УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 липня
2007 року                                                                                                 м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Закарпатсь­кої області у складі:

головуючої                 -          судді Кожух О.А.

суддів                          -          Кондор Р.Ю. Ігнатюк Б.Ю.

при
секретарі             -        Довбака Т.Ю.

за участю:
апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3 позивачки ОСОБА_2, її представника
ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 2 квітня
2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшко­дування
моральної шкоди завданої спричиненням тілесних ушкоджень, -

встановила:

ОСОБА_2 30.11.2006 звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути
з відповідача 2500 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, та
судові витра­ти. Позов мотивує тим, що відповідач 31.10.2006, на зауваження
позивачки не розбирати паркан на межі їх земельних ділянок, наніс їй удар
дерев'яним кілком по голові, внаслідок чого позивачка отримала забійну рану
потиличної ділянки голови. За висновком судово-медичного обстеження такі
ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень.

Рішенням Хустського районного суду від 2 квітня 2007 року
позов задоволено част­ково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн.
моральної шкоди та 16 грн. судових витрат.

Відповідач на вказане рішення суду подав апеляційну скаргу. Заперечує сам
факт нанесення позивачці тілесних ушкоджень. Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, вважаючи, що рішення суду
першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, і постановлене з
неповним з'ясуванням обста­вин, що мають значення для справи.

В надісланих на адресу апеляційного суду запереченнях та в судовому
засідання суду апеляційної інстанції позивач та її представник просять
апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове
засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґру­нтованість постановленого у справі рішення в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у спра­ві, кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається як на підста­ву своїх вимог і заперечень,
доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обста­вини справи, які за
законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування. Апеляційний суд перевіряє за­конність
І обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Справа №22ц-1041
/07                                                                    Номер
рядка статистичного звіту: 21

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того,
що постановою Хустсь-кого МРВ УМВС України в Закарпатській області стверджено,
що 31.10.2006 відповідач наніс позивачці удар дерев'яним кілком по голові. Це
підтверджено показами свідка ОСОБА_5 - сина позивачки. Згідно Акту
судово-медичного обстеження № 683 від 01.11.2006 у ОСОБА_2 виявлено закриту
черепно-мозкову травму із струсом головного мозку, забійну рану в ділянці
потилиці, які виникли внаслідок дії твердих тупих предметів з обмеженою
травмуючою поверхнею по механізму удару і вкладаються у час пригоди, що мала
місце 31.10.2006. Тілесні ушкодження кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження
із короткочасним розладом здоров'я.

Конституція України визначає життя і здоров'я людини найвищою соціальною
цін­ністю (ст. 3). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
права і спосо­бом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі,
моральної (немайно-вої) шкоди (ст. 16 ЦК України), яка підлягає відшкодування
за наявності вини особи, яка таку шкоду завдала (ст. 1167 ЦК України).

Апелянт заперечує сам факт нанесення позивачці тілесних ушкоджень, а отже,
свою вину у цьому. Проте зібраними по справі доказами стверджено, що такий факт
мав місце, тілесні ушкодження ОСОБА_2 були спричинені саме ОСОБА_1, і доводи
від­повідача цього не спростовують. Зокрема, згідно Акту судово-медичного
обстеження № 683 від 01.11.2006, тілесні ушкодження у позивачки виникли саме по
механізму удару і вкладаються у час пригоди, що мала місце 31.10.2006. Це
узгоджується із поясненнями позивачки та показаннями свідка ОСОБА_5 Наявність у
відповідача захворювання - ос­теохондрозу - не спростовує можливість нанесення
ним удару позивачці.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а розмір грошового
відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди. Моральна шкода відшкодовується одноразово, незалежно
від майнової шкоди та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ЦК
України). Також враховується інтен­сивність і тривалість психічних переживань
особи, характер негативних наслідків, заподі­яних злочином.

Судом першої інстанції на користь позивачки стягнуто 1000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, розмір якої та мотиви його визначення
відповідачем не оскаржувались.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не спрос­товують висновків суду, тому,
відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст.
314,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Хустського районного суду від 2 квітня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
Укра­їни.