УХВАЛА

Іменем   України

7  вересня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю.,

суддів
Базовкіної Т.М., Буренкової К.О., Колосовського С.Ю., Лівінського І.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсним купівлі-продажу з прилюдних торгів частки жилого
дому, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 9 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 11 серпня 2004 року,

встановила:

В  лютому 2004 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2. про

визнання недійсним купівлі-продажу з прилюдних торгів 7/25 часток жилого

будинку по АДРЕСА_1, зазначаючи, що належну йому

частку жилого будинку було продано з прилюдних торгів в порядку звернення

стягнення на майно для покриття заборгованості по аліментам. При цьому
виконавча

служба не взяла до уваги, що він сплачував аліменти та погасив
заборгованість. Тому

не було передбачених законом підстав для звернення стягнення на його майно.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 9 квітня 2004 року, яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2004
року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення, а справу передати
на новий судовий розгляд, посилаючись на неповне з'ясування судами обставин
справи, необґрунтованість висновків, неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не
зазначені підстави, які передбачені законом, для визнання недійсною оспорюваної
угоди та не доведені обставини, на які він посилався в обґрунтування своїх
доводів щодо сплати аліментів. Не заявив вимог щодо оспорювання прилюдних
торгів, дій державного виконавця та правовстановлюючих документів.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його рішення без
змін.

Проте з таким
висновком судів не можна погодитися, виходячи з наступного.

Під підставами
позову, які згідно зі ст. 103 ЦПК України (1963 року, який діяв на час розгляду
справи) може змінити лише позивач, слід розуміти відповідно до ст. 137 цього
Кодексу обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Тому

Справа №33ц-465/07

Категорія 26

Головуючий суду
першої інстанції Дьомич Д.М.

Суддя-доповідач
Вовненко Г.Ю.

відсутність
посилання позивача на певну норму закону само по собі не означає, що ним не
зазначені передбачені законом підстави для визнання оспорюваної угоди
недійсною.

Зокрема,
із змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на відсутність у
державної виконавчої служби передбачених законом підстав для продажу з
прилюдних торгів спірної частки жилого будинку для покриття заборгованості по
аліментам, оскільки ним сплачувались аліменти та погашалась заборгованість.

Враховуючи
зазначені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зважаючи на те,
що порядок стягнення аліментів і звернення стягнення на майно боржника
встановлені ст.ст. 62, 74 Закону України "Про виконавче провадження"
( далі - Закон), то саме невідповідність оспорюваної угоди вимогам вказаних
норм закону, за змістом позовної заяви є підставами позову.

Проте
суд в порушення ст. 15 ЦПК (1963 р.) не перевірив наявність передбачених ч. 2
ст. 74 Закону підстав для звернення стягнення на майно боржника та відсутність
у боржника іншого майна, достатнього для погашення заборгованості, як того
вимагає ст. 62 Закону.

Дослідження
зазначених обставин стосується прав та обов'язків відповідної державної
виконавчої служби, проте до участі в справі дана служба не була залучена.

Таке
порушення згідно з п. 4 ч.1 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування
рішення і передачі справи на новий судовий розгляд.

Висновок
суду, щодо того, що позивач не оспорив прилюдні торги, дії державного виконавця
та правовстановлюючі документи на спірну частку жилого дома, суперечить
положенням ст. 15 ЦПК (1963 p.),
які зобов'язували суд роз'яснити учасникам справи їх права та обов'язки,
попередити про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти
здійсненню їх прав, передбачених процесуальним кодексом.

Зважаючи
на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають
скасуванню з передачею справи на новий судовий розгляд.

Керуючись
ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України та Законом України від 22 лютого
2007 року № 697-V "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ", колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 9 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2004 року скасувати.
Справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.