Справа № 2-421 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007 року Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді                                                                      Любої В.І.

при секретарі                                                                                     Крижановської О.В.

за участю адвокатів                                                                            ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в смт. Борова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

09.08.2007р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому вказала, що в
грудні 2004р. по договору купівлі - продажу продала свій власний
житловий будинок , розташований в с
Вишневе Борівського району Харківської області, ОСОБА_2.

Так як у ОСОБА_2 не було відразу всієї суми грошей для розрахунку за
будинок з позивачкою, 30.12.2004р. вона залишила у надвірних
будівлях свого колишнього домоволодіння на
тимчасове зберігання ОСОБА_2 наступне майно, яке належить їй на праві приватної
власності:

1.
Крупорушку вартістю 600грн.

2.
Точильний станок вартістю 400грн.

3.
Дробівку для кормових овочів
вартістю 150грн.

4.
Електричний насос « БЦМ» вартістю
500грн.

5.
Відра оцинковані 3 шт. вартістю
10грн. кожне на суму 30грн.

6.
Відра маліровані 5 шт. вартістю
10грн. кожне на суму 30грн.

7.
Електричні насоси 5 шт. вартістю
100грн. кожний на суму 500грн.

8.
Дерев'яні ящики для зберігання зерна
3 шт. вартістю 20грн. кожний на суму 60грн.

9.
Металевий ящик для зберігання зерна
вартістю 100грн.

10.
Труби 25шт. вартістю 20грн. кожна
на суму 500грн.

11.
Клітки для кролів 2 шт. вартістю
25грн кожна на суму 50грн.

12.
Дошки 1м-3 вартістю 500грн.

13.
Клітки залізні для нутрій 2 шт.
вартістю 25грн. кожна на суму 50грн.

14.   Оцинковані
листи заліза вартістю 25грн. кожний на суму 125грн.

15.
Бочки для солярки 2 шт. по 200листів
вартістю 50грн. кожна на суму 100грн.

16.
Сітка для огорожі вартістю 100грн.

17.
Ящики дерев'яні для курчат 2 шт.
вартістю 10грн. кожний на суму 20грн.

18.
Бочка із залізної сітки для зерна
вартістю 30грн.

19.
Циркулярка переносна вартістю
425грн.

20.
Циркулярка велика вартістю 500грн.

21.
Мотоцикл « Мінськ» вартістю 500грн.

22.
Мотоцикл « МТ» вартістю 1600грн.

23.
Пральна машинка з мотором вартістю
100грн.

24.
Вугілля « антрацит» 2 тони вартістю
700грн.

25.
Кухонний стіл вартістю 50грн.

26.
Кругляк із сосни 15шт. по 5м.
вартістю 10грн. кожний на суму 150грн.

27.
Електричний насос « Струмок»
вартістю 150грн. На загальну суму 8020грн.

Коли ОСОБА_2 повністю віддала
ОСОБА_1 гроші за житловий будинок, то

2

ОСОБА_1 звернулась до неї з проханням віддати їй все належне майно , яке залишила
їй без ніякого документального оформлення
на тимчасове зберігання, але ОСОБА_2 відмовилась добровільно віддати її майно, сказавши що віддасть його лише через суд.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтвердила вищевикладене та уточнив
підтримала свої позовні вимоги про витребування
свого майна із чужого незаконного володіння ОСОБА_2, яке вона залишала на тимчасове зберігання їй і яка являлась
власником домоволодіння.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона категорично заперечує проти позовних вимог , оскільки після покупки домоволодіння
ніякого договору зберігання майна вона з ОСОБА_1 не укладала , і їй
не відомо яке майно було занесено в гараж та сарай ОСОБА_1 та яке майно, і коли ОСОБА_1 забирала, оскільки вона не повідомляла
останню, що вони з чоловіком займаються
підприємницькою діяльністю, дома бувають рідко та за збереження майна не відповідають , і ніякого майна ОСОБА_1в її володінні
немає.

ОСОБА_3 в судове засідання не явився , повідомив , що він не являється
власником домоволодіння та ніяку відповідальність за майно ОСОБА_1 не несе, так
як ніяким майном ОСОБА_1не володіє.

Свідок ОСОБА_6 - колишній зять позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснив, що тесть був господарем та в них було все для господарства в селі.
Коли ОСОБА_1 продала домоволодіння все майно
було складене у гаражі , а ключ знаходився у неї. Осінню 2005р. з ОСОБА_8 по проханню тещі приїхав у село Вишневе за майном,
однак господарів не було дома, тому поїхали порожняком, а
коли приїхали через 2-3 тижні речей вже не було.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням
ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що була присутня коли у гараж
заносили циркулярку, дробівку, крупорушку, мотор
із колодязя, відра, каструлі.

Бачила, що у дворі стояв один
великий мотоцикл.

Крім того, бачила , що подружжя ОСОБА_2 возили на причепі до автомобіля
ящики, труби, листи заліза.

Свідок ОСОБА_9 - сваха відповідачки у судовому
засіданні пояснила, що у ОСОБА_1бачила два мотоцикли , крім
того, у саду ящики, вугілля у дворі.

Свідок ОСОБА_10 - колишній зять позивачки в судовому засіданні пояснив, що
у приміщенні майстерні знаходились електродвигуни,
токарний станок, свердлильний станок, крупорушка, три циркулярки, насоси _ «
БЦМ» , три насоси « Малиш» , лопати, вили, ДВП - 5 листів , у саду залишались клітки дерев'яні, 2 листи заліза, два мотоцикли,
але обидва не на ходу.

Свідок ОСОБА_11 - донька відповідачки в судовому
засіданні пояснили , що у батьків було усе , так як за 40
років спільного життя вони придбали багато чого , і коли продавали будинок усі речі, перечисленні у позовній заяві перенесли у
гараж, однак забрати їх не вдалось., так як відповідачі розпорядились ним на свій
розсуд.

Свідок ОСОБА_12 - тітка відповідачки в судовому засіданні пояснила, що живе
по сусідству з ОСОБА_9- свахою позивачки і рази три
бачила , як від колишнього будинку ОСОБА_1приїжджала
машина та вивантажувала ящики, газові балони, крім того , сусідка пояснила, що дрова та вугілля забрали ОСОБА_11, щоб
опалювати магазин.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2кілька разів приходив до нього та телефонував, щоб ОСОБА_1забрала свої
речі, після цього бачив, що приїжджала машина до домоволодіння
ОСОБА_2, нібито за вугіллям.

Свідок ОСОБА_14 - мати відповідачки в судовому засіданні почснила, що була
у дворі домоволодіння доньки і бачила, що
був закритий сарай з майном колишньої господарки ОСОБА_1, яка не однократно приїжджала за своїм майном, а собака, про яку
так багато говорять, до кухні та сараю не достає.

Крім того, зять на причепі перевозив труби, дошки,
оцинковане залізо, із її колишнього
домоволодіння, так як вона купила будинок на іншій вулиці, а також майно із домоволодіння
його батька.

3

Свідок ОСОБА_15
- подруга відповідачки в судовому засіданні пояснила, що нерідко була у гостях ОСОБА_2 та бачила, що сарай був
закритий на замок , крім того, бачила як приїжджала ОСОБА_1та забирала
якесь майно, однак у цей час ОСОБА_2 знаходилась у будинку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 не
можуть бути задоволені, оскільки згідно зі ст. 387 ЦК України « Власник має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави
заволоділа ним» , тобто власник , який не володіє майном має право
звернутись з позовом до не власника, який незаконно володіє майном, про витребування даного майна в натурі, оскільки
право власності за власником зберігається , так як у нього є право приналежності , яке може бути підтверджене
правовстановлюючими документами, показаннями свідків та іншими
письмовими доказами.

Із матеріалів справи вбачається , що 28.12.2004р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено
договір купівлі - продажу житлового будинку (а.с. 51-53)

28.12.2005р. ОСОБА_1 отримала від покупця залишившуся суму грошей
-2,250грн., що підтверджується розпискою (
а.с.54) та приїхавши у березні 2005р. за майном у своє колишнє домоволодіння , побачила , що майна у дворі домоволодіння ОСОБА_2
нема, що підтверджується поясненнями позивачки, та свідченнями
свідків ОСОБА_11, ОСОБА_6 , ОСОБА_8, тобто у
володінні відповідачів даного майна вже не було, однак 09.08.2006р. позивачка ОСОБА_1 звертається до суду з позовом
про витребування майна із чужого незаконного
володіння, підтверджуючи своє право власності на майно, у тому числі на мотоцикл МТ -10-36 держ. НОМЕР_1 , квитанцією про
сплату щорічного податку від 28.04.1999р. (а.с. 47), та керівництвом по
експлуатації малогабаритного подрібнювача зерна ( а.с. 85).

Крім того, свідчення всіх свідків суд розцінює критично, оскільки вони
являються родичами сторін , та не надали суду
конкретних пояснень, що відповідачі володіють майном позивачки, а пояснили що на весні 2005р. даного майна у домоволодінні
відповідачів вже не було.

Крім того із списку майна , складеного та підписаного позивачкою ОСОБА_1 (
а.с.12-13) вбачається, що воно передавалось на тимчасове зберігання ОСОБА_2,
яка в судовому засіданні пояснила,що вона нічого
не підписувала, ніяке майно їй не передавалось і вона конкретно не знала яке майно ОСОБА_1 і у якій кількості знаходиться у
приміщенні гаражу та майстерні і ніякого договору зберігання з позивачкою не
укладала, попередив її, що вони рідко знаходяться удома, в силу специфіки своєї роботи.

Згідно ч. 1 ст. 936 ЦК України « по договору зберігання
одна сторона ( зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною ( поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. , ч.1 ст. 937 ЦК України передбачає
письмову форму укладення договору зберігання
згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, та строк зберігання на основі ст. 938 ч. 1 ЦК України, крім того , позивачкою не
надані документи по вартості майна.

А згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України « кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини , на які вона посилається, як на основу своїх вимог та
заперечень...»

Позивачка ОСОБА_1 не надала суду доказів, що її майно знаходиться в
незаконному володінні відповідачів по справ,
також немає доказів укладення договору зберігання майна між сторонами, тому суд розглянув цивільну справу згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК
України «... у межах
заявлених вимог та на основі доказів сторін...»

З урахуванням викладеного , керуючись ст. 3,11,60 ЦПК України , на основі
ст. 387,936-937 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних
вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення

4

рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.