Справа № 22ц-2997/07                                 Головуючий у
суді 1 інстанції: Мазниця А.А.
Категорія   12                                                Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 липня
2007 року                     Апеляційний
суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого
судді: Перцової В.А.

Суддів:                                              Красвітної
Т.П.,  Лаченкової О.В.

При
секретарі:                                   Кочковій
А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Дніпропетровську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності,  зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними,  визнання права власності,  витребування майна та за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними і
визнання права власності і зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про визнання права власності,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до
апеляційного суду із апеляційними скаргами,
в яких просять скасувати рішення Жовтневого районного суду м.  Дніпропетровська від 16 жовтня 2006 року,  яким відмовлено в задоволенні їхніх
позовів,  саме: позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання угоди дійсною та визнання правд власності і позову ОСОБА_4
до ОСОБА_5,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про визнання права власності; частково задоволено
позови ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4  про визнання договорів недійсними,  визнання права власності,  витребування майна та ОСОБА_5 до
ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4
про визнання договорів недійсними і визнання права власності;
визнано недійсними договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22 листопада
2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та від 21 грудня 2004 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_5 і ОСОБА_2 право власності на 1А частину зазначеної
квартири за кожним; витребувано цю квартиру з володіння ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В
обґрунтування апеляційних скарг вони посилаються на те,  що районний суд порушив вимоги норм
матеріального і процесуального права,  не
врахував дійсні обставини справи,
докази,  які були досліджені судом
при першому розгляді справи,  не дав їм
належної оцінки.

Як
вбачається з матеріалів справи,  суд
першої інстанції,  розглянув по суті і
ухвалив 16 жовтня 2006 року рішення відносно позову ОСОБА_2,  задовольнивши його позовні вимоги про
визнання недійсними договорів купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1,  визнання за ним права власності на зазначену
квартиру і витребувавши її на його користь із володіння ОСОБА_4,
а також відносно позовних вимог,  заявлених ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі - продажу квартири дійсним,
відмовивши в задоволенні цього позову.

Але,  як зазначено в листі Васильківського
психоневрологічного будинку-інтернату,
де знаходився ОСОБА_2(а. с.  207),  він помер ще 5 січня 2006 року.

Згідно
вимог п. 1 ч. 1  ст.  201 та п. 1 ч. 1  ст.
203 ЦПК України,  суд зобов'язаний
зупинити провадження у справі у разі смерті фізичної особи,  яка була стороною у справі,  якщо спірні правовідносини допускають
правонаступництво до залучення до участі в справі правонаступника.

Районний
суд ОСОБА_2 про слухання справи за місцем його знаходження не повідомляв,  відомостей про його смерть не отримав; на
порушення вимог норм процесуального права провадження по справі не зупинив,  не вирішив питання про залучення до участі у
справі правонаступників ОСОБА_2,  чим
порушив їх права,  і ухвалив
рішення,  визнавши права і зобов'язавши вчинити
дії відносно особи,  яка,  згідно ч. 4
ст.  25 ЦК України,  втратила правоздатність.

Також,  суд розглянув справу за участю ОСОБА_6,  який представляв інтереси ОСОБА_2 в судовому
засіданні на підставі доручення від 12 жовтня 2005 року,  в той час як,
відповідно до п. 6 ч. 1  ст.  248 ЦПК України,  представництво за довіреністю припиняється у
разі смерті особи,  яка видала
довіреність.

Враховуючи наведене,  апеляційний суд
вважає за необхідне задовольнити апеляційні скарги,  рішення суду - скасувати і справу направити
на новий розгляд.

Керуючись  ст.
307,  п. 4  ст.
311 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16 жовтня 2006 року скасувати; справу направити на
новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення; може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з

цього
часу.