Справа № 33-ц-475/07                                                   Головуючий
у першій інстанції - Підлісна І.М.
Категорія-13                                                                     Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
серпня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Завидовської -
Марчук О.Г.,  Русинчука М. М. ,  Мудренко Л.І.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про втрату права на
житло та зустрічним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_4 про
визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло,  вселення в квартиру за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2005
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 17 січня 2006 року,

встановила:

В
березні 2002 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5. ,  ОСОБА_3. про визнання їх втратившим права на
житло.

В серпні
2005 року ОСОБА_2. ,  ОСОБА_3.,
звернулися з зустрічним позовом до ОСОБА_1.,
ОСОБА_4. про визнання недійсним та скасування свідоцтва
про право власності на житло та вселення в квартиру.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2005 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 17 січня 2005 року,
позов ОСОБА_1. задоволено,
визнано ОСОБА_2. ,  ОСОБА_3.
втратившим право на житло,  в зустрічному
позові відмовлено.

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування
судами обставин справи,  порушення норм
матеріального і процесуального права,  в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень з постановлениям нового рішення
про задоволення їх позовних вимог.

Відповідно
до Закону України « Про внесення змін до Закону України « Про судоустрій
України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-V дана
справа була передана до розгляду відповідно до глави 2 Розділу V Цивільного
процесуального кодексу України апеляційному суду Волинської області.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1. та відмовляючи з задоволені  зустрічного
позову,   місцевий  суд
правильно  виходив з того,   що

2

відповідачі втратили право на житло,
оскільки більше 6 місяців без поважних причин не проживали в спірній
квартирі,  позивачі не створювали їм
перешкод в користуванні цим житлом,
даний факт стверджується письмовими матеріалами по справі та показами
свідків ОСОБА_6.,  ОСОБА_7 Крім
того,  свідоцтво про право власності на
житло було видано позивачам правомірно,
оскільки на момент приватизації спірної квартири відповідачі втратили
право на проживання в кв.АДРЕСА_1і.

Апеляційний
суд погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно
зі  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального і процесуального права,  а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 17 січня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.