Справа №22-546/2007 р.                             Головуючий
у 1 -ій інстанції Ольховська О.В.
31.                                                 Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 липня 2007
року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі :

Головуючого
- Дяченко В.М

Судців                                                   -
Трушкова М.М., Баркової Л.Л.

При
секретарі - Фік К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі
справу за позовом Виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа" обласного
комунального підприємства „Донецьктепло-комуненерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за теплопостачання за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тельманівського районного суду Донецької
області від 28 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2005 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, а у
серпні 2006 року уточнив свої позовні вимоги.

Вказував,
що відповідачі є ч.1енами однієї сім*ї, яка проживає в квартирі АДРЕСА_1, жилою
площею 45,1 кв. м, і є споживачами теплової енергії. Але оплату за це своєчасно
не вносять і тому за період з 1 лютого 1998 року по 1 серпня 2006 року у них
виникла заборгованість у сумі 1517,63 грн., яку в добровільному порядку
відповідачі не сплачують, тому позивач просив суд цю суму стягнути з відповідачів
на його користь, а також судові витрати.

Рішенням
Тельманівського районного суду Донецької області від 28 грудня 2006 року позов
задоволено частково і з відповідачів на користь позивача стягнуто
заборгованість за теплопостачання за період з 1 жовтня 2002 року по 1 серпня
2006 року (в межах строку позовної давності) в сумі 855,37 грн., судовий збір у
сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
сумі 30 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

Не
погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на
невідповідність висновків суду обставинам справи, яка полягає в тому, що суд не
прийняв до уваги його доводи про наявність стопорної шайби на тепломережі,
через яку постачається тепло в його будинок, що впливає на обмеження подачі
тепла, а як наслідок і на нарахування за це оплати, відповідач ОСОБА_1 просить
апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове
справедливе рішення.

Заслухавши
суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної
скарги, представників позивача Павлову О.М. і Даниліна М.В., які заперечували
проти скарги, перевіривши матеріали справи у межах апеляційного оскарження і
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні з таких підстав
:

Згідно
зі ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є : неповне з*ясування судом
обставин,

що мають
значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які
суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та
порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального
права.

Судом
встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідачі з 28
серпня 1990 року проживають у квартирі АДРЕСА_1 і є співвласниками цієї
квартири в розмірі 1/4 частки цієї квартири кожний. Але оплату за
теплопостачання в цю квартиру здійснюють нерегулярно і не в повному обсязі,
тому станом на 1 серпня 2006 року у них утворилася заборгованість по цим
платежам у сумі 1517,63 грн. В добровільному порядку сплатити заборгованість
відповідачі відмовляються, посилаючись на те, що система опалення знаходиться в
незадовільному технічному стані і тому в їх квартирі температура повітря не
завжди відповідає санітарним нормам і правилам, про що складалися відповідні
акти.

Виходячи
з того, що наявність стопорної шайби на тепломережі, яка впливає на обмеження
подачі тепла в квартиру відповідачів не встановлена, а у випадках аварійних
ситуацій і при невідповідності температурного режиму відповідачам робився
перерахунок оплати теплопостачання, відповідно до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, суд
першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову в межах строку
позовної давності, тобто з 1 жовтня 2002 року по 1 серпня 2006 року.

З таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися, оскільки
він відповідає обставинам справи, наданим доказам і нормам матеріального та
процесуального права.

У
зв'язку з цим колегія суддів не може прийняти до уваги, як безпідставні, доводи
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1, оскільки ці доводи об'єктивно нічим не
підтверджені і спростовуються наданими по справі доказами.

Разом з
тим колегія суддів вважає, що правильно встановивши обставини справи і надавши
належну оцінку доказам, суд першої інстанції в своєму рішенні дійшов
помилкового висновку в частині порядку стягнення заборгованості з відповідачів,
судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
визначивши його як солідарний, тому в цій частині рішення суду першої інстанції
підлягає зміні, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Як було
вже зазначено, квартира відповідачів належить їм на праві спільної сумісної
власності - по 1/4 частці кожному.

Оскільки
п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1992 року (з
наступними змінами) „Про судову практику у справах за позовами про захист права
приватної власності", передбачено, що, згідно зі ст. 7 Закону „Про
власність", власник відповідає за своїми зобов'язаннями всім майном, на
яке може бути звернено стягнення на вимогу кредитора, в тому числі часткою у
спільній власності, то стягнення заборгованості за теплопостачання, судового
збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повинно
здійснюватися з відповідачів в частковому порядку - по 1/4 частці з кожного.

Виходячи
з того, що загальна сума заборгованості відповідачів за період з 1 жовтня 2002
року по 1 серпня 2006 року складає 855,37 грн., а їх частки є рівними, то з
відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по : 855,37
грн. : 4 чол.=213,84 грн. з кожного.

Аналогічним
чином підлягають розрахунку суми стягнень з відповідачів судового збору і
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись
ст.ст. 33,307,309,313,314 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Тельманівського районного суду Донецької області від 28 грудня 2006 року в
частині порядку стягнення з відповідачів суми заборгованості, судового збору і
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи змінити.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь Виробничої одиниці
„Новоазовськтепломережа" обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомун-енерго"
заборгованість за теплопостачання за період з 1 жовтня 2002 по 1 серпня 2006
року по 213,84 гривні з кожного.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 судовий збір по 12,75 гривні з кожного і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 7,5 гривні з
кожного.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено
протягом двох місяців з цього моменту шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.