Справа №22ц-1418 2007р.                                           Головуючий
34                                                                                      Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року червня місяця 05 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:             Пузанової
Л.В.

Суддів:               Фурман
Т.Г.

Закарян К.Г.

при секретарі:      Костеннікові Д.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від
20 квітня 2007 року в справі

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визначення
місця проживання малолітньої дитини

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1

про визначення
місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітньої дитини.

Позивач
зазначала,  що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2,  який було розірвано у судовому порядку,  і має сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те,  що ОСОБА_2 забрав у неї малолітнього сина та
не приділяє йому достатньої уваги просила визначити місце проживання ОСОБА_3 з
нею за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути на її користь з ОСОБА_2 5000 гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

2

У
листопаді 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
про визначення місця проживання малолітньої дитини,  зазначаючи,
що відповідач за зустрічним позовом,
не пояснивши причин,  переїхала
проживати до своїх батьків,  залишивши їх
сина ОСОБА_3 разом з ним та долею дитини не цікавилась. Просив суд визначити
місце проживання сина разом з ним за адресою: АДРЕСА_2,  оскільки він має кращі матеріально-побутові
умови життя ніж ОСОБА_1,  а також всі
необхідні моральні якості для повноцінного виховання дитини.

Рішенням
Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2007 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено,
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю,  визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1
разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2.

Вважаючи
рішення суду незаконним,  ОСОБА_1 подала
на нього апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове,  яким її
позовні вимоги задовольнити,  а у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити,
посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи та порушення норм матеріального права.

У
письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 її доводів не визнав,  вказавши на їх необґрунтованість.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши правильність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів приходить до висновку,  що скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як судом
першої інстанції,  так і апеляційним
судом встановлено,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі,  який
було розірвано рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18
грудня 2006 року,  та мають спільного
сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання
шлюбу ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_2

Приймаючи
рішення про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3разом з
батьком,  суд виходив з того,  що батько дитини має кращі
матеріально-побутові умови.

Проте,  з таким висновком суду колегія судців
погодитись не може,  оскільки судом не
враховано роз'яснення Пленуму Верховного Суду України викладені в п.24
постанови №16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю України",
відповідно до яких суд при вирішенні спору про місце проживання дитини
має враховувати те,  хто із батьків
виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї,  особисті якості батьків,  можливість створення належних умов до

3

виховання
дитини,  маючи на увазі,  що кращі матеріально-побутові умови життя
одного з батьків не можуть бути самодостатньою підставою для передачі йому
дитини.

З
матеріалів справи вбачається,  що як
ОСОБА_1,  так і ОСОБА_2 характеризуються
як турботливі батьки,  які дбають про
дитину та мають можливість забезпечити належні умови для її проживання,  однак районним судом не враховано принцип 6
Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року,  за яким малолітня дитина не повинна бути
розлучена з матір'ю,  крім тих
випадків,  коли мають місце виняткові
обставини. Будь-яких виняткових обставин,
що є підставою для розлучення малолітньої дитини з матір'ю судом не
встановлено.

Висновки
опікунської ради при виконавчому комітеті Цюрупинської міської ради Херсонської
області не відображають фактичних обставин справи,  і також ґрунтуються лише на
матеріально-побутових умовах батьків.

Враховуючи
наведене та виходячи з Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року за
якою перевага надається матері дитини,
судова колегія дійшла до висновку,
що мати дитини має можливість створити своїй дитині належні умови для
розвитку і забезпечити їй щасливе дитинство,
а тому рішення суду періної інстанції в частині визначення місця
проживання дитини підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з наведених вище підстав.

В той же
час колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,  враховуючи,
що ОСОБА_2 не перешкоджав позивачу спілкуватися з дитиною.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
161 СК України,  Декларацією прав
дитини,   ст.  ст.
303,  307,  309,
316-317 ЦПК України,  судова
колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2007 року в
частині позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини
задовольнити.

Визначити місце
проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матір'ю Білою Оленою
Володимирівною за адресою: АДРЕСА_1.

4

У
задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В решті частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.