Справа
№33ц - 85кс/07     Головуючий у 1-й інстанції
48                        Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

Буренкової К.О.,  Козаченка
В.І.,  Кутової Т.З.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за позовом Олександрійського державного
комунального підприємства «Теплокомуненерго» (далі - КП
«Теплокомуненерго») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги
з теплопостачання та зустрічним позовом ОСОБА_1 про покладення обов'язку на КП
«Теплокомуненерго» відключити його квартиру від теплопостачання,  списати безпідставно нарахований борг та
сплатити матеріальну і моральну шкоду за касаційного скаргою

ОСОБА_1

на
рішення Олександрійського міського суду м.
Кіровограда від 17 березня 2004 р. та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 16 червня 2004 року,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2003 р. КП
«Теплокомуненерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання,  посилаючись на те,  що відповідач не сплачує їх вартість з 15 серпня 1997 р.

В січні 2004 р. ОСОБА_1 звернувся із
зустрічною позовною заявою,  в якій
просив зобов'язати КП «Теплокомуненерго» відключити його квартиру від
теплопостачання,  списати безпідставно
нарахований йому борг та сплатити матеріальну і моральну шкоду.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Останнім
рішенням Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 17 березня 2004 p.,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 16
червня 2004 p.,
первісний позов КП «Теплокомуненерго» задоволено
частково.

Постановлено
стягнути на користь КП «Теплокомуненерго» з ОСОБА_1 1213 грн.
заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання,  а на користь держави - 51 грн. мита.

Зустрічний позов
ОСОБА_1 також задоволено частково.

Постановлено
зобов'язати КП «Теплокомуненерго» відключити від теплопостачання квартиру АДРЕСА_1,  яка належить ОСОБА_1,  після відшкодування ним витрат по сплаті
таких робіт.

Стягнуто
з КП «Теплокомуненерго» на користь держави мито в розмірі 8 грн. 50 коп.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в
частині задоволення первісного позову КП «Теплокомуненерго»,  а також в частині відмови в його вимогах щодо
стягнення матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на неправильне застосування судовими інстанціями норм
матеріального права і порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів,  вивчивши матеріали справи,  дійшла висновку,  що підстав для перегляду рішень судових
інстанцій не вбачається з врахуванням наступного.

Задовольняючи
первісний позов КП «Теплокомуненерго»,
суд першої інстанції вірно виходив з того,  що оскільки ОСОБА_1 порушив зобов'язання щодо
оплати за спожиті послуги з теплопостачання,
то на підставі  ст.
ст.  161,  162 ЦК 1963 p.,
положення якого були чинними на момент виникнення спірних
правовідносин,  з нього на користь цього
підприємства слід стягнути таку заборгованість в межах строку позовної
давності,  передбаченого  ст.  71
зазначеного Кодексу.

Відмовляючи
в задоволені вимог ОСОБА_1 за зустрічним позовом щодо стягнення матеріальної та
моральної шкоди,  суд першої інстанції
правильно вважав,  що підстав для
задоволення цих вимог не має,  оскільки
він не довів вину КП «Теплокомуненерго» в спричиненні такої шкоди.

Наведені
у касаційній скарзі доводи таких висновків судових інстанцій не спростовують.

Відповідно
до ч.2  ст.  324
ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Водночас
встановлено,  що ухвала апеляційного суду
постановлена з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права,  а в матеріалах справи відсутні
передбачені ч.1  ст.  338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  332,  335,
336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України» (із змінами
від 22 лютого 2007 p.),  колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 17 березня 2004 р.
і ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 16 червня 2004 р. -
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.