АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

4 травня
2007 року                                     м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі: Лісової В.І.,

Новосядлої
В.М.,  Жданової B.C.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою Державного
підприємства Міністерства оборони України «Київський автомобільний ремонтний
завод» на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2004 року в справі за
позовом ОСОБА_1 таОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Державного підприємства Міністерства оборони України
«Київський автомобільний ремонтний завод»,
Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання
права на жилу площу,  зобов'язанні видати
ордер на жиле приміщення та зобов'язанні укласти договір найму жилого
приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні
2004 року позивачі звернулись у суд з вказаним позовом,  який обґрунтовували наступним.

У 1984
році позивач ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_2,
яка на той час працювала у відповідача в Державному підприємстві
Міністерства оборони України «Київський автомобільний ремонтний завод» (вч А
1014).

У 1982
році ОСОБА_2 була виділена для проживання кімната у гуртожитку для одинаків по вулиці
АДРЕСА_1

У 1985
році сім'ї була виділена кімната у гуртожитку для сімейних на першому поверсі
по вулиці АДРЕСА_1

У 1988 році
сім'я була поставлена на квартирний облік.

У 1990
році позивач ОСОБА_1 також став працювати на цьому підприємстві і з 1991 року
був прописаний у цьому ж гуртожитку.

У 1991
році,  на час реконструкції будинку
гуртожитку,  сім'я була відселена в інше
місце за адресою вулиця АДРЕСА_2.

Після
реконструкції гуртожитку у 1995 році сім'ї позивачів була виділена жила площа -
дві кімнати жилою площею 22.6 кв.м. (14.1 і 8.5 кв.м.),  загальною площею 42 кв.м.,  яка значиться за номером АДРЕСА_2

В цій кімнаті
позивачі проживають і по теперішній час.

Рішенням
Київської міської ради №106/1083 від 30 листопада 2000 року була надана згода
на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва об'єктів
відомчого житлового фонду разом із усіма об'єктами благоустрою та
обслуговування,  незалежно від місця їх
розташування.

Справа №
33п - 425 кс 07                                                         Категорія 19 ЦП:

АПП:

Головуючий у
першій інстанції Шереметьєва Л.А.

Доповідач
Новосядла В.М.

2

Рішенням
Київської міської державної адміністрації №28 від 14 січня 2002 року
будинокАДРЕСА_1 приймається
до комунальної власності територіальної громади м. Києва та підлягає передачі
до комунальної власності громади Солом'янського району м. Києва.

Рішенням
Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №825 від 8 липня 2002
року вказаний будинок прийнятий до комунальної власності територіальної громади
Солом'янського району м. Києва.

На
прохання позивачів видати ордер на займану ними площу,  Державним підприємством МОУ «КАРЗ» було
відмовлено.

Позивачі
просили визнати за ними і їх неповнолітніми дітьми право на житлову площу
розміром 42 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2

Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2004 року у задоволенні
позову було відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2004 року рішення суду першої інстанції
скасовано і справу направлено на новий розгляд.

В касаційній
скарзі відповідач Державне підприємство Міністерства оборони України «Київський
автомобільний ремонтний завод» просить ухвалу апеляційного суду скасувати і
залишити в силі рішення суду першої інстанції через порушення норм
процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права,  чи порушення норм процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувана
ухвала постановлена із додержанням норм процесуального права,  доводи скарги не спростовують висновків суду.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський
автомобільний ремонтний завод» відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_1
таОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський
автомобільний ремонтний завод»,
Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання
права на жилу площу,  зобов'язанні видати
ордер на жиле приміщення та зобов'язанні укласти договір найму жилого
приміщення залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не

підлягає.