Справа № 22-ц-722                                     Головуючий
Категорія                                                      Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2007року                                                                                                    м.  Суми

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської

області

у складі:                                    головуючого:                       Батюка А.В.

суддів:                                                                                   Крамаренка
В.І.,

Сибільової Л. О.

при
секретарі:                                                                      Назарової
О.М.

та осіб,  які беруть участь у справі - представника
відповідачаОСОБА_2  - ОСОБА_3,
позивачки ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду

цивільну справу

за апеляційною
скаргою

представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення
Зарічного районного суду м.  Суми від 20 квітня 2007року

у справі за
позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про
відшкодування шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

27 липня 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом і після його уточнення просила стягнути
зОСОБА_2  на свою користь довічно і на
користь малолітньої онуки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,  до
досягнення нею вісімнадцяти років,  а
якщо буде навчатись до 23
років,  щомісячно,  починаючи з 4.02.2002р.,  по 200грн. на кожного.

В
обґрунтування позову зазначалось,  що
4.02.2002р. сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок,  якої загинула ОСОБА_7-її донька,  і мати ОСОБА_4. ДТП сталося із-за
винних дій водія автомобіля "
КАМАЗ" ОСОБА_5 належного СЗАТ ім.  Щорса
та водія автомобіля "ГАЗ" ОСОБА_6.,
належного приватному підприємцюОСОБА_2. На цей час СЗАТ ім.  Щорса
ліквідовано.

Рішенням
суду стягнуто зОСОБА_2  на користь
ОСОБА_1 187грн.50коп.,  щомісячно,  починаючи з 27.07..2006р.до досягнення малолітньою онукоюОСОБА_4.
восьмирічного віку,  до 28.03.2008р.

Стягнуто
зОСОБА_2  на користьОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,  187грн.50коп., щомісячно,  починаючи з 27.07.2006р.до досягнення нею
шістнадцятирічного віку,  тобто до
28.03.2016р..

Стягнуто
зОСОБА_2  на користь держави 51грн.
судового збору та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Допущене
негайне виконання рішення суду в межах суми,
стягнено за один місяць.

В іншій
частині позовних вимог відмовлено в зв'язку з необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі представникаОСОБА_2  - ОСОБА_3 просив скасувати
рішення суду та ухвалити нове.

При
цьому в скарзі зазначалось,  що суд
постановив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні
підстави стягнення шкоди на користь ОСОБА_1,
не вірно визначений розмір стягнення,
не врахована ступінь вини водія автомобіля ГАЗ ОСОБА_6. в заподіянні
шкоди,  не вірно застосовано вимоги  ст.  1208 ЦК України.

Вислухавши
представника відповідачаОСОБА_2  - ОСОБА_3,
який підтримав вимоги апеляційної скарги,  позивачку ОСОБА_1,  яка просила залишити рішення суду без
зміни,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду частковій
зміні з слідуючих підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що 4 лютого 2002 року сталася
дорожньо-транспортна пригода внаслідок,
якої зіткнулися автомобіль КАМАЗ-55102
під керуванням водія ОСОБА_5. та автомобіль ГАЗ-32213 під керуванням
водіяОСОБА_6

В
результаті зіткнення транспортних засобів загинула пасажир автомобіля
ГАЗОСОБА_7

Власником
автомобіля "КАМАЗ"
було СЗАТ ім.  Щорса,  власником автомобіля "ГАЗ" був ОСОБА_2.  ,  а водії з ними знаходились у трудових взаємовідносинах.

Вироком
суду від 21 січня 2005 року водії
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. були визнані винними у скоєнні злочину передбаченого ч. 2  ст.  286 КК України.

Цим
вироком був визначений ступінь вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину в розмірі 75%,
а ступінь вини ОСОБА_6. - 25% (а.с.  10-11).

ОСОБА_7.
є донькою ОСОБА_1 та матір'ю малолітньоїОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. ОСОБА_1 на цей час
проживає однією сім'єю з малолітньоюОСОБА_4. і є її опікуном відповідно до
рішення виконкому Сумської міської ради від 9.09.2003р. №581(а.с.  14).

Місцевий
суд дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині
відшкодування шкоди ОСОБА_1 таОСОБА_4.. Є всі підстави для відшкодування шкоди
ОСОБА_1.,  т.я. вона є непрацездатною,  не працює і здійснює догляд за дитиною
померлої,  яка не досягла восьмирічного
віку у відповідності до п. 4
ч.3  ст.  456
ЦК України (1963).

Колегія
суддів вважає,  що в цьому випадку у
місцевого суду були всі підстави для визначення розміру матеріальної шкоди
виходячи з мінімальної заробітної плати,
т.я. на час смерті потерпіла не працювала,  отримувала допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку в розмірі 40грн.(а.с.  12),  на цей час підвищилась вартість життя та збільшився
розмір мінімальної заробітної плати виходячи зі
ст.  1208 ЦК України. При
таких обставинах ,  колегія суддів вважає,
що з приводу зазначеного вище суд дійшов до обґрунтованого висновку і
цей висновок суду не спростовуються доводами апеляційної скарги.

В той же
час рішення суду необхідно змінити в частині покладення відповідальності в
повному обсязі на відповідача.

Як було
встановлено,  вироком суду від
21.01.2005р. ступінь вини водія ОСОБА_6. в скоєнні злочину становить 25%,
а іншого водія 75%
(а.с. 8-18).

ОСОБА_2.  є володільцем джерела підвищеної
небезпеки,  яким керувавОСОБА_6

В
зв'язку з цим,  колегія суддів
вважає,  що в цьому випадку володільці
джерел підвищеної небезпеки повинні нести дольову відповідальність в залежності
від ступеня вини водіїв,  які керували
транспортними засобами внаслідок,  яких
настали тяжкі наслідки -
смертьОСОБА_7 згідно  ст.   ст.  450; 451; 441ЦК України (1963).

З цього
слідує,  що зОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 та на користьОСОБА_4.
необхідно стягувати на кожну по 46грн. 63коп., щомісячно,  а не по 187грн. 50коп.,  як зазначив суд,  що буде становити 25% від зазначеної
суми,  а тому рішення суду необхідно в
цій частині змінити,  згідно п. 4 ч. 1  ст.  309 ЦПК
України,  т.я. суд допустив неправильне
застосування норм матеріального права.

В іншій частині
рішення суду необхідно залишити без зміни.

Керуючись  ст.
ст.  303,
304,  307,  п. 4
ч. 1  ст.  309; 313; 314; 316; ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 -ОСОБА_3
задовольнити частково.

Змінити
рішення Зарічного райсуду
м.  Суми від 20 квітня 2007 року в даній
справі,  в частині розміру стягнень на
користь ОСОБА_1 та малолітньоїОСОБА_4..

Стягувати
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 46грн. 63коп. в рахунок відшкодування шкоди,  заподіяної смертю потерпілоїОСОБА_7.
Стягнення проводити,  щомісячно,  починаючи з 27.07.2006р. до досягнення
малолітньою онукоюОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.,
восьмирічного віку,  тобто до
28.03.2008р..

Стягувати
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., 46грн.63коп.в рахунок відшкодування шкоди,  заподіяної смертю потерпілоїОСОБА_7.
Стягнення проводити щомісячно,  починаючи
з 27.07.2006р. до досягнення ОСОБА_4шістнадцятирічного віку,  тобто до 28.03.2016 року.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення
суду набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.