АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2959 / 2007                                              Головуючий
у 1 -й інстанції - Городець кий Д.І.
- 29/31                                                                 Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня    2007 року Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Ремез В.І.

суддів       -
Прозорової М. Л.,  Григорченка Є.І.

при
секретарі   - Панченко Д.Б розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в  м.
Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі

ОСОБА_1на рішення Магдаліновського районного суду Дніпропетровської області
від 9 лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про витребування
майна з чужого незаконного володіння,
стягнення матеріальної та моральної шкоди та зустрічному позову
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на майно,  витребування майна з чужого незаконного
володіння,  стягнення моральної шкоди ,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
3вернувся до суду з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати рішення Магдаліновського районного суду
Дніпропетровської області від 9 лютого 2007 року та постановити нове рішення
про задоволення його позовних вимог.

Зазначеним
рішенням відмовлено як в позові ОСОБА_2. до ОСОБА_1. про витребування майна з
чужого незаконного володіння,  стягнення
матеріальної та моральної шкоди так і в зустрічному позові ОСОБА_1. до ОСОБА_2.
про визнання права власності на майно,
витребування майна з чужого незаконного володіння,  стягнення моральної шкоди   /а.с.
229-232/.

Як на
підстави апеляційної скарги ОСОБА_1. посилався на те,  що рішення суду ухвалене з порушенням норм
матеріального закону /а. с. 235/.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
співвласники,  бувши члени КДСР
„Степовий",  які об'єдналися в ТОВ
АФ „Едність" ,  та деякий час
співпрацювали з ТОВ „Зоряна",  мали
на праві власності сільськогосподарську техніку,  серед якої був культиватор КПС-4 1985 р.
випуску,  вартістю 130 грн. /а.с.  13,
94-95/. Серед 10 співвласників були: позивачка ОСОБА_2. та мати
відповідача - ОСОБА_3.,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років

8.12.2003
року співвласники звернулися на ім'я голови комісії по врегулюванню майнових
відносин з проханням виділити їм майновий пай цілісним комплексом,  загальною вартістю 14701,  в тому числі культиватори КСП-4,  у кількості двох штук,  вартістю 158 грн. /а.с.  97, 99/.

Між
тим,  згідно протоколу засідання комісії
по врегулюванню майнових відносин від 12 січня 2004 року співвласники отримали
серед техніки - КСП-4, 2 1985 року. Вказівка на культиватор КСП-4 в даному
протоколі відсутня /а.с.  14, 29/.

Рішенням
Магдалінівського районного суду від 16 листопада 2005 року встановлено факт
належності мати відповідача - ОСОБА_3. сертифіката №408 на майновий пай в
розмірі 3529 грн.44 коп. /а.с.  180/. В
даному рішенні нема вказівки про належність ОСОБА_3. культиватора КСП-4.

Що
стосується розписки ОСОБА_4. від 12 серпня 2003 року,  згідно якої він начебто продав ОСОБА_3. з
селянського господарства культиватор КСП-4,
то колегія суддів вважає,  що

суд
першої інстанції обґрунтовано не прийняв розписку до уваги,  оскільки така розписка не може свідчити про
належне оформлення договору купівлі-продажу майна. Крім того,  в своїх запереченнях на позовну заяву від
14.10.2003 року відповідач ОСОБА_1 . посилався на те,  що спірний культиватор належав його матері -
ОСОБА_3. на підставі майнового сертифікату № 408 від 16.08. 2000 року
/а.с.  48/,  а не на підставі договору купівлі-продажу.

Також,  згідно протоколу огляду від 9 квітня 2006
року на рамі культиватору КСП-4 зірвана табличка з номером,  а сторони не вказали відповідні номера на
рамі культиватора,  як один із
індивідуальних ознак свого особистого майна /а.с. 89/.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у
задоволенні як позову ОСОБА_2. до ОСОБА_1. про витребування майна з чужого
незаконного володіння,  стягнення
матеріальної та моральної шкоди так і зустрічного позову ОСОБА_1. до ОСОБА_2.
про визнання права власності на майно,
витребування майна з чужого незаконного володіння,  стягнення моральної шкоди.

З таким рішенням
ОСОБА_2. погодилися і не оскаржила.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог,  колегія суддів
приходить до висновку,  що скаргу необхідно
відхилити,  а рішення суду залишити без
змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір,  який виник між
сторонами,  суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права і обов'язки сторін,  обставини справи,  перевірив доводи сторін та дав їм належну
правову оцінку,  постановив рішення,  яке відповідає вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими
доказами та поясненнями самих сторін.

Приведені
в апеляційній скарзі доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги,  оскільки зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно
ж до  ст. 212 ЦПК України виключне право
доказів належить суду,  який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням,  що грунтується на всебічному,  повному та об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Крім
того,  приведені в апеляційній скарзі
доводи не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки вони зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм
права,  що протирічить діючому
законодавству. Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення
спірного питання.

Порушень
матеріального чи процесуального закону,
які могли б призвести до скасування судового рішення,  судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги є
необгрунтовані,  а рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308 ЦПК України,  колегія
судів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Магдаліновського районного суду Дніпропетровської області від 9 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набуває законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.