріалам справи і вимогам закону.

Згідно
абз.2 ч.2 ст. 34 ЗУ від
23.09.1999 р. в редакції,
яка діяла на момент прийняття відповідачем постанови про виплату позивачу
одноразової допомоги, у разі, коли при подальших обмеженнях МСЕК потерпілому
встановлено інший, вищий ступень втрати стійкої професійної працездатності, з
урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з
виконанням трудових обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої
визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний
відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно
попереднього обстеження МСЕК.

Як
вбачається з матеріалів справи, згідно висновку МСЕК від 08.09.2005 р. позивачу
вперше встановлено стійку втрату професійної працездатності на 50% внаслідок
професійного захворювання та визнано інвалідом 3 групи строком на 1 рік
(а.с.18). За висновком МСЕК від 20.09.2006 р. ОСОБА_1 встановлено 60 % втрати
працездатності за сукупністю: вдруге 50% внаслідок профзахворювання і вперше 5%
по трудовому каліцтву 13.12.1988 р. та 5% по трудовому каліцтву 14.12.1990 р.
(а.с.5). Згідно розрахунку страхових виплат розмір одноразової допомоги
відповідачем розраховувався, виходячи з обмеженого розміру одноразової допомоги
в сумі 19840 грн., передбаченого абз.1 ч.2 ст.34 ЗУ від 23.09.1999 p., який
був поділений порівну і з кожної половини зазначеної суми відраховано процент
вини потерпілого у кожному нещасному випадку, що стався з ОСОБА_1 13.12.1988 р.
та 14.12.1990 р. (а.с.16). Суд у рішенні навів аналогічний розрахунок по
кожному трудовому каліцтву, але без вищезазначеного обмеження, та визначив
розмір недоплати одноразової допомоги позивачу в сумі 2318,79 грн.

Таким
чином, розглядаючи справу, суд повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав вірну правову оцінку та
дійшов правильного висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з
відповідача суми недоплаченої одноразової допомоги ґрунтуються на законі і
підлягають задоволенню.

Абзац 2
ч.2 ст.34 ЗУ від
29.09.1999 р. доповнено словами „але не вище чотирикратного розміру граничної
суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків", на підставі ЗУ від 23.02.2007
р. №717-У, який набрав чинності з 16.03.2007 р.

За таких
умов доводи скарги про те, що розрахунок одноразової допомоги, наведений у
рішенні суду суперечить вимогам ч.2 ст.34 ЗУ
від 29.09.1999 p.,
оскільки сукупний розмір відшкодування одноразової допомоги відповідно
рішенню суду становить 20670,79 грн., що вище чотирикратного розміру граничної
суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду, є
безпідставними в зв'язку з тим, що правовідносини між сторонами виникли до
введення в дію цього Закону, а відповідно положень Конституції України даний
Закон не має зворотної сили.

Рішення
суду відповідає вимогам закону і підстав для його скасування не має.

Доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись
ст.ст.303 , 307-308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.
Новогродівці Донецької області відхилити.

Рішення
Новогродівського міського суду Донецької області від 24 квітня 2007 р. залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.