РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
вересня 2007 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого Головчук С.В.

суддів Миніч Т.І., Забродського М.І.

при секретарі Хоменко Р.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну

справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2  до  ОСОБА_3
про

відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок

пожежі

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення   Корольовського районного суду
м.  Житомира від 2 9 березня 2007 року, -

встановив   :

в квітні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом.
Зазначала, що є власником гаража № 8 31 в гаражному кооперативі „Восход" в м. Житомирі.
25.11.2005 року в гаражі № 832, який належить відповідачу, з вини останнього
виникла пожежа. Внаслідок цієї пожежі була знищена покрівля, стіни, частково
підлога, електропроводка, лічильник, металеві двері її гаражу, а також майно,
що знаходилось в ньому: холодильник, журнальний стіл, два крісла, автомобільні
шини, деталі до машини, священне облачения, свічки. Розмір матеріального збитку
складає 12000 грн. Крім того, знищенням майна їй заподіяні втрати немайнового
характеру, які оцінила у 3620 грн.

В листопаді 2006 року ОСОБА_1 змінила позовні вимоги та
разом з ОСОБА_2 в зв'язку з визначенням розміру шкоди, заподіяної пошкодженням
гаражу в сумі 7 518 грн. збільшили розмір матеріального збитку до 15363 грн.
ОСОБА_2 зазначав, що священне облачения
та свічки брались ним під звіт. Моральну шкоду зменшили та оцінили в 1500 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 березня 2007 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15563 грн.
на відшкодування матеріальної шкоди, 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди
та 186,20 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування рішення суду
першої інстанції та направлення справи на новий розгляд. Зазначає, що рішення
суду першої інстанції постановлене з порушенням вимог процесуального закону,
висновки суду  не  відповідають
фактичним  обставинам  справи,
неповно

Справа №22ц/1343                                      Головуючий
у суді 1-ї інстанції Сингаївський О.П.

Категорія
23                                                                                  Суддя-доповідач
Головчук С.В.

встановлені
обставини справи. Висновок суду про його вину у пожежі та завданні шкоди
позивачам є передчасним, оскільки ним оскаржена постанова про відмову у
порушені кримінальної справи та
проводиться повторна перевірка усіх матеріалів. Покази свідків не
відповідають дійсності, суд не дав їм належної оцінки. Позивачами не було
надано суду достовірних доказів про наявність у їхньому гаражі на час і день
пожежі зазначених ними речей, їх кількість і вартість. Крім того, ОСОБА_2 не
був власником майна, що передавалось йому монастирем, інші особи до участі в
справі притягнуті не були.

Розглянувши   справу
в  межах,   визначених
ст.3ОЗ   ЦПК, перевіривши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін,  суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи 25.11.2005 року внаслідок
пожежі в гаражі № 832, який належить відповідачу, було пошкоджено сусідній
гараж №831, що належить на праві власності позивачам.

Із з місту постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від
12.02.2007 року випливає, що пожежа виникла внаслідок необережного поводження
при курінні ОСОБА_3 (а.с.150) .
Зазначена постанова є чинною на час розгляду справи-в суді.

Згідно
акту про пожежу від 25.11.2005 року внаслідок цієї пожежі   була
знищена   покрівля,   стіни,
частково   підлога,
електропроводка, лічильник, металеві двері гаражу №831, а також майно, що
знаходилось в ньому: священне облачения,
свічки та інше майно(а.с.8) . .

За таких обставин суд правильно відповідно до вимог ст.1166 ЦК України поклав
обов'язок по відшкодуванню шкоди на відповідача ОСОБА_3

Разом з тим, задовольняючи позов, суд стягнув майнову
шкоду в розмірі 15563 грн. та відшкодування моральної шкоди 1500 грн. на
користь двох позивачів солідарно, не визначаючи розмір шкоди, завданої кожному
окремо.

З таким
висновком погодитись неможливо.

Відповідно до норм цивільного законодавства право на
відшкодування шкоди має лише та особа, якій заподіяно шкоду(ст.ст.22,23,1166 ЦК). Таке право є
суб'єктивним та здійснюється учасником цивільних правовідносин на власний
розсуд. Отже шкода може бути відшкодована лише особі, якій вона заподіяна, з
врахуванням втрат майнового та немайнового характеру.

Судом встановлено, що внаслідок пожежі пошкоджено гараж № 831, який
належить на праві спільної сумісної власності подружжю позивачів. Тому вони
мають право на отримання відшкодування в рівних частках. Визначення розміру
матеріальних збитків потребувало спеціальних знань в галузі будівництва, проте
експертиза судом першої інстанції не призначалась. Докази, надані позивачами
про вартість пошкодженого гаража, „ не визнані ОСОБА_3.

Розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок згорання гаража позивачів,
визначено на підставі висновку експертизи, призначеної апеляційним судом, в
сумі 6496 грн. (а. с.
207-220) . Тому кожний з позивачів має право на відшкодування майнової шкоди по  324 8 грн.

Крім
того, внаслідок пожежі було знищено і інше майно: священе облачения та свічки, які
передавались через ОСОБА_2

.   церковними  установами
на  загальну  суму
5060  грн. (а.с.21,22).   Враховуючи,
що   останній   відшкодував
вартість священого облачения
і свічок Тригірському Свято-Преображенському . чоловічому  монастирю
та  кафедральному  собору м.
Житомира,  що підтверджується  відповідними
довідками,  ОСОБА_2  має право на відшкодування вартості цього
майна.

Апеляційний суд вважає недоведеним, що під час пожежі в гаражі № 831
знаходились автозапчастини на суму 2785 грн. В акті про пожежу від 25.11.2005
року не перелічено все майно, знищене від пожежі, в тому числі і
автозапчастини. Інших доказів про кількість, індивідуальні ознаки пошкоджених
автозапчастин позивачі суду не надали. В позовній заяві вони не зазначали, які
саме запчастини були знищені, а суд першої інстанції цих обставин не з'ясовував
(а.с.4,5,125)
. Висновок суду в цій частині грунтується на припущеннях та оснований лише на
довідці магазину „Автозапчастин", в якій перелічено автозапчастини, що
придбав в магазині ОСОБА_2 протягом 2004-2005 років. За таких обставин, підстав
для задоволення позову в цій частині у суду не було.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд
першої інстанції правильно вважав, що знищенням майна позивачам завдані втрати
немайнового характеру. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено судом з
врахуванням характеру хвилювань позивачів, завданих їм втрат та в межах
заявлених вимог. Вказане відшкодування підлягає стягненню на користь кожного з
позивачів по 750 грн.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає зміні із зменшенням розміру майнової шкоди та визначенням
розміру відшкодування кожного позивача.

Керуючись
ст.ст.209,303,307,309,316 ЦПК України, суд -

вирішив   :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 29 березня 2007 року змінити, зменшивши розмір
відшкодування майнової шкоди з 15563 грн. до 11556 грн.

Стягнути з ОСОБА_3: на користь ОСОБА_1 3248 грн. майнової
шкоди, 750 грн. відшкодування моральної шкоди, 115,56 грн. витрат по оплаті
судового збору та 30 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи;

ОСОБА_2  8308 грн. матеріальної шкоди
та 750 грн. відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок пожежі.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
проголошення.