Справа № 22-1739                                       Головуючий
12                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

Головуючого :
Зубарєвої К.П. Суддів: Мойсюка М. І.,
Штефаніци Ю.Г. При секретарі Раб Л.М. . З участю ОСОБА_1

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області
від 06 грудня 2006 року

встановила:

Рішенням
Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2006 року
поновлено строк звернення до суду та частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_2до ОСОБА_3,  третіх осіб ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  приватного нотаріуса
ОСОБА_9про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири та визнання
права власності на 2/3 частини квартири. Визнано частково недійсним договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1,  укладений між
ОСОБА_4та ОСОБА_329.05.2001 року в частині зазначення покупця,  визнано співпокупцем даної квартири
ОСОБА_2.  та визнано за нею право
власності на 10/65 частини квартири. В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2.  на користь держави
177 грн. судового збору та 30 грн. судових витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

Рішення
суду оскаржила ОСОБА_1. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у позові,
оскільки таке є безпідставним,
постановленим з порушенням матеріального права за неправильно
встановленими обставинами,  які мають
значення для справи. Зокрема суд не врахував,
що на час придбання спірної квартири вона з відповідачем проживала у
АДРЕСА_2,  яка була продана і придбана
спірна квартира,  на цей час вони
перебували у зареєстрованому шлюбі і ця квартира відповідно до ч.3  ст. 368 ЦК
України є їх спільною сумісною власністю. Суд безпідставно визнав за
позивачкою право власності на 10/65 частини квартири у рахунок того,  що нею було передано відповідачу 600 доларів США,
оскільки вона могла вимагати повернення цих коштів а не
визнання за нею права власності на частку в квартирі..

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню .

Встановлено,  що 29.05.2001 року між
відповідачем ОСОБА_10 та третіми особами ОСОБА_4,  ОСОБА_5 був укладений нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу однокімнатної АДРЕСА_1,
продаж вчинено за домовленістю сторін за 17319 грн.,  які повністю сплачено покупцем продавцям до
підписання договору. Задовольняючи частково позовні вимоги про визнання
частково недійсним зазначеного договору в частині покупця та визнаючи за позивачкою
право власності на 10/65 частини квартири,
як співпокупцем суд вірно виходив з того,  що між сторонами була досягнута згода на
спільне придбання квартири і створення спільної часткової власності,  внесена позивачкою сума у вартість квартири
при її придбанні становила 3047 грн.( 600 доларів США),
що складає 10/65 частини. Участь позивачки у придбанні
спірної квартири разом з сином - відповідачем по справі та наявність
домовленості між ними на створення спільної часткової власності стверджується
показаннями відповідача,  третіх
осіб,  допитаними судом свідками а також
проведенням позивачкою після придбання квартири ремонту та її проживання у
квартирі. Суд обґрунтовано не прийняв до уваги заперечення проти позову ОСОБА_1
,  яка на той час перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,  яка в спірну квартиру поселилася та була
зареєстрована у 2003 році,  тобто задовго
після придбання квартири,  оскільки такі
спростовуються матеріалами справи та зібраними доказами. Задовольняючи частково
позовні вимоги суд вірно виходив з положень
ст. .60 ЦК України
( в редакції 1963 року). Рішення суду відповідає матеріалам справи,  доказам та вимогам матеріального і
процесуального права,  доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду,
підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст. 307 ч.1 п.1,  308,  313,
314 ч.1,  315 ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити,  а рішення
Самбірськуого міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала вступає в
законну силу з моменту його проголошення,
може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.