УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в складі суддів :

Головуючого -
Зубарєвої К.П.

Суддів - Мойсюка
М. І.,  Штефаніца Ю.Г.

При секретарі
Раб О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 02 березня
2007 року у справі за позовом Личаківського районного центру зайнятості міста
Львова до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,  -

установила:

Оскаржуваним
рішенням районного суду задоволено позов Личаківського районного центру
зайнятості міста Львова ,  постановлено
стягнути з ОСОБА_1  у користь позивача
3174,  83 грн. безпідставно виплаченої
допомоги з безробіття.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення суду першої інстанції скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у позові посилаючись на
невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та невірне
застосування норм матеріального права - (а.с. 42).

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення учасників
апеляційного розгляду,  перевіривши
матеріали справи і доводи скарги,
колегія суддів,  у межах їх
доводів,  дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як видно
з заяви апелянта від 9.12.2004 p.,  довідки і наказу центру зайнятості від 9.12.2004 p.,
листа управління державної реєстрації від 20.06.2006 р. і
визнається сторонами ОСОБА_1  звертався з
письмовою заявою у центр зайнятості про надання статусу безробітного,  у зв"язку з цим йому надано такий статус
і в період з 9.12.2004 по 3.12.2005 p.p.
виплачено 3174,  83 грн. державної
допомоги (далі спірна сума)-(а.с. 10-13).

Справа №
22-1201
Категорія 19

Головуючий
у першій інстанції Гончарук Л.Я.

Доповідач
Мойсюк М. І.

Задовольняючи
позов про стягнення спірної суми районний суд,
на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з
того,   що така апелянту виплачена
безпідставно.

Законом
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено право осіб на отримання державної допомоги по
безробіттю і така виплачується центрами зайнятості з часу реєстрації
застрахованої особи у встановленому законом порядку. У відповідності з п.п.2-3
статті 36 даного Закону,   застраховані
особи,   зареєстровані в установленому
порядку як безробітні,   зобов'язані
своєчасно подавати відомості про обставини,
що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних
послуг,   сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного
невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи
відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин,   що впливають на умови виплати їй
забезпечення та надання соціальних послуг. Однією з умов припинення виплат
матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно п.8 статті 31 Закону є
призначення виплати на підставі документів,
що містять неправдиві відомості.

Судом
встановлено,   що в період отримання
апелянтом державної допомоги він не був знятий з державної реєстрації як
суб"єкт підприємницької діяльності,
у поданій заяві позивач ці обставини не зазначив. А тому у відповідності
з вимогами Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття" правових підстав для призначення і
отримання допомоги не мав .

Суд
підставно не взяв до уваги доводи апелянта про те,   що у період отримання допомоги з безробіття
він не перебував на податковому обліку і не займався підприємницькою
діяльністю.

У
відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998р. „Про
порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності „ чинної до
1.07.2004р. і Закону України „Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб
підприємців" передбачено вимоги та порядок реєстрації і скасування
державної реєстрації. Названими нормативними актами не визнається скасування
державної реєстрації шляхом зняття з податково обліку ,   а відтак така є не скасованою. Доказів
зворотнього ОСОБА_1  не подано і таких не
встановлено судом,   а відтак підстав для
відмови у позові немає. Відсутність податкового обліку чи зайняття
підприємницькою діяльністю не ставиться в залежність від права на державну
допомогу.

Висновки
районного суду відповідають дійсним обставинам справи,   суд вірно застосував норми матеріального і
процесуального права,   а тому підстав
для скасування його рішення немає.

Доводи
апеляційної скарги не підлягають задоволенню,
такі не ґрунтуються на дійсних обставинах справи,   законі і повністю спростовуються висновками
суду.

У
відповідності з ч.2 статті 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

А тому
керуючись   ст.    ст.
307 ч.1 п.1,   308,   314 ч.1 п.1,   315 ЦПК України,   колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Личаківського районного суду міста Львова від 02 березня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду вступає в законну силу негайно та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двох місяців з дня вступу ухвали в законну силу.