Справа № 22- 3297/2007 р.                   Головуючий
у 1-й інстанції: Живлакова Г.О.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25
вересня 2007р.                                                                                    м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

головуючого:       БондараВ.О.

суддів:                   Прокопенка О.Л.

Маловічко
С.В. при секретарі       Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Приазовського районного суду Запорізької
області від 21 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах
та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на ½  частину будинку, -

ВСТАНОВИЛА   :

У червні 2006 року позивачка звернулася до суду з
позовом, в якому вказала, що в 2001 році її дочка ОСОБА_4 познайомилася з
громадянином Німеччини ОСОБА_3.
Після знайомства у лютому 2002 року відповідач приїхав до України та
оселився з ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1. Після цього ОСОБА_4 та відповідач
почали проживати разом та вести спільне господарство. Восени 2003 року ОСОБА_4 та відповідач
переїхали в квартиру АДРЕСА_2, де продовжували проживати однією сім'єю. 10
березня 2004 року відповідач придбав дачний будинок по АДРЕСА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4 загинула
у дорожньо-транспортній пригоді. Позивачі є спадкоємцями загиблої і вже
вступили у право власності частини спадкового майна, але оформити право
власності на Уг частину вказаного дачного будинку не змогли, оскільки цей
будинок зареєстрований на ім'я відповідача. ОСОБА_4 та відповідач не знаходилися у шлюбі, але проживали
однією сім'єю з лютого 2002 року по жовтень 2004 року. Письмової угоди на
предмет спільного майна між ними не було. Просила визнати факт проживання
відповідача та ОСОБА_4 однією сім'єю з 01 січня 2004 року по жовтень 2004 року
та визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2
у рівних долях право власності на ½  частину дачного
будинку поАДРЕСА_3.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 21 червня
2007 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на

рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення

апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги.

З матеріалів справи вбачається, що суд правильно
встановив правовідносини, які склалися між учасниками справи, дав їм належну
правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх
оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та
процесуального права та прийняв рішення, яким спір знайшов своє залежне
вирішення.

Суд правильно оцінив надані позивачкою докази в тій частині, що її донька ОСОБА_4 фактично
проживала з відповідачем в період з 01.01.2004 року по 23.10.2004 року.

Але доказів наявності між ними спільних прав та обов'язків, що є
обов'язковою ознакою проживання однією сім'єю, суду позивачкою не надано і такі
в матеріалах справи відсутні.

Районний суд також взяв до уваги ту обставину,
що позивачка прийняла у спадщину

всю земельну
ділянку придбану ОСОБА_4, а не 14 її частину.

Окрім того суд першої інстанції встановив, що в період з
01.04.2004 року до 23.10.2004 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в шлюбних
відносинах з іншими особами, а тому дійшов до вірного висновку про те, що ця
обставина не дає підстав вважати проживання їх однією сім'єю.

Колегія суддів вважає, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 склалися позашлюбні стосунки, які ніяким чином не можна
вважати проживанням однією сім'єю.

Судом першої інстанції також встановлено, що на момент
відкриття спадщини ОСОБА_4 ½  частини дачного будинку не належало, а тому
дійшов до вірного висновку при відмову в позові.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до . неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.
304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 21 червня 2007
року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.