АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"
31 липня 2007 року      Колегія судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Тернопільської
області в складі:

Головуючого Парандюк Т.С.

Суддів
:Бершадська Г.В.,  Стефлюк О.Д.

при секретарі Любчик Л.В.

з участю
предствника позивача - ОСОБА_1,
представників гуправління праці та соціального захисту населення Ткач СБ.,
Підволочиської РДА Розгон Л.М. ,  фінансового управління Томішака B.C.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Підволочиської РДА на
рішення Підволочиського районного суду від 04 червня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення
Підволочиської РДА,  Підволочиської
РДА,  Підволочиської районної ради,  Головного управління Державного казначейства
України в Тернопільській області,
фінансового управління Підволочиської РДА про виплату належних сум,  колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2  звернувся в суд з позовом до відповідачів про
виплату йому 1728, 70 грн. належної допомоги,
посилаючись на те,  що його
дружина є інвалідом першої групи і потребує постійного стороннього догляду,  який він здійснює. Управлінням праці та
соціального захисту населення району призначена допомога з 13 травня 2005 р. по
даний час щомісячно. Сума заборгованності становить: травень 2005
р.-41.65грн,  червень-грудень 2005 р. -
475, 65 грн.; січень-березень 2006 р. - 217, 35 грн.; квітень-вересень 2006 p.- 446, 40 грн.;
жовтень-грудень 2006 р. -227, 25 грн.; січень березень 2007 р. - 236, 25
грн.;квітень 2007 р. -84, 15 грн. Сума заборгованності не виплачується із-за
відсутності коштів у місцевому бюджеті.

Крім
того,  позивач просив стягнути моральну
шкоду в розмірі 1600 грн.,  вказуючи на
те,  що переніс переживання із-за
відсутності коштів на проживання,
неодноразово приїжджав в район за коштами,  що вплинуло на стан його здоров'я.

Рішенням
Підволочиського районного суду від 04 червня 2007 року вирішено позов
задоволити частково. Стягнути з Підволочиської районної державної адміністрації
та управління з питань праці та соціального захисту населення Підволочиської
РДА на користь ОСОБА_2 1728, 90 грн. невиплаченої компенсації за період з
травня 2005 р. по травень 2007 p.,  51 грн.
судового збору та 30 грн. сплачених витрат за ІТЗ.

У задоволенні
решти вимог відмовити за безпідставністю.

Справа №
22 а - 752                              Головуючий
у 1-й інстанції Могачевська В.Й.-

Категорія
- 44                                         Доповідач
- Парандюк Т.С.

Відмовити в задоволенні позову про стягнення заборгованих сум з
Підволочиської райради,  Головного
управління Державного казначейства України в Тернопільській обл.,
фінансового управління Підволочиської РДА у зв'язку з
безпідставністю позовних вимог.

В
апеляційній скарзі Підволочиська РДА просить рішення суду скасувати,  ухваливши нове рішення ,  посилаючись на те,  що судом дана невірна оцінка зібраним
доказам,  невірно тлумачено норми закону.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді
апеляційного суду,  пояснення
представника апелянта,  заперечення представника
позивача,  представників управління з
питань праці та соцзахисту, . фінансового управління ,  перевіривши матеріали справи,  вважає,
що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Задовільняючи
позовні вимоги частково,  суд першої інстанції
виходив з того,  що є вина Підволочиської
РДА та управління з питань праці та соцзахисту району по не виплаті даної
компенсації позивачу.

Однак з
таким висновком суду,  колегія суддів
.частково не погоджується. Невідповідність висновків суду обставинам справи
згідно  ст.  309 ч.1 п.1 ЦПК України є підставою для
скасування рішення і ухвалення нового.

Відповідно
до п. 14 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам,  які надають соціальні послуги,  затвердженою постановою Кабінету Міністрів
України № 558 від 29.04.2004 р. - виплата компенсації фізичним особам,  які надають соціальні послуги,  і покриття витрат на її доставку провадиться
за рахунок коштів місцевих бюджетів.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_2  здійснює догляд за дружиною
ОСОБА_3 - інвалідом першої групи. Йому призначена компенсація у розмірі 15 %
від прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 13 травня 2005 р. щомісячно.
Загальна сума заборгованності за період з 13 травня 2005 р. по травень 2007 р.
становить 1728, 70 грн.,  що
підтверджується довідкою № 750 від 14.05.2007 p.,
виданою управлінням з питань праці та соцзахисту
населення.

Враховуючи
той факт,  що нарахування та виплату
компенсації фізичним особам,  які надають
соціальні послуги проводить управління з питань праці та соціального захисту
населення району,  є юридичною
особою,  що не заперечив його
представник,  тому колегія суддів вважає,  що суму заборгованності в користь позивача
слід стягнути саме з управління.

Висновок
суду першої інстанції щодо вини Підволочиської РДА у невиплаті даної
компенсації позивачу не відповідає дійсним обставинам справи,  оскільки це компетенція управління з питань
праці та соціального захисту населення.

Що
стосується відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди,  то висновок суду є вірним.

Безпідставним
є посилання апелянта на те,  що виплата
даної компенсації повинна проводитись із обласного бюджету,  а не місцевого,  оскільки суперечить діючому законодавству.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Підволочиської РДА - задоволити.

Рішення
Підволочиського районного суду від 4 червня 2007 року в частині стягнення

невиплаченої компенсації в сумі 1728, 70 грн. із Підволочиської районної
державної адміністрації в користь ОСОБА_2
скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення,  яким відмовити в задоволенні позову за
безпідставністю позовних вимог.

В решті рішення
суду залишити без зміни.

Рішення
колегії суддів набирає чинності з моменту проголошення,  однак може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня
проголошення.