Справа №22ц-1293/2007 р.              Суддя по
1-й інстанції: Разумовська О.Г.
Категорія 43                                      Доповідач
апеляційного суду:
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01  серпня 2007 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого
Буренкової К.О., суддів Базовкіної Т.М., Довжук Т.С.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за участю   позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача ОСОБА_2,
представника 3-ї особи - ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві    цивільну справу за апеляційною скаргою

генерального
директора закритого акціонерного товариства «Діавест +»

на рішення Заводського суду м. Миколаєва від 16 квітня 2007 р.., ухвалене
за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Діавест +» , третя
особа - Миколаївське обласне управління в справах захисту прав споживачів, про
стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

встановила:

В лютому 2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до закритого
акціонерного товариства «Діавест +» (далі - ЗАТ «Діавест +), третя особа -
Миколаївське обласне управління в справах захисту прав споживачів, про
стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди

Позивачка
посилалася на те, що в лютому 2006 р. вона придбала у магазині №4 ЗАТ «Діавест
+» компютер (без програмного забезпечення) вартістю 3375 грн., принтер лазерний
кольоровий вартістю 1650 грн., сканер вартістю 475 грн. В той же день вона
сплатила відповідачу 5400 грн. авансу. 17 лютого 2007 р. сплатила 1200 грн.
залишку вартості товару, що підтверджується видатковою накладною на товар та
фіскальним чеком. При розпакуванні товару вона виявила, що придбаний нею
принтер лазерний не підходить по розміру, його корпус в декількох місцях
забруднений фарбою, на гвинтах кришки принтера відсутня контрольна стрічка, що
на її думку, свідчить про використання цього пристрою та його ремонту до
продажу. Крім того, відповідач надав їй невірну інформацію щодо держави -
виготівника даного принтера.

ОСОБА_1 також вказувала, що на її вимогу відповідач відмовився замінити
принтер на інший, а 26 лютого 2006 р. його працівники забрали вказану техніку,
повернувши її вартість.

Проте витрати на доставку товару та телефонні розмови на загальну суму 41
грн. 92 коп. їй відшкодовані не були.

Крім того, позивачка вказувала, що такими неправомірними
діями відповідача їй, як споживачу, спричинена моральна шкода, компенсацію якої
вона оцінила в 23760 грн.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з
відповідача 41 грн. 92 коп. матеріальних збитків, 23760 грн. моральної шкоди та
7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги в частині стягнення
матеріальних збитків і просила також стягнути на її користь витрати на
копіювання документів, відправку переказної кореспонденції, міжміські телефонні
розмови, а також судові витрати. В зв'язку з цим просила стягнути на її користь
109 грн. 97 коп. матеріальних збитків.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2007 р.
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь ОСОБА_1 з ЗАТ «Діавест +» 109 грн.
матеріальних збитків, 500 грн. моральної шкоди, а всього - 609 грн. 97 коп.

На користь
держави з відповідача стягнуто 51 грн. державного мита.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі генеральний директор ЗАТ «Діавест +» просить
оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову
позивачці в позові. Апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи і положенням нормативних актів, якими врегульовано
спірні правовідносини.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна підлягає
частковому задоволенню, а рішення - зміні, із наступних лідстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України від 12 травня 1991 р. №1023-Х11 «Про
захист прав споживачів» (далі - Закон) та ст. 700 ЦК продавець
зобов'язаний своєчасно надати споживачеві необхідну достовірну інформацію про
товар (роботи, послуги) у доступній наочній формі, яка забезпечувала б
можливість компетентного вибору.

Частина 3 ст. 700 ЦК
передбачає, якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і
достовірну інформацію про товар у місті його продажу, він має право вимагати
відшкодування збитків, завданих необгрунтованим ухиленням від укладення
договору, а якщо договір укладено - в розумний строк відмовитися від договору,
вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а
також моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд в межах заявлених вимог повно та
всебічно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам, які надали
сторони, і прийшов до вірного висновку, що в порушення зазначених вимог закону
відповідач при укладенні з позивачкою договору купівлі - продажу принтера не
надав їй необхідної та достовірної інформації у доступній наочній формі щодо
виготівника цього товару, розмірів товару, чим порушив її права як споживача.

За таких обставин суд обґрунтовано зобов'язав відповідача
відшкодувати позивачці матеріальні збитки, які складаються із витрат на
доставку зазначеного товару, оплату рекомендованої кореспонденції, телефонних
розмов з адміністрацією відповідача з метою врегулювання даного спору,
копіювання документів, необхідних для звернення до суду та витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи.

Правильним є висновок суду і щодо покладення на
відповідача обов'язку відшкодувати позивачці моральну шкоду. Разом з тим при
визначенні її розміру, суд не врахував в повній мірі всі обставини даної
справи, зокрема повернення відповідачем позивачці у встановлені Законом строки
сплаченої за товар грошової суми, характер спірних правовідносин, ступінь вини
відповідача.

Виходячи з наведеного та положень ст. 23 Закону колегія
приходить до висновку, що 100 грн. буде достатньою сумою для компенсації,
спричинених позивачці з вини відповідача моральних страждань. Тому рішення суду
першої

інстанції
в частині стягнення моральної шкоди підлягає зміні, а стягнута на користь
позивачка з відповідача сума моральної шкоди зменшенню із 500 грн. до 100 грн.

В решті рішення
слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308,
309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу генерального директора ЗАТ «Діавест +» задовольнити
частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16
квітня 2007 р. в частині
стягнення моральної шкоди змінити, зменшивши суму моральної шкоди, стягнутої на
користь ОСОБА_1 з ЗАТ «Діавест +» з 500 грн. до 100 (ста) грн.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня його проголошення.