Справа № 2-48/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 грудня 2007 року
Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:                 Католікяна
М.О.,

при секретарі:              Синенко
М.О.,

з участю:

- представника
Управління капітального будівництва Дніпропетровської міської ради Горобець
Ю.В.;

- представника
відповідачаОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом Прокурора Самарського району міста Дніпропетровська в
інтересах Управління капітального будівництва Дніпропетровської міської ради до
ОСОБА_1, треті особи - Дніпропетровська міська рада, Виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про зобов'язання
привести добудову у відповідність до будівельно-технічних норм,

УСТАНОВИВ:

23 травня 2005 року Прокурор Самарського району м.
Дніпропетровська в інтересах Управління капітального будівництва
Дніпропетровської міської ради звернувся з позовом доОСОБА_1. про знесення
добудови. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у 80-их роках ХХ
сторіччя Управління капітального будівництва побудувало самопливний
каналізаційний колектор (д-800 від КНС-60 ж/м Придніпровський до КНС по вул.
Кольська). При коригуванні проектно-кошторисної документації у 2004 році
з'ясувалося, що на трасі колектору розташоване кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке
належить відповідачеві (АДРЕСА_1). На думку позивача будівництво та само
розташування кафе порушують його права, перешкоджають у доступі до колектору,
що явилося причиною звернення позивача до суду з позовом про знесення добудови
до кафе, під якої проходить колектор та зобов'язання відповідача відшкодувати
пов'язані з цим витрати (а.с.а.с. 26, 27).

06 березня 2006 року суд своєю ухвалою залучив до участі
у справі в якості третьої особи колишнього власника будівлі кафеОСОБА_2(а.с.
75-звор.).

10 серпня 2006 року Прокурор Самарського району м.
Дніпропетровська уточнив позовні вимоги в частині об'єктів, які підлягають
знесенню, прохаючи зобов'язати відповідача самостійно провести демонтаж
прибудови «А2-1», «а3-1» (а.с.а.с. 157, 158).

13 листопада 2006 року суд своєю ухвалою залучив до
участі у справі в якості третьої особи КП «ДМБТІ» (а.с. 182).

12 грудня 2006 року Прокурор Самарського району м.
Дніпропетровська знову уточнив та збільшив позовні вимоги, прохаючи зобов'язати
відповідача за власні кошти привести самочинно переобладнану терасу «А2-1»
у первісний стан, знести самочинно побудовані прибудови «а2-1», «а3-1».
Позовні вимоги Прокурор Самарського району

м. Дніпропетровська обґрунтував тим, що вони обумовлені
необхідністю Дніпропетровської міської ради вилучити частину земельної ділянки
для державних та громадських потреб (а.с.а.с. 188, 189).

18 грудня 2006 року суд своєю ухвалою залучив до участі у
справі в якості третіх осіб Дніпропетровську міську раду та Виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради

(а.с. 190).

11 травня 2007 року у справі було подано позов
Дніпропетровської міської ради доОСОБА_1. про зобов'язання повернути земельну
ділянку, приведення земельної ділянки до первісного стану (а.с.а.с. 208 - 210).

02 серпня 2007 року позов Дніпропетровської міської ради
був прийнятий до спільного провадження з первісним позовом (а.с. 208).

26 жовтня 2007 року суд своєю ухвалою залишив без
розгляду позов Дніпропетровської міської ради (а.с. 228).

13 листопада 2007 року Управління капітального
будівництва Дніпропетровської міської ради уточнило позовні вимоги та просило
зобов'язати відповідача за власний рахунок привести прибудову «А2-1»
у відповідність до чинних будівельно-технічних норм, здійснити виконавчу зйомку
колектора і залишеної частини прибудови, нанести на чергові планшети міста
розташування колектора по відношенню до залишеної частини прибудови та погодити
з експлуатуючою організацією МВКП «Дніпроводоканал».

У судовому засіданні представник Управління капітального
будівництва Дніпропетровської міської ради підтримала позов в останній редакції
у повному обсязі.

Представники відповідача заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

Представники Дніпропетровської міської ради, Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської ради, КП «ДМБТІ», ОСОБА_2., у судове
засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином.

Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 03.06.2003 р. між КП ТВФ
«Оранда» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №
88, за яким останній придбав нежитлову будівлю АДРЕСА_2 (згодом -АДРЕСА_1), яка
на час укладення договору складалася з будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»

«А-1», прибудови «А1-1», прибудови тераси «А2-1»,
прибудови тамбура «а-1», прибудови кіоску «а1-1», ґанку «а», сход «а1»
загальною площею 126,5 м2 (а.с.а.с. 99, 100).

08 липня 2003 року рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області у справі № Д6/263 договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 88 від 03.06.2003 р. та додаток № 1 до цього договору були визнані дійсними,
а за ОСОБА_2 - визнано право власності, у тому числі на нежитлову
будівлюАДРЕСА_2

м. Дніпропетровськ (а.с.а.с. 96 - 98).

16 грудня 2003 року між ОСОБА_2 та відповідачем було
укладено договір купівлі-продажу, за яким остання придбала нежитлову будівлю
АДРЕСА_2. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі
заНОМЕР_1(а.с.а.с. 8, 10, 31, 68).

17 січня 2004 року відповідач зареєструвала своє право
власності на придбане майно у електронному Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, про що свідчать відповідна відмітка на зворотньому боці договору та
витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно

№ 2590137 від 17.01.2004 р. (а.с.а.с. 8-звор., 10-звор.,
31-звор., 32, 68-звор., 70, 137).

Після придбання зазначеного майна відповідач самовільно
побудувала прибудову тамбура «а2-1» площею 3,3 м2 та
прибудову (незавершено) «а3-1» площею 6,3 м2. Крім того,
відповідач самовільно збільшила площу прибудови тераси «А2-1» на
29,3 м2 за рахунок перекриття її дахом. Зазначені обставини
підтверджуються копією технічного паспорту, виготовленого за станом на
16.03.2004 р., копією листа КП «ДМБТІ» № 7615 від 21.08.2006 р., показаннями
співробітника КП «ДМБТІ» ОСОБА_5, допитаної в якості свідка

(а.с.а.с. 143 - 147).

Під прибудовою тераси «А2-1» проходить
самопливний каналізаційний колектор

(д-800 від КНС-60 ж/м Придніпровський до КНС по вул.
Кольська), про що свідчать матеріали справи (а.с.а.с. 28 - 30).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Цивільним кодексом України.

В силу абз. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може
бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є
непорушним.

Аналогічні положення містить в собі й ч. 1 ст. 321 ЦК
України.

Ураховуючи те, що за відповідачем зареєстроване у
встановленому законом порядку право власності на прибудову тераси «А2-1»,
суд вважає, що підстав для задоволення позову в частині її приведення до чинних
будівельно-технічних норм не існує.

Управління капітального будівництва Дніпропетровської
міської ради ані в позовній заяві, ані у поясненнях не зазначило, до яких
конкретно будівельних норм та яким чином необхідно привести прибудову тераси.
Для цього Управління капітального будівництва Дніпропетровської міської ради
мало достатньо часу (більше за два роки), а його численним представникам
неодноразово роз'яснювалось право уточнити заявлені вимоги.

Що стосується збільшення внутрішньої площі прибудови
тераси на 29,3 м2, то таке збільшення відбулося лише через
перекриття тераси дахом, що потягнуло за собою зміну коефіцієнту, на якій
провадиться множення показника арифметичної площі. Таким чином, сама пляма
(контури, геометрія) прибудови не змінювалася, про що свідчать копія листа КП
«ДМБТІ» № 7615 від 21.08.2006 р., а також показання свідка ОСОБА_5

Зважаючи на те, що пляма на мапі міста спірного об'єкту,
під яким розташований колектор, не змінилася, може йтися виключно про відносини
щодо землекористування, оскільки дотепер земельна ділянка під будівлею кафе
відповідачеві у встановленому законом порядку не виділено, проте питання
землекористування та землевідведення не відносяться до компетенції Управління
капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, про що свідчить копія
Положення про Управління капітального будівництва Дніпропетровської міської
ради, затвердженого рішенням ХІІІ сесії Дніпропетровської міської ради ХХІІІ
скликання від 19.04.2000 р. № 25/13, а навпаки є прерогативою територіальної
громади міста (а.с.а.с. 80 - 83).

Решта позовних вимог (здійснити виконавчу зйомку
колектора і залишеної частини прибудови, нанести на чергові планшети міста
розташування колектора по відношенню до залишеної частини прибудови тощо) також
не підлягає задоволенню, оскільки ці дії по суті не можуть відноситись до
компетенції відповідача.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215,
218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Прокуророві Самарського району міста Дніпропетровська в
інтересах Управління капітального будівництва Дніпропетровської міської ради у
позові до ОСОБА_1, третя особа - Дніпропетровська міська рада, про зобов'язання
привести добудову у відповідність до будівельно-технічних норм відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: