Справа № 2-1923/ 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки
Крим у складі:

судді - Проскурні С.М.,

при секретарі - Мойсеєнко М.В.,

за участю представника позивача - Сосновських
Г.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину з купівлі-продажу квартири
дійсним та визнання права власності на зазначену квартиру,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. 06.08.07р. звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2. про визнання правочину з купівлі-продажу квартири за номером АДРЕСА_1
з часткою сараю “Г” та гаражем “П”, що складає 16/100 частки домоволодіння,
дійсним та визнання права власності на зазначену квартиру з часткою сараю та
гаражем, мотивуючи вимоги тим, що 20 грудня 2006 року вона передала
відповідачці в рахунок купівлі зазначеного нерухомого майна 7000 доларів США,
про що остання написала розписку. Маючи намір оформити правочин з
купівлі-продажу квартири вони звернулись до нотаріальної контори, однак через
відсутність необхідних документів з бюро технічної інвентаризації, у
посвідченні правочину було відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі договору
доручення від 12.09.07р., позовні вимоги ОСОБА_1. підтримала, пояснивши, що за
домовленістю між сторонами у грудні 2006 року позивач передала відповідачці в
рахунок купівлі квартириАДРЕСА_1 в селищі Красногвардійське з часткою сараю та
гаражем 7000 доларів США, відповідач отримала гроші 20.12.06р. і зобов'язалась
посвідчити правочин в нотаріальному порядку після оформлення технічної
документації на квартиру, про що зазначила в розписці.
Після укладення правочину ОСОБА_1. стала
проживати в квартирі, але через те, що правочин не
посвідчено нотаріально вона не може здійснювати і користуватися своїми правами
власника. Просила визнати правочин з купівлі-продажу
квартириАДРЕСА_1 в селищі Красногвардійське з часткою сараю “Г” та гаражем “П”,
що складає 16/100 частки домоволодіння, дійсним та визнати за ОСОБА_1. право
власності на зазначену квартиру з часткою сараю “Г” та гаражем “П”.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що
дійсно 20.12.2006 року вона отримала від ОСОБА_1. гроші в розмірі 7000 доларів
США за квартируАДРЕСА_1 в селищі Красногвардійське з часткою сараю “Г” та
гаражем “П”, що складає 16/100 частки домоволодіння, про що написала розписку.
Посвідчити правочин в нотаріальному порядку не змогли через відсутність
необхідних документів з Джанкойського МБРТІ. Не заперечує проти задоволення
позову ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі,
дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами у справі мав місце правочин з
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в селищі Красногвардійське АР Крим з часткою
сараю “Г” та гаражем “П”, що складає 16/100 частки домоволодіння. ОСОБА_1.
сплачено ОСОБА_2. 7000 доларів США за квартиру з часткою сараю “Г” та гаражем
“П”, що підтверджується розпискою від 20.12.06р., а також не оспорювалося
сторонами у суді.

Позивач фактично проживає в квартирі, яку купила у відповідача, але не має
документів на право власності на вказане нерухоме майно, через відсутність
нотаріально посвідченого договору з купівлі-продажу.

ОСОБА_2. на момент укладення правочину була власником 16/100 частки жилого
будинку із спорудами, розташованому по АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу від 11.06.1992 року, а саме: квартири НОМЕР_1 жилою площею 24,6
кв.м, частиною сараю “Г”, гаражем
“П”.

Згідно з ч.2 ст. 220 ЦПК України, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір вважається
укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

На підставі ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на
майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача
з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Якщо договір про відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності в набувача виникає з моменту такої реєстрації
(ст.334 ч.4 ЦК України).

Таким чином, на підставі наданих та оцінених у сукупності
доказів суд дійшов висновку, що сторонами цілком виконані істотні умови
правочину, прийнято нерухоме майно та сплачено запропоновану продавцем суму
його вартості. Укладений сторонами 20.12.2006 р. правочин з купівлі-продажу
квартириАДРЕСА_1 в селищі Красногвардійське АР Крим з часткою сараю “Г” та
гаражем “П” слідує визнати дійсним, а також право власності за ОСОБА_1. на
зазначену квартиру з часткою сараю “Г” та гаражем “П”, що складає 16/100 частки
домоволодіння.

Керуючись статтями 220
ч.2, 334 ч.3, ч.4, 392, 638 ЦК України, 10, 11, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати правочин з купівлі-продажу квартири за номером НОМЕР_1 жилою площею
24,6 кв.м в жилому будинку
за номером НОМЕР_2 - літера “А”, з часткою сараю “Г” та гаражем “П”, що складає
16/100 частки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. 20 грудня 2006 року дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за номером 3 жилою площею
24,6 кв.м в жилому будинку за номером НОМЕР_2 - літера “А”, з часткою сараю “Г”
та гаражем “П”, що складає 16/100 частки домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя