Справа №2-580
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року.
Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого
судді Марчука В.Т. при секретарі Єремчук Т.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про усунення перешкод в користуванні горищем,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1в січні 2007
року звернувся до суду з вказаними вище позовними вимогами до відповідачів
ОСОБА_2. та ОСОБА_3.

Посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

В квартирі №2, яка
розташована на другому поверсі зазначеного будинку проживають відповідачі
ОСОБА_3. та його дружина ОСОБА_2., яка є її власником на підставі договору
купівлі-продажу від 03.03.1995
року.

Будинок обладнаний горищем, яке є об'єктом їхньої спільної сумісної
власності і місцем службового загального користування.

ОСОБА_2. на сходовій клітині між першим та другим поверхами будинку, яка,
як і горище, є місцем службового загального користування, самовільно влаштувала
двері, які постійно зачиняла власним ключем, чим перекривала йому вільний
доступ до горища.

Рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної ради м.Чернівці №88/9 від 28.07.1999 року без його
згоди за заявою ОСОБА_2. влаштування дверей на сходовій клітині було узаконено,
в зв'язку з чим він звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з
позовом до Першотравневої районної ради про визнання незаконним зазначеного
рішення та з позовом до ОСОБА_2. про захист права власності та усунення
перешкод в користуванні місцями загального користування.

В ході судового розгляду справи вони з відповідачкою уклали мирову угоду,
яку ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.12.2001 року було
затверджено. Відповідно до п.1 мирової угоди ОСОБА_2. зобов'язалася не чинити
йому перешкод в доступі на горище в любий час.

В зв'язку з досягненням мирової угоди саме на такій
умові, незважаючи на те, що відповідно до висновку №1016 від 02.07.2001 року дослідження
спеціаліста-будівельника встановлення дверей між сходовою клітиною першого та
другого поверхів не відповідають СНІП, він відмовився від своїх позовних вимог
до Першотравневої районної ради про визнання незаконним рішення виконавчого
комітету, яким ОСОБА_2. було дозволено влаштування дверей на сходовій клітині,
і від заявлених позовних вимог до ОСОБА_2. в частині демонтування вхідних
дверей на початку сходової клітини другого поверху.

На виконання укладеної ними мирової угоди та ухвали суду
про її затвердження, в кінці 2001
року ОСОБА_2. через ЖРЕП-9 передала йому ключ від дверей, що розташовані на
сходовій клітині і деякий час він мав вільний доступ до горища. Однак, згодом
відповідачка поміняла серцевину замка і знову позбавила його можливості
користуватися горищем, в зв'язку з чим він звернувся до відділу виконавчої
служби з заявою про примусове виконання ухвали суду щодо виконання п.1,
укладеної мирової угоди і на вимогу державного виконавця в вересні 2003 року
ОСОБА_2. передала йому ключ від замка.

2

В березні 2006
року відповідачі в черговий раз на дверях, що розташовані на сходовій
клітині першого та другого поверхів будинку і виключно через які знаходиться
вхід на горище, поміняли серцевину ключа і встановили табличку з написом про
те, що ключ від горища знаходиться в квартирі №2 та в ЖРЕП-9, що не відповідає дійсності, оскільки в ЖРЕП
вони новий ключ не передали.

Таким чином, відповідачі позбавили його можливості користуватися горищем,
як місцем загального користування співвласників квартир. На його вимоги
передати ключ відповідачі не реагують, через що він, намагаючись вирішити спір
в позасудовому порядку, звернувся з відповідною скаргою на адресу керівництва
ЖРЕП №9, який здійснює послуги з утримання нашого будинку.

ОСОБА_2. та ОСОБА_3. було рекомендовано передати йому ключ та не чинити
перешкод в користуванні горищем, однак вони категорично відмовилися.

Він сплачує експлуатаційні витрати на утримання всього будинку, в тому
числі і за горище, пропорційно до загальної площі займаної квартири, але з вини
відповідачів ним не користується, хоча він є співвласником горища та сходової
клітини.

Вважає, що наявність ухвали Першотравневого районного від 14 грудня 2001 року про
затвердження мирової угоди між ним та ОСОБА_2., якою остання зобов'язалася не
чинити йому перешкод в доступі на горище, не позбавляє його права на звернення
до суду з цим позовом, оскільки через невиконання ОСОБА_2. зобов'язання за
мировою угодою. яке носило триваючий (неодноразовий) характер, виникли нові
підстави для звернення за судовим захистом його порушеного права власника, яке
полягає в тому, що після закінчення виконавчого провадження відповідачі вчинили
дії, якими позбавили його права користування приміщенням, яке належить їм на
праві спільної сумісної власності.

Просив постановити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2. і ОСОБА_3. усунути та
в подальшому не чинити йому перешкоди в користуванні горищем будинку №8 по
вул.Тобілевича в м.Чернівці: забезпечити його вільним доступом до нього, не
закривати на ключ двері, що розташовані на сходовій клітині між першим та
другим поверхом будинку і двері, що ведуть на горище.

Позивач ОСОБА_1в судовому засіданні позов підтримав і підтвердив обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2.. ОСОБА_3. та їх представник ОСОБА_4. в судовому
засіданні позов не визнали і суду пояснили, що будь-яких перешкод в доступі до
горища будинку позивачу вони не чинять. Дійсно у зв'язку із поламкою серцевини
замка дверей сходової клітини вона була замінена, новий ключ від замка
пропонувався позивачу, але він відмовляється його отримати і наполягає на тому,
щоб двері, що ведуть до горища були постійно відчинені.

Разом з тим, приписом державного пожежного нагляду МВС України в
Чернівецькій області їх зобов'язано зачинити на замок люк входу на горище та
попереджено про адміністративну відповідальність в разі невиконання припису.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, яка
складається з 3-х житлових
кімнат площею 105,90 кв.м., що складає 39/100 часток від житлового будинку.

Відповідачка ОСОБА_2. є власником квартири №2 цього будинку, яка
складається з 3-х житлових кімнат площею 96,50
кв.м., що складає 36/100
часток від житлового будинку.

Сходові клітини І площею 12,70
кв.м. та II площею 12,60
кв.м.; горище є місцями службового, загального користування.

Наведені обставини підтверджуються довідкою ЧКОБТІ №70 від 16.01.2007 року (а.с.7).

Згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №485/17 від 01.07.1997 року будинок АДРЕСА_1списано з
балансу житлового фонду і допоміжні приміщення та технічне обладнання передано
у спільну власність власникам квартир.

Згідно довідки ЧКМБТІ №228 від 08.05.2001
року горище в житловому будинку АДРЕСА_1-
це приміщення для користування пожежною службою, санепідемстанцією,
антенною службою, службою по обслуговуванню димарів та працівників ЖРЕПу.

3

Приписом молодшого інспектора СДПЧ-2 ОСОБА_5. від 07.05.2001 року зобов'язано
ОСОБА_2., відповідачку по справі, зачинити на замок люк входу на горище, на
дверях виконати написи про місцезнаходження ключів.

Також цим же приписом зобов'язано ОСОБА_2. горище будинку
утримувати вільним, нічим не захаращувати та попереджена, що в разі невиконання
запропонованих заходів вона буде притягнута до адміністративної
відповідальності.

Таким чином, наведеними вище доказами доводиться те, що горище будинку АДРЕСА_1відноситься до
нежитлових приміщень службового користування.

Позивачем не надано суду доказів чинення відповідачами перешкод вказаним
службам у виконанні своїх обов'язків і зазначені служби не звертались до суду з
відповідними позовними вимогами.

Крім того, ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.12.2001 року затверджена
мирова угода по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2. про захист права
власності та усунення перешкод в користуванні місцями загального користування,
згідно якої ОСОБА_2. зобов'язалася не чинити перешкод ОСОБА_1. в доступі на
горище в любий час (а.с.8-10).

Таким чином, позовні вимоги до ОСОБА_2. є необгрунтованими, оскільки з
цього приводу наявне судове рішення.

Позивачем також не надано суду доказів у перешкоджанні
доступу до горища з боку відповідача ОСОБА_3.

Заявлені позивачем вимоги суперечать зазначеному вище припису СДПЧ-2 від 07.05.2001 року, який ніким
не оспорювався у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є необгрунтований
і в задоволенні його слід відмовити.

Керуючись ст.ст.386, 391
ЦК України, ст.48 Закону України «Про власність», ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 208, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про
усунення перешкод в користуванні горищем відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.