Справа № 22-ц-558/2007 рік                                Головуючий у 1
інстанції Троян Л.Г.
33                                                                Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

26
червня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів     Козлова О.М., Кочегарової Л.М.

при
секретарі Жило І.А. розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Росія" (далі ТОВ"Росія") про розірвання договорів оренди
земельних ділянок, за зустрічним позовом ТОВ"Росія" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про відшкодування витрат від дострокового розірвання договорів оренди
земельних ділянок за апеляційною скаргою ТОВ"Росія" на рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 18 квітня 2007 року,

встановила:

У лютому
2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом до
ТОВ"Росія". Посилалися на те, що в 2000 році вони уклали з
відповідачем договори оренди земельної частки (паю) до 2010 року. В 2005 році
вони отримали державі акти на право приватної власності на землю і тому
відмовляються від подальших договірних відносин з товариством.

Рішенням
Волноваського районного суду Донецької області від 18 квітня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволені.

Договори
оренди земельних ділянок від 11 травня 2000 року, 18 травня 2000 року між ТОВ
Росія" та ОСОБА_2 (спадкодавець ОСОБА_3) і ОСОБА_1. розірвано.
Зобов"язано ТОВ"Росія" повернути позивачам орендовані земельні
ділянки в належному стані та в межах згідно державних актів. У задоволенні
зустрічного позову ТОВ»Росія" відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В
апеляційній скарзі ТОВ»Росія" просить рішення скасувати і відмовити
позивачам у розірванні договорів оренди земельної частки (паю), посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ Росія" ОСОБА_4, який доводи
скарги підтримав, заперечення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5, які просили
відмовити у задоволенні скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню з відмовою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у позові
про розірвання договорів оренди, з таких підстав.

Відповідно
до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального
права.

Встановлено
і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3 в 1997
році отримали сертифікати на земельну частку (пай), площею 4,55 та 4,59 умовних
кадастрових га, вартістю 435 грн. і 485 грн.

У травні
2000 року позивачі уклали з ТОВ"Росія" договори оренди земельної
частки (паю) строком на 10 років. 5 березня 2002 року ОСОБА_3 померла і ЇЇ
дочка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері у вигляді права на земельну
частку (пай), розміром 4,59 умовних кадастрових га.

На
підставі розпорядження голови Волноваської районної адміністрації від 29
березня 2005 року ОСОБА_1. і ОСОБА_2 одержали державні акти на право приватної
власності на землю. В натурі земля позивачам не виділена.

Приймаючи
рішення, на підставі Закону України „Про оренду землі", суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки позивачі отримали державні акти про право
приватної власності на землю, то вони є власниками земельних ділянок, а
відповідач порушив їх право власності і тому це право підлягає захисту шляхом
розірвання договорів оренди земельної частки (паю).

З
висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не відповідають нормам
матеріального права та обставинам справи.

Згідно
ст.651 ЦК України
зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним
є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

У разі
односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Відносини,
пов"язані з орендою земельної частки (паю) регулюються відповідно до Указу
Президента України від 3 грудня 1999 року „Про невідкладні заходи щодо
прискорення реформування аграрного сектора економіки" та Типового договору
оренди земельної частки (паю) (далі Договір), затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах № 5 від 17 січня 2000 року (в редакції
від 26 лютого 2002 року).

Згідно
п.2.3 Договору, договір може бути припинений у будь-який час за взаємною згоди
Сторін. Сторони не мають права відмовитись від виконання умов цього Договору в
односторонньому порядку. У разі виділення земельної ділянки на основі земельної
частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов"язання сторін припиняються
відповідно до чинного законодавства.

Обґрунтовуючи
позов, ОСОБА_1. і ОСОБА_2 посилалися на, що після отримання держаних актів на
землю вони не бажають продовжувати орендні відносини з ТОВ "Росія".
Між тим, зазначають, що товариство умови договору не порушує, що з 2005 року
земельна ділянка на підставі державного акту в натурі їм не виділена.

Заперечуючи
проти позову, представники ТОВ"Росія" вказували, що строк договору
оренди не сплинув, підстави для дострокового розірвання договорів оренди,

передбачені
договором або законом відсутні, позивачі, порушуючи свої зобов'язання за
договорами, намагаються в односторонньому порядку відмовитися від його
виконання.

Ці доводи
не спростовані ОСОБА_1. і ОСОБА_2 та відповідають фактичним обставинам.

Таким
чином, з урахуванням матеріалів справи та наданих доказів, колегія судців
дійшла висновку, що одержання ОСОБА_1. і ОСОБА_2 державних актів на право
приватної власності на землю не є підставою для дострокового розірвання
договорів оренди земельної частки (паю), оскільки такі підстави не передбачені
законом і договором між сторонами. Земельні ділянки не стали окремим об'єктом
права, оскільки не виділені в натурі.

Враховуючи,
що при вирішенні спору, суд першої інстанції неправильно застосував норми
матеріального права, рішення суду про розірвання договорів оренди земельної
частки (паю) підлягає скасуванню з відмовою ОСОБА_1. і ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України, апеляційний суд не вбачає підстав для відшкодування
ОСОБА_1. і ОСОБА_2 судових витрат за рахунок ТОВ"Росія" і тому
скасовує рішення про стягнення на користь позивачів 385 грн.

Рішення
суду першої інстанції в частині відмови ТОВ"Росія" у відшкодуванні
витрат від дострокового розірвання договорів оренди земельних ділянок є
законним і обгрунтованим, відповідає наданим доказам і тому підстав для його
скасування в цій частині немає. У зв"язку з цим, апеляційна скарга
ТОВ"Росія" підлягає частковому задоволенню.

Керуючись
ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Росія" задовольнити
частково.

Рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 18 квітня 2007 року в частині
розірвання договорів оренди земельної частки (паю) та відшкодування судових
витрат - скасувати.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Росія" про розірвання договорів оренди земельної частки
(паю) від 11 травня 2000 року та 18 травня 2000 року відмовити.

В решті частини
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.