Справа №22-ц-1055/07                        Головуючий у
1   інстанції Усатов Д.Д.
Категорія                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

02    квітня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Воробйової
Н.С., суддів Олійника В.І., ОношкоГ.М., при секретарі  Велицькому О.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду від 18 січня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора , ОСОБА_3, ОСОБА_4- про
визнання недійсниШ договору дарування.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду , перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів , -

встановила:

У липні 2006
року ОСОБА_1. звернулася до суду з названим позовом. У позові зазначала, що
вона з 1948 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_5, проживала в АДРЕСА_1 в будинку ,
що належав батькам її чоловіка. Приблизно у 1964 році матері позивачки ОСОБА_6.
, яка проживала в АДРЕСА_2 , були виділені будівельні матеріали для будівництва
жилого будинку. На кошти та силами батьків та з допомогою сусідів у 1964-1966
роках був побудований будинок АДРЕСА_2,

3   1966року позивачка з сім"єю проживає у
цьому будинку.

Згідно з договором дарування від 03 травня 1983 року мати позивачки
за'згодою останньої подарувала будинок синові позивачки ОСОБА_2 з умовою, що
позивачка з чоловіком проживатиме у будинку до кінця своїх днів а син буде
допомагати їм матеріально та підтримувати морально.

Однак після смерті у 1986 році батька син, невістка та
внуки - діти сина, стали знущатися над позивачкою, били її , ображали
нецензурними словами, заборонили користуватися вбиральнею та ямою для сміття ,
бажають її смерті. Син створює  неможливі
для проживання в будинку умови, не надає їй матеріальної допомоги, каже , що в
будинку мало місця для проживання його дітей, хоч невістка ще у 1986році
одержала двокімнатну квартиру.

З наведених підстав просить визнати договір дарування будинку АДРЕСА_2 ,
укладений 03 травня 1085 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 недійсним з посиланням на с т. 225 ЦК України.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 18 січня 2007 року в
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1. ставить питання про скасування
рішення суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

За правилами с т. 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст. 61 ЦПК.

Постановляючи
рішення , суд правильно виходив з того, що 29 квітня 1983 року між матір"ю
позивачки  ОСОБА_6. та сином позивачки
ОСОБА_2. був укладений договір дарування жилого будинку, згідно з яким ОСОБА_6.
подарувала , а ОСОБА_7. прийняв у дар жилий будинок АДРЕСА_2
Києво-Святошинського району. У відповідності з вимогами закону договір
дарування нотаріально посвідчений . Ніякі додаткові умови , на які посилається
позивачка    ,  у договорі дарування не передбачені .

Обставини для визнання договору недійсними, передбачені статтею 225 ЦК України , на які
посилається позивачка, позивачкою не доведені та судом не встановлені . 23
липня 1997 року відповідач подарував спірний будинок  своїм дітям ОСОБА_3. та ОСОБА_4. по 1 / 2
частині кожному.

З огляду на
наведене   суд  ухвалив законне та обґрунтоване рішення про
відмову у  позові.

Доводи апеляційної скарги про те , що спірний будинок фактично будувала
позивачка з чоловіком,ОСОБА_5, що договір дарування був укладений матір"ю
позивачки за згодою позивачки та її чоловіка та з умовою, що батьки відповідача
будуть проживати в будинку до смерті, а син надаватиме їм допомогу не
приймаються до уваги, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання
договору дарування недійсним і не впливають на вирішення даної справи по суті.

Порушень норм матеріального та процесуального права , що призвели
даГнеправильного вирішення справи,   не
встановлено .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду , викладених
у рішенні.

Суд     першої
інстанції ухвалив     рішення     з
додержанням     норм матеріального
та процесуального права, підстав для його скасування немає. Керуючись ст. ст.
308, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Києво-Святошинського районного суду від 18
січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.