АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2538 / 2007                                                        Головуючий
у 1-й інстанції - Слюсар Л.П.
Категорія - 2/5                                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня    2007 року Колегія судців судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Баранніка О.П.

суддів              - Прозорової М.Л., Григорченка
Е.І.

при секретарі     - Качур Л.В.

з участю
адвоката - ОСОБА_1. розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в
м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі

ОСОБА_2а в інтересах ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 21 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання заповітів, свідоцтва про спадкування
і договору дарування недійсними ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2. в інтересах ОСОБА_3. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в
якій просив «касувати рішення Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 21 грудня 2О06)року та постановити нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному обсязі.

> Зазначеним рішенням позовні вимоги відмовлено в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.и до ОСОБА_4., третя особа приватний
нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5. про визнання
заповітів, свідоцтва про спадкування і договору дарування недійсними /а.с.
181-183/.

Як на підстави апеляційної скарги представник позивачки
посилався на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи і що
рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального закону. Також
представник позивачки просив призначити проведення психіатричної експертизи
стану ОСОБА_6. на час 30.08.2000 року /а.с. 187-188 /.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6, 1914 року
народження, була власником квартири АДРЕСА_1. 30 серпня 2000 року ОСОБА_6 склала заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального
округу ОСОБА_5. і зареєстрований в реєстрі за №3816/а.с.30/.

ОСОБА_6 заповідала
ОСОБА_7. все належне їй майно де б воно не було, та з чого б воно не складалося
і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом
матиме право. Цим заповітом ОСОБА_6 скасувала всі інші заповіти, що були
зроблені нею раніше, тобто заповіт від 27.06.1984 року на ім'я ОСОБА_3. /а.с. II та від
20.07.2000 року на ім'я ОСОБА_3. та ОСОБА_7. в рівних частках /а.с.29/.

В суді
апеляційної інстанції представник
відповідачки пояснила, що ОСОБА_6 при
розговорі  по телефону з позивачкою  просила її приїхати.  Оскільки позивачка не  . приїхала, ОСОБА_6  склала
новий заповіт тільки на  ім'я  відповідачки ОСОБА_7. /а.с.32/

Судом встановлено, що заповіт складено, підписано та
посвідчено на дому в приміщенні квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із хворобою та
похилим віком /а.с. 30/.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від
02.09.2000 року за № 310, ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року /а.с. 78/.

Після смерті
ОСОБА_6 була заведена спадкова справа № 726/01.

2001
року за №1-6416 ОСОБА_7. видане свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 62/.

2002
року ОСОБА_7. подарувала ОСОБА_4. вказану квартиру
/від.матеріал № М-200/1-04 а.с. 78/. На підставі договору дарування за ОСОБА_4.
зареєстровано право власності на цю квартиру /від.матріал № М-200/1-04 а.с.
17/.

ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_7 померла /а.с. 65/.

Тільки 17.11.2003 року , представник позивачки звернувся до суду з позовом
про визнання заповітів, свідоцтва про спадкування і договору дарування
недійсними /а.с.2-3/.

Судом першої інстанції не встановлено, що на момент складення заповіту ОСОБА_6 була
недієздатною. Ухвалою Індустріального районного суду М.Дніпропетровська
відмовлено в задоволенні клопотання щодо призначення посмертної судово-психіатричної
експертизи щодо дієздатності ОСОБА_6., оскільки позивачкою не була надана суду
медична картка померлої /а.с. 98/.

Як показала в судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_5., яка
безпосередньо посвідчила заповіти ОСОБА_6. на дому, заповідач ОСОБА_6 чітко
формулювала свої думки і сумнівів у тому, що вона не усвідомлювала значення
своїх дій не виникло.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія судців приходить
до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права і обов'язки сторін,
обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку,
постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо
обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3.

Приведені в апеляційній скарзі доводи представника
позивачки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право доказів
належить суду,5який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, приведені в апеляційній скарзі доводи не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення
апелянтом норм права, що протирічить діючому законодавству. Інші доводи
апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до
скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.
303,307,308 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2а в інтересах ОСОБА_3     відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 21 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з цього часу.