Справа №33ц-36 кс/07 Категорія 87
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 травня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області

в складі:
БуренковоїК.О.,  Кутової Т.З.,  Лисенка
П.П.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за

позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13,
ОСОБА_14,  ОСОБА_15,  ОСОБА_16,  ОСОБА_17,
до СВК ім. . Гіталова Ново українського району Кіровоградської області
про виділення майнового паю в грошовому виразі та стягнення моральних збитків

за касаційною
скаргою представника позивачів ОСОБА_18
на рішення Ново українського районного суду  Кіровоградської області  від  9
квітня  2004 року  та
ухвалу    апеляційного суду
Кіровоградської області від 7 липня 2004 p.,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13,
ОСОБА_14,  ОСОБА_15,  ОСОБА_16,  ОСОБА_17 т звернулися до суду з позовною
заявою до СВК ім.  Гіталова Ново
українського району  про виділення
майнового паю  в натурі  та стягнення моральної шкоди.

Справа
розглядалась судами неодноразово. Позивачи змінивши позовні вимоги просять
стягнути з СВК ім.  Гіталова на користь
кожного з них майновий пай в грошовому виразі та моральну шкоду.

Рішенням
Ново українського районного суду Кіровоградської області від 9 квітня 2004 року ,
яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської
області а задоволенні позовних вимог відмовлено.

В
касаційній скарзі представник позивачів просить зазначене рішення місцевого
суду та ухвалу апеляційного суду скасувати,
а по справі ухвалити нове рішення яким задовольнити їх позовні вимоги.

Розглянувши
касаційну скаргу,  колегія суддів дійшла
висновку,  що підстави для перегляду
оскаржених судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що    позивачі
є власниками    майнових паїв
члена колективного сільськогосподарського підприємства. Бувши ми членами
КСП,      в  тому

числі і
позивачами,  24 березня 2000 року було
укладено договір про спільне володіння,
користування і розпорядження майном та передачу його через уповноважену
особу за актом прийому -
передачі в оренду відповідачу,  тобто
СВК ім.  Пталова строком на п'ять років.

За таких
обставин,  суду вірно виходили з
того,  що спірне майно знаходиться у
відповідача в тимчасовому користуванні згідно зазначеного договору,  який на час розгляду справи не був розірваний
сторонами чи то ос порений в суді,  а
тому майно підлягає поверненню позивачам після сплину строку дії договору. Щодо
зобов'язань компенсації вартості майнових паїв у СВК ім.  Пталова перед позивачами,  в наслідок зазначених правовідносин,  не виникло.

За таких
обставин районний суд вірно відмовив в задоволенні позовних вимог про виділення
майнового паю в грошовому виразі,  а
апеляційний суд погодився з зазначеним висновком суду,  оскільки правові підстави для задоволення
позову відсутні. Також,  суди вірно
виходили з того,  що заподіяння моральної
шкоди позивачам з боку СВК ім.  Пталова
приниженням їх честі та гідності не доведено,
тому також вірно відмовили в задоволенні
позовних вимог і в цій частині.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення,  відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи,
а саме про фальсифікацію реєстру

підписів пайовиків до договору від 24
березня 2000 року,  дату його укладення,  не

отримання позивачами орендної плати,
не можна прийняти до уваги,
оскільки таке не є

предметом доказування за даним позовом,
а може бути підставою для пред'явлення

самостійних позовів.     Інші    доводи касаційної скарги    також не
спростовують

наведених
висновків судів.

Керуючись  ст.
ст.  332,
336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до
Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22
лютого 2007 року,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника позивачів ОСОБА_18
відхилити,  а рішення
Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 9 квітня 2004 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 7 липня 2004 р. - залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.