Справа № 2-2210/2007р.
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007року                                                                                     м.
Бориспіль

Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого
судді    Вознюка С.М.,

при
секретарі            Алфімовій І.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

встановив:

11 липня
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що
26 вересня 1992 року відділ реєстрації актів громадянського стану
Бориспільського міського виконавчого комітету Київської області зареєстрував
шлюб між ним та відповідачкою - ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2. На момент подання позову сім'я фактично
розпалась, сторони не спілкуються у зв'язку з відсутністю спільних поглядів на
життя, спору щодо майна та з ким буде проживати діти немає, тому позивач просив
розірвати шлюб.

В судове
засідання позивач та відповідачка не з'явились, надали листи з проханням розглянути
справу без їхньої участі. При цьому позивач підтримав свої вимоги та просив
розірвати шлюб з покладенням на нього судових витрат в справі, а відповідачка
визнала позовні вимоги ОСОБА_1 й також просила розірвати укладений між ними
шлюб. Крім того, відповідачка визнає, що спільне сімейне проживання з позивачем
неможливе, оскільки він зловживає спиртними напоями та знущається з неї та
дітей, у зв'язку з чим на примирення в жодному разі не згодна.

Дослідивши
наявні в справі матеріали, з урахуванням письмових пояснень сторін, суд
приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_1,
оскільки сторони бажають розірвати шлюб за відсутності спору про майно та місце
проживання дітей. Згода на розірвання шлюбу сторонами також засвідчена під час
попереднього розгляд у справи.

Зважаючи
на зміст позовних вимог між позивачкою та відповідачем склалися сімейні
правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105
ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Так, під
час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 вересня
1992 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво №IV-BK №НОМЕР_1
про одруження, видане відділом реєстрації актів громадського стану
Бориспільського міського виконавчого комітету Київської області, й зроблений в
книзі реєстрації актів запис за №306. Від шлюбу сторони мають спільних дітей
-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать свідоцтва про
народження, видані - відділом реєстрації актів громадського стану Бориспільського
міського виконавчого комітету Київської області (VII-БК
№НОМЕР_2) та відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського
міського управління юстиції Київської області (1-БК №НОМЕР_3).

З
письмових пояснень позивача та відповідачки, вбачається, що спільне життя у них
не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони
відмовляються від примирення.

Також
судом встановлено, що майнового спору між позивачем та відповідачкою не існує,
а питання щодо місця проживання спільних дітей вирішено самостійно.

З
урахуванням зазначеного суд визнає той факт, що між сторонами у справі подальше
спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач й звернувся з позовом в
порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України.

Саме
неможливість спільного проживання та ведення спільного господарства між
сторонами, неможливість їхнього примирення, відсутність спору щодо майна та
місця проживання дитини є підставою позовних вимог ОСОБА_1

Крім
того відповідачка вказала й інші суттєві причини, які суд враховує при
ухваленні рішення про розірвання шлюбу: зловживання позивачем спиртними
напоями, хвороба сина ОСОБА_3

Враховуючи
вказані обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що
має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід
розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

У
зв'язку з тим, що позивач просив покласти на нього судові витрати в справі,
відповідачку слід звільнити від судових витрат.

За бажанням
позивача витрати щодо реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст.
110 ч.1, 112 СК України, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Розірвати
шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
зареєстрований 26 вересня 1992 року відділом реєстрації актів громадського
стану Бориспільського міського виконавчого комітету Київської області, запис в
книзі реєстрації актів про одруження №306 (свідоцтво про одруження IV-БК
№НОМЕР_1).

Звільнити
ОСОБА_2від судових витрат у справі.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 державне мито в прибуток держави
в розмірі 17 грн. ОСОБА_2від сплати державного мита звільнити.

В разі
оскарження заява про апеляційне оскарження рішення суду подається протягом 10
днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд
Київської області.