Справа № 22ц-946/2007                                     Головуючий
Категорія: 23                                                         Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23  травня  2007
року  судова
колегія  судової палати  у
цивільних  справах апеляційного
суду Луганскої області в складі: головуючого: Фарятьєва CO.
суддів: Медведєва А.М., Дмітрієвої Л.Д. при секретарі: Харитоновій О.Г.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Луганську апеляційну скаргу ВАТ «Краснодонвугілля» на рішення
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 19 грудня 2006 року за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ «Краснодонвугілля» про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2004 року позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

24 серпня 2003
року на території лісоторгової бази за адресою м. Краснодон, вул. Рилєєва,8
відбулося зіткнення залізничного вагону з автомобілем „Урал-4320" держ.№
НОМЕР_1 та автомобілем „Урал-4320 держ.№НОМЕР_2, які належать йому (позивачу)
на праві особистої власності, а залізничний вагон належить ВАТ
«Краснодонвугілля». Вироком Краснодонського міського суду Луганської області
від 9 березня 2004 року складач
поїзду ОСОБА_2, який у
2003 році
знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Краснодонвугілля», був визнаний винним
у порушенні правил безпеки руху та експлуатації залізничного транспорту (ч.І
ст276 КК України), внаслідок чого трапилась ДТП, у якій були пошкоджені автомобілі позивача. Вказаний вирок
набув чинності. Оскільки відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки - залізничного
вагону, позивач вважав, що ВАТ «Краснодонвугілля» зобов'язане відшкодувати
заподіяну йому матеріальну шкоду в загальній сумі 2831,32 грн. (вартість
ремонтно відновлювальних робіт), 600грн. за проведення техніко-товарознавської
експертизи пошкоджених транспортних засобів, а всього 3431,32 грн. а також 2000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, оскільки пошкодження автомобілів спричинило йому
моральні страждання.

Під час розгляду
справи в суді першої інстанції представник позивача змінила позовні вимоги та
просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 3431,*32 грн.
матеріальної шкоди»,2000,.грн.
моральної шкоди та 78000
грн. в рахунок компенсації втраченої вигоди, що складається з прибутків,
які він планував отримати від здачі належних йому: автомобілів в аренду згідно договору
від 25 липня 2003 року.

Рішенням
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 19 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивача 2831,32 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням двох автомобілів
„Урал-4320", 600 грн. на
відшкодування витрат по проведенню експертної оцінки автомобілів, а всього 3431,32 грн. та 1500 грн. в рахунок

компенсації моральної шкоди, спричиненої пошкодженням
його майна. В частині стягнення втраченої вигоди в сумі 78000 грн. позивачу
відмовлено за необґрунтованістю вимог. З відповідача стягнуто також судові
витрати.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього на
користь позивача 600 грн. на
відшкодування витрат по проведенню експертної оцінки автомобілів, а також в
частині стягнення 1500 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди і ухвалити нове рішення по суті справи,
посилаючись на порушення судом норм чинного законодавства.

В запереченнях
на апеляційну скаргу представник позивача просить її відхилити, а рішення суду
залишити без зміни, оскільки вважає його законним та обгрунтованим.

Вислухавши доповідача,
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду та обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з
вимогами ч.І ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до
вимог ч.І ст. 309 ЦПК
України підставами для зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та
порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом
встановлено, що 24 серпня 2003 року з вини
працівника ВАТ «Краснодонвугілля»-ОСОБА_2 при виконанні останнім трудових
обов'язків трапилась ДТП,
в результаті якої було пошкоджено 2
автомобіля „ Урал-4320",
які належать позивачу на праві приватної власності. Власником джерела
підвищеної небезпеки - залізничного
вагону, внаслідок неналежної експлуатації якого сталася ДТП, є відповідач
-ВАТ «Краснодонвугілля» Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи і
не оспорюються сторонами. Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку
спеціаліста-автотоварознавця №596/09
від 5 вересня 2003 року та №604/09 від 10 вересня 2003 року
матеріальний збиток спричинений власнику автомобілів „Урал-4320"
держ.№НОМЕР_2 і „Урал-4320" держ.№ НОМЕР_1 становить
відповідно 1712,46
грн. та 1118,86 грн. З
урахуванням вищезазначених обставин, суд на підставі вимог ст.ст. 1172, 1187 ЦК України
обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 2831,32 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобілів.

Відповідно до
п.З ч.2 ст. 23ЦК України
моральна шкода, спричинена особі може полягати у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Судом
встановлено, що було пошкоджено цінне майно, яке належало позивачу і з
урахуванням душевних страждань спричинених позивачу пошкодженням його майна суд
обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідача 1500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду в цій частині і не можуть бути взяті до уваги.

Судова колегія
вважає також, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в
задоволенні його позовних вимог про стягнення втраченої вигоди в сумі 78000 грн., оскільки
як вбачається з матеріалів справи позивач не надав належних доказів тієї
обставини, що між ним та приватним підприємцем ОСОБА_3. на момент ДТП існував належно
оформлений договір оренди транспортних засобів, порушення якого призвело до
втрати позивачем прибутку в зазначеній сумі.

Разом з тим,
судова колегія вважає, що не можна погодитись з висновком суду першої інстанції
відносно необхідності стягнення з відповідача на користь позивача витрат,
пов'язаних з проведенням експертної оцінки автомобілів в сумі 600 грн., оскільки
як вбачається з матеріалів справи ці витрати були фактично понесені не
позивачем, а іншою

особою
- ОСОБА_3. і в матеріалах справи відсутні будь-які докази тієї обставини, що
позивач вподальшому відшкодовував ОСОБА_3 зазначену суму витрат.

З урахуванням
викладеного судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат,
пов'язаних з проведенням експертної оцінки двох автомобілів „Урал-4320" в
сумі 600 грн.,
постановивши в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ
«Краснодонвугілля» залишити без задоволення за їх необґрунтованістю. В іншій
частині рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 19 грудня 2006 року залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316,317,319
ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ «Краснодонвугілля» задовольнити
частково.

Рішення
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 19 грудня 2006 року змінити,
скасувати його в частині стягнення з ВАТ «Краснодонвугілля» на користь ОСОБА_1 600 грн. на
відшкодування витрат по проведенню експертної оцінки двох автомобілів
„Урал-4320" і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 до ВАТ «Краснодонвугілля» про відшкодування витрат по проведенню
експертної оцінки двох автомобілів „Урал-4320" в сумі 600 грн. залишити
без задоволення за їх необґрунтованістю.

В іншій частині
рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 19 грудня 2006 року залишити
без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
його проголошення.

Головуючий Судді: