УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

31 травня 2007
року                                                                                           м.
Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Черемиської
М.Є., Біляєвої О.М., Лоленко
А.В., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спадкового майна в натурі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2004 року,

встановила:

У березні 2004 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розподіл
спадкового майна в натурі, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати
ОСОБА_3. Він є спадкоємцем за заповітом, який посвідчений нотаріально
07.06.1994 року.

На момент смерті ОСОБА_3. перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2,
який є пенсіонером і має право на обов'язкову частку у спадщині.

Спадщина складається з об'єктів рухомого та нерухомого майна загальною
вартістю 300111 гр., предметів домашньої обстановки та вжитку на загальну
вартість 31755 гр.

Позивач просив виділити йому в натурі майно, яке складається
з житлового будинку у с Михайлівське
Рубежівське Києво-Святошинського району Київської області, чотирьох
автомобілів, автопричепа та гаража, загальною вартістю 386222 гр., а
відповідачу ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1 вартістю 321000 гр. та предмети
домашньої обстановки та вжитку на суму 31755 гр.

Справа№
33ц-755кс 07

.

В судовому
засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, просила виділити
позивачу 1А частку вказаної квартири та будинок АДРЕСА_2; а інше майно
відповідачеві.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2004 року
позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2004 року рішення суду
першої інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, та залишити в
силі рішення Солом'янського районного суду м. Києва як помилково скасоване.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або не
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду а
апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права та
відсутні передбачені ст. 342 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2004 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.