Справа №- 22-ц-456                                                    Головуючий
1 інст. Болотова Л.І.
Категорія - перерахунок
заробітної плати                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 квітня 2007 року судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

Головуючого - Міненкової Н.О.
Суддів - Ларенка
В.І.,Гальянової І.Г. При секретарі -
Набока О.О. розглянувши   у   відкритому
судовому  засіданні   в
м.   Харкові      апеляційну   скаргу Управління пенсійного фонду України у
Красноградському районі Харківської області на рішення Красноградського
районного суду Харківської області від
06 вересня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Красноградського ВАТ АТП -16345, третя особа Управління пенсійного фонду
України в Красноградському районі про визнання недійсної довідки про заробітну
плату  від 08.08.1996 року, -

ВСТАНОВИЛА

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 06 вересня
2006 року задоволенні позовні вимоги ОСОБА_1 до Красноградського ВАТ АТП
-16345, третя особа Управління пенсійного фонду України в Красноградському
районі Харківської області.

По справі
постановлено заочне рішення.

Не погодився з рішенням представник Управління пенсійного
фонду України в Красноградському районі й у апеляційній скарзі просить його
скасувати, посилаючись на необгрунтованність судового рішення та неправильне
застосування норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши сторони судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про
визнання довідки про заробітну плату від 08.08.96
року недійсною, посилаючись на те, що на підставі цієї довідки йому був
нарахований середній заробіток, розмір якого вирахуваний неправильно.

Вважав, що при нарахуванні заробітної плати - розмір погодинної тарифної ставки не був збільшений на 100 відсотків та не
врахована премія в розмірі 60
відсотків по підвищеній тарифній ставки;

·  неправильно
проведений перерахунок тарифної ставки, виходячи лише з шести годинного
робочого дня;

·  в
середній заробіток за основним місцем роботи не була включена тринадцята
заробітна плата за 1987 і 1988 роки;

·  не
врахована плата за роботу у вихідні, святкові дні і у нічний час у подвійному
розмірі;

Просив визнати вищезазначену довідку недійсною та
зобов'язати відповідача провести перерахунок заробітної плати за час роботи в
період ліквідації аварії на ЧАЕС, надавши нову довідку про заробітну плату, яка
на його думку повинна складати 3414,26
руб.

Судом першої інстанції позовні вимоги задоволені у
повному обсязі, з чим судова колегія не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до Листа Держкомпраці УРСР від 23.09.86 року №-136 оплата праці
військовозобов'язаних, призваних на збори і направлених на ліквідацію аварії на
ЧАЕС, провадиться на підставі довідки військової частини, де вони проходили
збори.

2

Згідно з довідкою в/ч 06407 від 25.01.88 року ОСОБА_1.
приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30
кілометровій зоні та має право на отримання заробітної плати у двократному
розмірі за 25 днів грудня 1987 року і 25 днів січня 1988 року ( а.с.10).

Відповідно до ст. 15 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" довідку про
заробіток працівника в 1986-1990 pp. у зоні ЧАЕС
для призначення пенсії надають підприємства ( за основним місцем роботи).

Порядок оплати праці осіб із числа віськовозабов,язаних, призваних на військові
збори, врегульовано Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року
№01013, Листом Держкомпраці СРСР від 15 вересня 1986 року №-0595, Держкомпраці
УРСР від 23 вересня 1986 року №-136, відповідно до яких при призові на
військові збори військовозобов'язаних запасу _ працівників підприємств,
організацій і установ, направлених на виконання робіт по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, оплата праці провадилась у такому порядку:

а)  за весь період
зборів, включаючи час перебування в дорозі, за місцем

постійної роботи зберігається середній заробіток;

б)  за весь період
виконання робіт по ліквідації наслідків аварії в зоні

відчуження виплачувалось до 100 відсотків
тарифної ставки (посадового
окладу);

в)    крім того, за
виконання робіт у відповідних зонах небезпеки (111,11,1)

виплачувалась за фактично відпрацьований час( календарні
дні ) тарифна
ставка(

посадовий оклад) в 3-,2-1 однократному розмірі.

Оплата фактично відпрацьованого часу( з урахуванням вихідних і святкових
днів) у відповідних зонах провадилась із рахункової денної ставки ( посадового
окладу) за даний місяць, поділеної на календарну кількість днів цього місяця.
Додаткова оплата праці за роботу в надурочний час у вихідні та святкові дня не
проводилася.( Лист Міністерства праці та соціальної політики України від
6.07.98року №-02-220).

Відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від07.05.86
№-153/10-43 для робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації
наслідків аварії, в зоні іонізуючого випромінювання був встановлений -
шестигодинний робочий день.

В 1995 році позивачу була встановлена 2 група інвалідності, пов'язана з
виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийняв розрахунки
проведені експертом , відповідно до висновку судово - бухгалтерської експертизи
від 17 травня 2006 року №-3191 ( а.с. 104-112) та узяв за основу висновок
експертизи за другим варіантом , при умові, що заробітна плата ОСОБА_1 за
період з 06.12.1987р. по 28.01.1988 року з урахуванням даних графіків бойового
чергування за грудень 1987 року та січень 1988 року складе 3414,26 руб., в тому
числі - за грудень 1987р.- 1694,10
і за січень 1988 року -1720,16 руб.

Судова колегія з даними розрахунками погодитись не може, так як вони
протирічять  діючим нормативним актам,
зазначеним вище.

Крім того, на час знаходження позивача у зоні відчуження діяло
розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986
року №-964, згідно
якого оплата праці робітників, зайнятих на роботах у третій та першій зонах
небезпеки оплачувалась відповідно у двох, трьох та чотирьохкратному розмірі,
понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки,
встановленої за основним місцем роботи.

Тобто, на час роботи за зазначений період робота ОСОБА_1 оплачувалась
в кратному розмірі, входячи з тарифної ставки за місцем роботи без застосування
підвищених тарифів.

Між тим, судом необгрунтовано було узято до розрахунків 8 -ми годинний
робочий день, а також надані позивачем графіки чергувань, виконані ним власноручно.

3

Відповідно до ст.
58 і 59 ЦПК
України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

А тому посилання на графіки чергувань, виконані власноручно позивачем, без
посвідчення їх компетентними органами не можуть бути доказом, як і припущення
експерта відносно тривалості робочого часу в період цих чергувань.

При цьому оплата фактично відпрацьованого часу( враховуючи вихідні і
святкові дні) у відповідних зонах повинна проводитись з розрахунку тарифної
ставки за даний місяць, поділену на календарну кількість днів цього місяця.
Додаткова оплата днів роботи, які приходяться по календарю на вихідні і
святкові дні не проводиться. ( Роз'яснення Держкомпраці СРСР від 15.09.86 року
№-0595( лист Держкомпраці УСРС від 23.09.86 №-136 „Про порядок матеріального забезпечення
призваних на збори військовозобов'язаних", Постанова ЦК КПРС, Президії
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07 травня 1986року
№-524-156).

Враховуючи вищезазначені нормативні акти судова колегія приходить до
висновку, що оплата праці позивачу повинна була провадитися в такому порядку:

За весь період зборів, включаючи час перебування в дорозі, за місцем
постійної роботи за ним зберігався середній заробіток. Відповідно до розрахунку
середнього заробітку, з яким судова колегія погоджується, середній заробіток за
дні роботи в зоні відчуження склав 660
грн.

При нарахуванні збереженої заробітної плати бралась до уваги оплата праці
за два попередніх місяці роботи, що передували місяцю, в якому особу було
призвано на виконання робіт в зону відчуження( жовтень - листопад
1987р.).

Середній заробіток позивача, з урахуванням усіх складових
для його обчислення становить за 29
днів жовтня -358,84 та 20 днів листопада
1987року -287,81 крб.

358,84+287,81(29+20)= 646,65кр./49
днів =13,20 за день.
( Збереження
середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження - грудень 1987р.
25х13,20=330,00крб., січень 1988року 25х13,20=330,00крб.)

2.3а весь період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії в зоні
відчуження виплачувалось до 100%
тарифної ставки (посадового
окладу).

3.3а виконання робіт у відповідних зонах небезпеки(111,11,1) виплачувалась за
фактично відпрацьований час (календарні
дні) тарифна ставка( посадовий оклад) в 3-2
і двократному розмірі.

Згідно з довідкою військової частини №-06407 від 25.01.88р.
ОСОБА_2 мав
право на отримання заробітної плати у двократному розмірі ( а.с. 19).

Годинна тарифна
ставка ОСОБА_1 на той час становила 0,856
крб.

Відпрацьовано 25 днів за
грудень 1987року та 25 днів за
січень 1988року, з них відпрацьовано у вихідні та святкові за грудень 3 дні та за січень
5 днів, тобто( 25 -днів х
6годин=150 годин. 150х 0,856x2
( кратність) = 256,80 крб. + 30,82грн. за
грудень та 150x0,856x2+51,36=
308,16 крб. січень,(додатково з них святкові та вихідні
дні:Зх6=18годин х 0,856х2=30,82,-грудень1987), 5x6=30 годин х 0,856x2=51,36крб.-
( січень 1988рік)
Всього за грудень 1987р. нарахування склали: 287,62 крб. та. за січень 308,16 крб.

Шестигодинний робочий день ( 36 годинний робочий тиждень), як і підвищена оплата праці,
були введені з моменту аварії на Чорнобильській АЕС. ( Постанова
Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.86 №-153/10-43, Лист
Міністерства праці України від 05.09.1996
року №-09-3013).  Достовірних доказів про те,

4

що
ОСОБА_1 підчас виконання робіт при ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи працював більше ніж шість годин в день суду не надано.

Судова колегія вважає також, що безпідставно судом першої інстанції
врахований до середнього заробітку позивача максимальний розмір премії 60%.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від05.06.86 року №-665-195 передбачено
встановлення максимального розміру пенсії не вище 60% тарифної ставки
на місяць.

Згідно роз'яснень Держкомпраці УРСР та УКРСОФПРОФа від08.01.1987р. премія
встановлюється деференційно до 60%
за виконання конкретних показників роботи керівниками підприємств за згодою
з профспілковим комітетом.

Ніяких доказів для необхідності врахування такого розміру премії суду не
надано.

Судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з відмовою
ОСОБА_1 у задоволенню позову, оскільки ним не надано доказів на підтвердження
своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309ч.
1,313,314 ч.2,317,319
ЦПК України судова колегія,

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу Начальника Пенсійного Фонду України у
Красноградському районі Харківської області задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 06 вересня 2006 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути
оскаржено

безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців шляхом подачі

касаційної скарги.