Справа № 22ц- 1085 / 07                                       Головуючий
Категорія  33                                                         Доповідач
апеляційного суду Кутова Т.З.
року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі: головуючого Лисенка П.П., суддів: Кутової Т.З., Данилової О.
О., при секретарі Варміш О.С.,
за участю представників позивачки ОСОБА_3 таОСОБА_4., відповідачки
ОСОБА_2., її представника ОСОБА_5. представника виконавчого комітету Вознесенської
міської ради Миколаївської області Пономаренко Л.В.,
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від  15
за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого
комітету Вознесенської міськоїради
виконкому Вознесенської міськоїради Миколаївської області
частково незаконним та визнання недійсним Державного акту на право
приватної власності на землю
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та виконавчого комітету
Вознесенської міської ради про визнання незаконним його рішення № 237 від 21 вересня 1993 року про
передачу земельної ділянки у приватну власність відповідачці та Державного
акту, виданого на ім'я відповідачки, на право приватної власності на землю
В позові зазначено, що позивачці на праві власності належить будинок АДРЕСА_1, а відповідачці
будинок 1 за тією ж адресою. Межі земельної ділянки, переданої у власність
відповідачки, на підставі оспорюваного рішення та акту, не відповідають межам
земельної ділянки, яка раніше їй передавалась у користування. Таке призвело до
зміни межі між суміжними земельними ділянками та зменшення розміру земельної
Посилаючись на таке, позивачка просила задовольнити її позовні вимоги,
зазначаючи, що позовну давність нею не порушено, оскільки про наявність
оспорюваних документів вона дізналася в 2006
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2007 року  в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить вказане рішення
суду скасувати, а справу направити на новий розгляд, посилаючись на те, що суд
не в повній мірі дослідив обставини справи, а наявним доказам по справі
дав  не вірну оцінку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи
і перевіривши зазначені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого 23
лютого 2006 року, є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 24). За даними БТІ
домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 514 м. кв.

На суміжній земельній ділянці № 1 по пров. Українському розташований
житловий будинок, належний на праві власності відповідачці на підставі договору
купівлі -продажу від 24 грудня 1975 року (а.с. 48). Виконавчим комітетом
Вознесенської міської ради №
237 від 21 вересня 1993 року було
прийнято рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2.
площею 1115 га.
Після чого 16 грудня 1993 року вона
отримала Державний акт на право
приватної власності на земельну ділянку площею 1000 кв. м.

Як слідує з пояснень сторін і про таке зазначено в позовній заяві, що
підставою для звернення до суду ОСОБА_1 з даним позовом стало те, що ОСОБА_2.
пред'явила до неї позов про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
оскільки ніби то ОСОБА_6 встановила металевий гараж та посадила  виноград на земельній ділянці належній,
відповідачці.

Між  тим,                   суд не звернув
увагу  на те,  що
ці  обидва позови  є

взаємопов'язаними, так як виникли з одних правовідносин. Тому суду першої
інстанції слід було враховуючи обставини саме даної справи, обговорити питання
щодо можливості об'єднання вказаних позовів в одне провадження відповідно до
вимог ст. 126 ЦПК України.

Враховуючи, що суд розглянув не всі вимоги сторін і цей недолік не може
бути усунутий ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції, то на
підставі п. 5 ст. 311 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з
направленням  справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи, суду слід врахувати наведене та перевірити
доводи позивачки стосовно не відповідності меж спірних земельних ділянок,
визначених в оспорюваному Державному акті на землю, раніше встановленим межам
між цими земельними ділянками, або межам, які фактично склалися між сторонами
на час видачі Державного акту. Враховуючи, що для вирішення вказаних питань
необхідні спеціальні знання в галузі землевпорядкування, суду також слід
обговорити питання щодо можливості призначення технічної земельної експертизи.
В залежності від встановленого, вирішити спір в відповідності до вимог закону.

Керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1
задовольнити. Рішення Вознесенського   міськрайонного суду Миколаївської області
від 15 березня  2007
р.       скасувати, а справу    повернути
до того ж суду   на  новий розгляд
іншому судді

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але протягом двох

місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржена
в касаційному порядку до

Верховного Суду України.