Справа № 2- 2582 2007р.
РІШЕННЯ

Іменем
України

01 червня 2007 року Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської

області
в складі:    головуючого - судді -
Зємцова В.В.

при
секретарі                                               - Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2007
року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказувала, що з
відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня,2003 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини між сторонами були припинені в червні 2005 року по тій причині, що мали різні погляди на життя. За час
сумісного проживання виникали сварки і непорозуміння, які привели
до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Проживають окремо,
спільного господарства не ведуть. Просила шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави,
викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, надав суду заяву в
якій просив справу розглянути у його відсутності, з
позовом та на розірвання шлюбу погодився.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 20 вересня 2003 року, який є для
сторін - першим. Від даного шлюбу  мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у червні 2005 року по тій
причині, що сторони мали різні погляди на життя. За час сумісного проживання виникали сварки і непорозуміння, які привели до втрати
почуттів любові та поваги один до одного. Проживають сторони
окремо, спільного господарства не ведуть. Сім"я існує формально.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, неповнолітніх дітей, що має істотне значення.

На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і
збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача ОСОБА_1 та
неповнолітньої дитини сторін по справі: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Витрати по розірванню шлюбу необхідно покласти на відповідача у вигляді
необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17 грн. за одержання
свідоцтва

2

про розірвання шлюбу, позивача у зв»язку з цим слід звільнити від сплати
мита на користь держави.

Керуючись ст. ст. 104, 105, ПО, 112 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 14, 57 -59, ч. 4 ст.
130,174,208,209,212 - 215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20 вересня 2003 року у Кременчуцькому міському відділ
РАГС, а/з за № 880 - розірвати.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави мито у розмірі 17 грн. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу, позивача ОСОБА_1 від сплати держмита
- звільнити.

Місце проживання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. -визначити
з матір'ю - ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.