Справа № 22 ц -4740/
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липнял 2007
року       Колегія суддів судової палати
у  цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Баранніка О.П.

суддів -
Григорченка Е.І., Прозорової М.Л.

при секретарі -
Шило С.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді на рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня
2007 "року fto цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді про перерахунок
щомісячних страхових виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

Відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в м. Павлоград звернулося
до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2007 року.

Зазначеним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені.

З ВВД ФССНВВПЗ України в м. Павлоград на користь ОСОБА_1. стягнено
одноразово 10312,48 грн. в рахунок недонарахованих щомісячних страхових виплат.
Суд встановив розмір щомісячних страхових виплат позивачу з 01.11.2006 року в
розмірі 1474,39 грн. з подальшими перерахунками у випадку зміни ступеню втрати
професійної працездатності та підвищенням у порядку, встановленому
законодавством України. Також з Фонду стягнено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 1,50 грн. / а. с. 40-42 /.

Як на підстави апеляційної скарги відповідач посилався на
те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального
права / а. с. 45-48/.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1. суд першої
інстанції виходив з того, що позивачу висновком МСЕК було встановлено 50%
втрату професійної працездатності та призначені щомісячні страхові виплати.

Страхові виплати були призначені позивачу відповідачем і
ним же вони виплачувались. При цьому, проводячи щорічний перерахунок цих виплат
на підставі ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" згідно вимог якої
перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться у разі зростання у
попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки , відповідач з 2002 року застосовував коефіцієнти росту
середньої заробітної плати в галузях національної економіки зазначені в
постановах правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України, а не за даними центрального
органу виконавчої влади з питань статистики, як вказано у цій нормі закону. У
зв'язку з цим за період з 1 березня 2002 року по 31 жовтня 2006 року позивачу
було не донараховано і не виплачено 10312,48 грн. і неправильно встановлено розмір
щомісячних платежів, які підлягають сплаті в подальшому.

Оскільки, постанови правлінням Фонду були прийняті на порушення вимог ст.
17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" щодо його повноважень, апеляційний суд
вважає, що міський суд обґрунтовано не прийняв їх до уваги, провів перерахунок
відповідно до вимог ст. 29 зазначеного закону згідно із даними Держкомстату
України та задовольнив позовні вимоги.

Доводи в апеляційній скарзі відповідача про невідповідність рішення суду
вимогам норм матеріального права є безпідставними. Доповнення до ст. 17
вищезазначеного Закону про те, що рішення правління Фонду, які мають нормативний
характер і стосуються прав та обов'язків страхувальників і застрахованих о(Ш5,
підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому
для^реєстрації нормативно-правових актів органів виконавчої влади внесені
Законом України від 23 лютого 2007 року. Постанови правління Фонду щодо спірних
коефіцієнтів раніше в установленому законом порядку не реєструвались;
постановою Київського апеляційного господарського суду від 8 травня 2005 року
постанови правління Фонду № 15 від 14 березня 2002 року та № З від 4 березня
2003 року з цього питання були визнані незаконними.

Те, що при цьому апеляційний суд не зобов'язав Фонд
провести перерахування уже виплачених щомісячних страхових сум і те, що раніше
суди приймали інші рішення не є підставою для скасування законного та
обґрунтованого рішення суду по даній справі.

Щодо доводів про незастосування судом строку позовної
давності, то міський суд правильно виходив із вимог ст. 40 вищеназваного закону
про те, що в разі, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання
страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків
своєчасно не визначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума
виплачується без обмеження протягом будь-якого строку. Крім того, в судовому
засіданні представник відповідача про необхідність застосування строку позовної
давності не заявляв.

Тому, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача
відхилити, в рішення суду - залишити без змін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтовані,
а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Павлоград - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
15 березня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з цього часу.