Справа № 22-ц-1300/07                     Головуючий у   1 інстанції  Заріцький С.М.
Категорія       01,39,41                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 травня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області   в  складі: головуючого Воробйової Н.С.
суддів  Коцюрби О.П.,   ОношкоГ.М., при секретарі  Данчук Т.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Комунального підприємства житлового і комунального господарства
Вишгородської міської ради Київської області на рішення Вишгородського
районного суду від 22 січня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до Комунального підприємства житлового і комунального
господарства про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки остаточного розрахунку та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,
-

встановила:

У грудні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом. У позові зазначав, що з 01 березня 2006 року він
працював у відповідача на посаді заступника директора - начальника
відділу комунального господарства, його щомісячна заробітна плата становила 1813,5 грн., в т.ч. 1077 грн. посадовий
оклад 736,5 грн. - надбавки.

22 серпня 2006 року відповідач
запропонував йому перейти на посаду економіста з нижчою заробітною платою.

Оскільки про зміну істотних умов праці відповідач повинен був попередити
його не пізніше, ніж за два місяці, на думку позивача, до 22 жовтня він мав
право працювати на тій же посаді з тим же посадовим окладом. Проте за серпень
та вересень 2006 року
відповідач виплатив йому заробітну плату у меншому розмірі, тому позивач
просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі всього 1428,86 грн.

Крім того ,
у день звільнення з роботи 29
вересня 2006 року
відповідач не провів з ним остаточного розрахунку. Такий розрахунок був
проведений лише 27 жовтня , тобто з
затримкою 28 днів , але не в повному
розмірі - заборгованість
за серпень, вересень виплачена не була.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за серпень - вересень 2006 року 1428,86 грн., середній
заробіток за час затримки остаточного розрахунку за 28 днів та моральну
шкоду  1000 грн.

В процесі розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги, просив стягнути
також премію за серпень 2006
року у розмірі 323,1грн. та витрати по наданню правової допомоги   1000
грн.

Рішенням Вишгородського районного суду від 22 січня 2007 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача
1400,10 грн. невиплаченої заробітної плати за липень, серпень, вересень 2006 року, 1424, 92 грн. заробітної
плати за час затримки остаточного розрахунку при звільненні та 1000 грн. витрат на
правову допомогу , а всього
3825,02 грн. В
іншій частині позову відмовлено.

2

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду
з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи , порушення норм
матеріального і процесуального права та
передачу справи на новий розгляд.

Перевіривши матеріали справи в порядку ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення, суд правильно виходив з того , що позивач
ОСОБА_1 з 01 березня 2006 року працював у
відповідача на посаді заступника директора-начальника
виробничо-технічного відділу ,згідно зі штатним розписом його заробіток
складався з посадового окладу 1077
грн., надбавки 198 грн.,
премії 50 % посадового   окладу.

22 серпня 2006 року відповідач
запропонував позивачеві перейти на посаду економіста з нижчою заробітною
платою. Від такої пропозиції позивач відмовився. Доводи позивача про те , що відповідач
безпідставно не виплатив позивачеві передбаченої штатним розкладом премії у розмірі
50 % посадового
окладу знайшли своє підтвердження доказами , тому суд обгрунтовано стягнув з відповідача недоплачену
премію в сумі 323,1 грн. за
липень та по 538,5 грн. за
серпень та вересень 2006
року а всього 1400,1
грн., а також середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в
сумі 1424,92 грн. та
витрати на правову допомогу в розмірі 1000
грн., ухваливши   у справі законне та
обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги про те ,
що позивач був позбавлений премії законно не приймаються до уваги.

З наявного в матеріалах справи Положенням про преміювання робітників, ІТР
та службовців , що
міститься в Колективному договорі, встановлено , що премії нараховуються за результатами роботи , про що
директором видається наказ ,
який узгоджується з профкомом. .
При цьому п.7.10 Положення встановлено право директора зняти премію з
окремих працівників чи знижувати її розмір за виробничі упущення згідно з
переліком 7.2 Колективного
договору.

Судом беззаперечно встановлено ,
що рішення про зняття та зниження розміру премії позивачеві директором КПЖ
і КГ не приймалося, відповідний наказ з посиланням на виробничі упущення , зазначені в
переліку 7.2 , не
видавався.

За таких обставин суд правильно вирішив , що премії у встановленому штатним розписом розмірі не
виплачені позивачеві безпідставно та задовольнив позовні вимоги про стягнення
невиплачених сум.

Розмір стягнутих судом витрат по наданню правової допомоги відповідає
обсягу наданої адвокатом правової допомоги, підстав для його зменшення не
вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду , викладених
у рішенні.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись с
т. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія судців , -

ухвалила:

3

Апеляційну     скаргу
Комунального     підприємства     житлового
і     комунального господарства
Вишгородської міської ради  відхилити.
Рішення Вишгородського районного суду від
05 лютого  2007
залишити без змін.

Ухвала  набирає
законної сили  з моменту  проголошення і  може  бути
оскаржена  до Верховного   Суду України протягом двох місяців.