АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня
2007 року                                                                                            м.  Хмельницький

Колегія судців
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі
головуючої - судді Карпусь С. А.,  судців
: Харчука В.М. ,  Кізюн О.Ю. при
секретарі ТимощукМ. В. з участю:

позивача ОСОБА_1
,  його представника ОСОБА_2 розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-122 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду від 27 листопада 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором
підряду.

Заслухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
судова колегія

встановила:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4  про
стягнення боргу за договором підряду. В обґрунтування позову зазначав,  що в серпні

2005
року за посередництвом ОСОБА_5,  між ним та відповідачами була досягнута угода
щодо виконання ремонтно-будівельних робіт в належному йому будинку
АДРЕСА_1,  визначено обсяг робіт,  термін їх виконання з вересня 2005 року по
травень

2006
року,  погоджено
умови і розмір оплати робіт. На виконання зазначеної домовленості він виплатив
відповідачам 13000 грн. авансу. В період з вересня по грудень 2005 року частина
виконаних відповідачами робіт виявилися неналежної якості,  до виконання іншої частини робіт вони не
приступили. Тому він просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 та ОСОБА_4  12217 грн. за невиконання та неналежне
виконання умов договору підряду.

Рішенням
Ярмолинецького районного суду від 27 листопада 2006 року ОСОБА_1  в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову,  посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права,  невідповідність висновків суду фактичним
обставинам,  неповноту судового
розгляду,  недоведеність тих
обставин,  які суд вважав встановленими.
Суд не врахував,  що він передав
відповідачам кошти в сумі 13000 грн. як кредитор і тому суду слід було
застосувати до цих правовідносин ч. 2
ст.  1047 та  ст.
1054 ЦК України,  не дав належної оцінки письмовій розписці
ОСОБА_3 про отримання ним 13000 грн.

В засіданні апеляційного
суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу,
посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Відповідачі
в судове засідання не з'явились,  про
день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
ч.1  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
одержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно
з'ясовані фактичні обставини справи,
дано їм належну оцінку,  а його
висновки щодо недоведеності вимог ОСОБА_1
узгоджуються з матеріалами справи,

Головуючий
у першій інстанції - Місінкевич А.Л.                                  Справа
№ 22ц-122

Доповідач
- Карпусь С А.                                                                          Категорія
№ 16

відповідають закону.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
суд першої інстанції правильно виходив з того,  що позивач не дотримався вимог законодавства
при здійсненні ремонтних робіт в житловому будинку,  не використав своїх прав замовника,  діяв на власний ризик і не надав доказів про
отримання відповідачами 13000 грн. авансу,
а також неякісного проведення ними ремонтних робіт

Згідно  ст.
837 ЦК України
за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),  а замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення,  обробку,
переробку,  ремонт речі або на
виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно
до  ст.
ст.  843,  844,
846 ЦК України
у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у
договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Строки виконання роботи або
її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Форма
договору підряду законодавством не передбачена,
тому такий договір укладається з дотриманням загальних вимог,  які стосуються форми правочинів.

У
відповідності зі  ст.  639 ЦК
України договір може бути укладений у будь-якій формі,  якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Відповідно
до  ч. 1
ст.  208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на
суму,  що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно
ч.1  ст.
218 ЦК України
недодержання сторонами письмової форми правочину,  яка встановлена законом,  не має наслідком його недійсність,  крім випадків,  встановлених законом.  Заперечення однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими
доказами,  засобами аудіо-відеозапису та
іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Як
з'ясовано судом,  між сторонами в усній
формі була досягнута домовленість на проведення ремонтно-будівельних робіт в
належному позивачеві жилому будинку. Кошторису вони не складали,  дійшли згоди,
що відповідачі виконають роботи,
а позивач прийме та оплатить роботу в сумі із розрахунку 17 грн. за 1
кв.м.  загальної площі будинку,  яка,
як уточнив позивач в засіданні апеляційного суду ,  становить 750 кв.м.

Відповідачі
в судовому засіданні визнали,  що
виконували ремонтні роботи в належному позивачу житловому будинку,  за що позивач сплатив ОСОБА_3 200 грн.,  а ОСОБА_4
2000 грн. Кошти в сумі 13000 грн. вони від позивача не отримували.
Належних доказів про передачу відповідачам коштів у цій сумі позивач не надав,  не є таким і відомості викладені в письмовому
записі,  виконаному ним власноручно.

При
таких обставинах,  давши належну оцінку
зібраним по справі доказам в їх сукупності,
суд дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність заявлених вимог
позивача,  а тому підставно відмовив йому
в задоволенні позову.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на докази,  які б спростовували висновки суду першої
інстанції.

Рішення
суду постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  підстав для його скасування в межах доводів
апеляційної скарги та вимог ОСОБА_1  не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313,  314,
315,  319 ЦПК України,  судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ярмолинецького районного суду від 27 листопада 2006 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили суду касаційної
інстанції.