Справа № 22-ц-4002007 рік                                Головуючий у 1
інстанції Мохов Є.І.
21                                                                 Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14
червня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого  Баркової Л.Л.

суддів    Шапара Ю.І., Кочегарової Л.М.

при
секретарі Лепеха А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Росія" (далі ТОВ"Росія"), ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Волноваського районного суду Донецької області
від 16 січня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Волноваського районного суду Донецької області від 16 січня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені. З ТОВ "Росія" на користь позивача стягнуто у
відшкодування матеріальної шкоди 19 190 грн.86 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення скасувати і справу направити на новий розгляд, посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2
-ОСОБА_3, який доводи скарги підтримав, заперечення позивача та його
представника ОСОБА_4, які просили відмовити у задоволенні скарги, думку
представника ТОВ "Росія" ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав.

Згідно
ч.1 ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових)обов"язків.

Згідно
до положень ч.5 ст.1187 ЦК
України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом
встановлено, що 4 липня 2005 року робітник ТОВ "Росія" ОСОБА_2, керуючи
трактором МТЗ-80, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, під час якого ОСОБА_1
було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої сочетанної травми,
відкритого оскольчатого перелому кісток лівої гомілки зі зміщенням кістних
відламків, закритого оскольчатого перелому сз лівого стегна зі зміщенням
відламків, відкритого перелому-вивиху фаланг 4-5 пальців лівої кістки.

ОСОБА_2 було засуджено
за ч.2 ст.286 КК України і на користь ОСОБА_1 до 23 вересня 2005 року стягнуто
у відшкодування матеріальної і моральної шкоди 21 903 грн.97 коп.

25
серпня 2006 року ОСОБА_1 отримав побутову травму у вигляді відкритого перелому
лівої бб кістки в сз, перестраюващийся кістний регенерат сз, стан після ВЧКО
АВФ, неправильно зростаючий перелом с3 лівого стегна, стан після ВЧКО АВФ.
Нейротрофічні порушення.

З
вересня 2005 року до 30 жовтня 2006 року ОСОБА_1, який проживає у с.Веселе
Волноваського району Донецької області, у зв"язку з травмою неодноразово
знаходився на стаціонарному лікуванні у Донецькій обласній клінічній
травматологічній лікарні і догляд за ним здійснювала мати.

27 жовтня
2006 року позивачу повторно встановлена друга група інвалідності. Для отримання
пенсії позивач провів доплату до мінімальної заробітної плати Пенсійному фонду
у Волноваському районі Донецької області на загальну суму 1311 грн.16 коп.

Вирішуючи
спір суд, суд першої інстанції першої інстанції повно, всебічно і
об"єктивно встановив обставини справи, наданим і безпосередньо дослідженим
у суді доказам дав належну оцінку, правильно застосував матеріальний закон і
дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
відшкодування витрат на придбання ліків, продуктів харчування та оплати коштів
ПФУ підлягають задоволенню і ТОВ „Росія" повинне нести відповідальність за
шкоду, заподіяну його працівником під час виконання трудових обов'язків.

Між тим,
колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині
недоведеності позивачем вимог про відшкодування витрат на придбання бензину на
автомобіль для поїздок до лікарні на суму 5896 грн.52 коп.

Відповідно
до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважає встановленими та невідповідність висновків
суду обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права.

Так, із справи
вбачається, що ОСОБА_1 з вересня 2005 року знаходився на стаціонарному
лікуванні в Донецькій обласній травматологічній лікарні  в період -з 4 травня 2006 року до 5 червня
2006 року, -з 28 серпня 2006 року до 26 вересня 2006 року, -з 23 жовтня 2006
року до 4 грудня 12006 року, -з 12 лютого 2007 року до 26 березня 2007 року.

З
урахуванням травми позивача, висновку лікарів про необхідність додаткової
допомоги з боку матері, потреби у ліках та харчуванні, колегія суддів вважає,
що витрати на придбання бензину для поїздок з с.Веселе Волноваського району
Донецької області до обласного центру підлягають відшкодуванню за час
перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зазначені періоди.

Доказів
про те, що витрати бензину необхідні були для потреб позивача в той час, коли
він  не
знаходився на стаціонарному лікуванні в м.Донецьку, суду не надано.

За таких
обставин, рішення суду в частині стягнення витрат на придбання бензину підлягає
зміні. З ТОВ"Росія" на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2700 грн.50
коп., що підтверджується довідками про використання автомобіля марки ГАЗ-21М, даними про
відстань між населеними пунктами, квитанціями про вартість бензину (а.с.
10,11,24-30).

Таким чином, загальна сума
відшкодування позивачу матеріальної шкоди становить 16 095 грн. 44
коп.(11910,44+173,34+2700,5+1311,16).

Доводи
апеляційної скарги щодо необхідності зменшення витрат на придбання ліків у
зв"язку з тим, що ОСОБА_1 отримав травму у серпні 2006 року є безпідставними.

Із
справи вбачається, що розмежувати види та кількість лікарських засобів
необхідних для лікування ОСОБА_1 у зв"язку з травмами від 4 липня 2005
року та 26 серпня 2006 року не можливо, операція пов'язана з переломом лівої
гомілки проводилася безоплатно, медичні препарати, які отримував хворий для
поліпшення репарації лівого стегна сприяли також лікуванню рефрактури лівої
гомілки. (а.с.10,11,70).

ОСОБА_2
не надав суду доказів того, що витрати позивача збільшені або що ці витрати не
пов"язані з травмою, отриманою під час ДТП.

Інші
доводи висновків суду не спростовують і тому колегія суддів не вбачає підстав
для скасування або зміни рішення в решті частини.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія
суддів,-

виріши л а:

апеляційну
скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення
Волноваського районного суду міста Маріуполя від 16 січня 2007 року змінити.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Росія" на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди 16 095 грн.44 коп.(шістнадцять тисяч
дев'яносто п"ять грн..44 коп.).

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Росія" на користь держави
судовий збір 80 грн. 47 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи 1 грн.50 коп.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.