Справа №
інстанції Масендич В.В.
Категорія 43____________________________ Доповідач
Лук'янова С. В._____________
УХВАЛА

Іменем України

19 червня  2007 року       Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого
судді Висоцької B.C. суддів
Лук'янової СВ.,  Барсукової О.І.

при секретарі
Іванові В.М.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Пролетарського районного суду міста
Донецька від 22 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької філії
державного підприємства „Укренерговугілля" про визнання неправомірними
дій,  спонукання до виконання договірних
зобов'язань і відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом Державного
підприємства „Укренерговугілля" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення позивача і представника відповідача,  перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги,  апеляційний суд

встановив:

В
апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення
Пролетарського районного суду міста Донецька від 22 грудня 2006 року в частині
стягнення з нього 1225 грн. 91 коп. і ухвалення в цій частині нового рішення
про відмову у задоволенні зустрічного позову через порушення судом норм
матеріального і процесуального права. Представники відповідача не могли
потрапити до нього на подвір'я 2 серпня 2005 року,  оскільки в цей день він працював і у
підтвердження останнього надав довідку з місця роботи. Але суд надав перевагу
сфальсифікованим свідченням контролерів (а.с. 67).

В
судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної
скарги; представник відповідача не визнав апеляційну скаргу і просив залишити
без змін рішення суду.

Рішення
Пролетарського районного суду міста Донецька від 22 грудня 2006 року позивачу
відмовлено у задоволенні позову; задоволено зустрічний позов відповідача і з
позивача на користь Донецької філії ДП „Укренерговугілля" у відшкодування
шкоди стягнуто 1225 грн. 91 коп.,
судового збору - 51 грн.,  витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.,  а всього 1306 грн. 91 коп. (а.с. 62-63).

Цим
рішенням встановлено,  що позивач
зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1,
та користується електроенергією,
яка постачається відповідачем.
Між  сторонами  не
укладений  договір  на
поставку  та  користування

електроенергією,  але відповідач
фактично постачав позивачу електроенергію,
а позивач -оплачував електроенергію. 2 серпня 2005 року був складений
акт про порушення позивачем Правил користування електроенергією шляхом закиду
дротів навантаження на лінію електропередач поза лічильника,  внаслідок чого електроенергія споживалася,  але не враховувалася. Відключаючи вказаний
будинок від електромережі відповідач діяв без порушень будь-яких
нормативно-правових актів. Перед 2 серпня 2005 року останнє контрольне зняття
представником відповідача показань приладу обліку чи його технічної перевірки
відбулося 11 грудня 2004 року. Позивач не надав доказів того,  в зазначений період до 2 серпня 2005 року
проводилися інші перевірки. Дослідивши розрахунок суми,  вказаний в акті,  суд прийшов до висновку,  що відповідач нарахував 1225 грн. 91 коп. у
відповідності до Методики обчислення розміру відшкодування збитків,  завданих енергопостачальнику (а.с. 62-63).

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає через наступне.

Згідно  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції повно,  всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін,  встановленим фактам
і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов правильного висновку про
те,  що задоволенню підлягає зустрічний
позов,  а первинний позов задоволенню не
підлягає. Акт №13080 від 2 серпня 2005 року про порушення позивачем правил
користування електроенергією для населення,
складений у відповідності до вимог Правил користування електричною
енергією для населення,  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі
Правила). Зміст цього акту і вина позивача в порушенні правил користування
електроенергією для населення підтверджується дослідженими судом матеріалами
справи,  поясненнями свідків. Позивач не
надав суду доказів у підтвердження змісту свого позову. Тому суд обгрунтовано
відмовив йому у задоволенні його позову.

Розрахунок,  стягнутої з позивача за первинним
позовом,  суми 1225 грн. 91 коп.,  відповідає вимогам Методики обчислення
розміру відшкодування збитків,  завданих
енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування
електричною енергією для населення,
затвердженою постановою Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 22 листопада 1999 року №1416,  яка діяла на час виникнення між сторонами
правовідносин.

Надана
позивачем довідка про те,  що 2 серпня
2005 року до 15 години позивач перебував на робочому місці (а.с. 15),  не підтверджує,  що 2 серпня 2005 року позивач не міг
знаходитися вдома під час складання акту №13080. Ця довідка видана 4 травня
2006 року на підставі табелю обліку робочого часу і спростовується поясненнями
свідків Особа_2,  ОСОБА_3 ,  а також поясненнями позивача про те,  що при проведенні перевірки він не
розписувався в акті (а.с. 58).

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи процесуального права,  що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи. Тому рішення суду є законним і підстав для його
скасування немає.

Враховуючи
викладене в сукупності,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга
представника позивачки не підлягає задоволенню,
рішення суду першої інстанції від 22 грудня 2006 року - залишити без
змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308,  313,  316,
317 ЦПК України,  апеляційний

суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Пролетарського районного суду міста Донецька від 22 грудня   2006 року залишити без змін..

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.