Справа № 22 ц - 5740 2007 рік                             Голов,  в 1 -й інстан.Карякін О.О.
22                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 липня
2007 року                               Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді Пономарьової О.М.

суддів                                          Бабенка П.М. ,  Лук'янової С.
В.,

при
секретарі                              Алексєєвій
Г.Є.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Єнакіївського міського відділення УМВС України в
Донецькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  -

встановив:

Представник
позивачаОСОБА_2 звернулася до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною
скаргою на ухвалу Єнакіївського міського суду Донецької області від 4 червня
2007 року,  якою позовна заява ОСОБА_1до
Єнакіївського міського відділення УМВС України в Донецькій області про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнана неподаною та повернута
позивачу.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду,  оскільки вона не відповідає вимогам
закону,  суд необгрунтовано визнав
позовну заяву неподаною,  хоча вона не
містила ніяких недоліків.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представникОСОБА_2 підтримали доводи
апеляційної скарги і просили її задовольнити,
ухвалу суду скасувати як незаконну та необгрунтовану.

Представник
відповідачаОСОБА_3.  заперечував проти
апеляційної скарги і вважав,  що ухвала
суду відповідає вимогам закону і повинна бути залишена без змін.

Представник
3-ї особи органу опіки та піклування Никишаєва О.О. просила суд вирішити питання
у відповідності до закону,  оскільки вона
представляє інтереси малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  дослідивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а ухвала суду скасуванню з
таких підстав.

Як
вбачається з наданих матеріалів 14 травня 2007 року позивач подав до
Єнакіївського суду позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  завданої неправомірними діями
органів дізнання та попереднього слідства Єнакіївського міського відділення
УМВС України ,  пославшись на ч.б  ст.
1176 ЦК України.

Ухвалою
суду від 23 травня 2007 року позовна заяваОСОБА_1. залишена без руху і
запропоновано в десятиденний строк усунути недоліки а саме: не сплачений
судовий збір 600 грн.,  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.,  не додані копії документів для
відповідача,  не наведені докази,  що обґрунтовують матеріальну шкоду,  з чого вона складається,  не додані документи,  що підтверджують матеріальні збитки,  немає відомостей про те,  яке рішення прийнято органом дізнання після
скасування постанови слідчого від 24 листопада 2004 року.

Ухвалою
суду від 4 червня 2007 року вказана позовна заява визнана неподаною та
повернута,  оскільки не були усунуті
недоліки.

Але з таким
висновком суду не можна погодитись.

Зобов'язуючи
позивача сплатити судовий збір в сумі 600 грн.,
суд не врахував,  що позивач
заявив вимоги про стягнення 10000 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн.
моральної шкоди,  завданої,  незаконними і неправомірними,  на його думку,  діями працівників міліції.

Згідно з
вимогами Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" із
позовних заяв,  що подаються до
суду,  ставка державного мита встановлена
1 відсоток ціни позову,  але не менше 3
неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян,  а з інших
позовних заяв немайнового характеру (або таких,
що не підлягають оцінці) - 0, 5 неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

З
урахуванням цих вимог розмір судового збору з позову про майновий спір становив
би 100 грн.,  а з позову про стягнення
моральної шкоди - 8, 50 грн..

Між
тим,  відповідно до  ст.  5
Закону України „Про міліцію",  у
разі невиконання працівниками міліції вимог,
встановлених цією статтею,  особа,  права якої були порушені,  та/або її представники (родичі,  захисник) можуть звернутися до суду із заявою
про відшкодування шкоди у встановленому законом порядку. При цьому такі особи
звільняються від сплати державного мита.

Суд не
врахував зазначені вимоги закону і не перевірив,  чи можуть бути застосовані його положення при
подачі позивачем позову до суду.

Вказуючи,  що позивачем не оплачені витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  суд не взяв до уваги,  що відповідно до вимог  ст.  81
ЦПК України не підлягають оплаті витрати на інформаційно -
технічне.забезпечення у справах про відшкодування шкоди,  завданої особі незаконними рішеннями,  діями або бездіяльністю органів
дізнання,  досудового слідства прокурати
або суду.

Як
недолік позовної заяви суд в ухвалі зазначив не надання доказів,  що обґрунтовують позовні вимоги. Відповідно
до роз'яснень,  викладених в постанові
Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року „ Про практику
застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ
по першій інстанції" /з подальшими змінами та доповненнями/ позовна заява
не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів.

Таким
чином,  судом першої інстанції передчасно
вирішено питання про визнання позовної заяви неподаною та повернення її
позивачу.

Відповідно
до вимог  ст.  312 ч.1 п.3 ЦПК України апеляційний суд,  розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції,  скасовує ухвалу і передає
питання на новий розгляд до суду першої інстанції,  якщо останній порушив порядок,  встановлений для його вирішення.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу
Єнакіївського міського суду Донецької області від 4 червня 2007 року скасувати
і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили .