Справа №
22ц-1416-2007 р.                                   Головуючий
по 1-й інстанції Щабельська І.В.
Суддя-доповідач: Макарчук М.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

2007
року червня місяця 14 дня м.  Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого:                                                     Макарчука
М. А.

Суддів:                                                                 Дряниці Ю.В.,  Прядкіної О.В.

при
секретарі
Лимар О.М.

з участю :
прокурора адвоката

позивача
(заявника)                                           ОСОБА_1

представника
позивача (заявника)

відповідача

представника
відповідача:                                  ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 по дорученню та в
інтересах Диканської центральної районної лікарні на рішення Диканського
районного суду Полтавської області від 6 квітня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Диканської центральної районної лікарні про стягнення заробітної
плати,  індексації та моральної шкоди

Судова
колегія , заслухавши доповідь судді доповідача апеляційного суду Макарчука М.
А.,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду з позовом про стягнення з
відповідача 18858, 34 грн. заробітної плати,
недоплаченої за період із серпня 1996 року по грудень 2005 року,  173 грн.

2

індексації
грошових доходів,  10000 грн. моральної
шкоди. Посилалася на те,  що працювала у
відповідача на посаді зубного техніка. Починаючи з серпня 1996 року їй
нараховували та виплачували заробітну плату в розмірі меншому ніж було
встановлено посадовим окладом зубного техніка.

Рішенням
Диканського районного суду Полтавської області від 6 квітня 2007 року позовні
вимоги задоволені частково.

Постановлено
стягнути з Диканської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування заборгованості по заробітній платі та лікарняні в сумі 11 514, 42
грн. після проведення відрахувань із вказаної суми усіх передбачених законом
обов'язкових платежів та податків.

Стягнути
з Диканської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 27 грн. 30 коп.
індексації грошових доходів.

Стягнути
з Диканської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 1000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

В
задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути
з Диканської центральної районної лікарні 51 грн. мита та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 по дорученню та в інтересах Диканської центральної
районної лікарні просить скасувати рішення місцевого суду і закрити провадження
у справі.

Вважає
що висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи і зроблені на
підставі неіснуючих доказів. Посилається також на те ,  що місцевим судом дана неправильна правова
оцінка доказів по справі,  зокрема
письмовим доказам про роботу позивачки та систему оплати її праці,  а позов задоволено з підстав,  які не заявлялися ,  а заявлені вимоги не розглянуті.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до правил,  встановлених ст ст..10ч.1,
11ч.1, 179ч.1 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог ,  а обставини в цивільних справах встановлюються
на підставі доказів,  наданих сторонами
та іншими особами ,  які приймали участь
у розгляді справи.

Відповідно
до  ст.. 303ч.3 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги,  якщо під час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм
процесуального права,  які є обов'язковою
підставою для скасування рішення.

Згідно  ст.. ЗПч.1п.5 цього ж Кодексу рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

3

Частково
задовольняючи позовні вимоги та стягуючи різницю недоплаченої заробітної полати
з 1 серпня 2001 року місцевий суд виходив із розміру мінімальної заробітної
плати за цей період.

Між тим
із змісту позовної заяви вбачається,  що
позовні вимоги про стягнення різниці заробітної плати ґрунтуються на невиплаті
позивачці заробітної плати у розмірі посадового окладу зубного техніка,  а не в розмірі мінімальної заробітної плати
за відповідний період.

Заявлені
позивачкою вимоги про стягнення зарплати до рівня посадового окладу зубного
техніка місцевим судом не розглядалися і обставини,  повязані з цими вимогами не зясовувалися
взагалі.

З цих
підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення місцевого суду скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Крім
того місцевим судом належним чином не з'ясовані обставини роботи позивачки у
відповідача та умови оплати її праці. Висновок місцевого суду про заробітну
плату позивачки в мінімальному розмірі зроблений на припущеннях та без
зясування систем оплати праці,  які були
у медичному закладі,  без правової оцінки
доказів по справі,  зокрема актів
перевірки про системи оплати праці працівників Диканської центральної районної
лікарні,  в тому числі і позивачки,  звітам позивачки про обсяг виконаної роботи
для нарахування заробітної плати.

Керуючись  ст.303, 304, 311ч.1п.5, 313, 315 ЦПК
України,  колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну  скаргу ОСОБА_2 по  дорученню та
в інтересах Диканської центральної районної лікарні задовільнити
частково.

Рішення
Диканського районного суду Полтавської області від 6 квітня 2007 року
скасувати,  а справу направити на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.