УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26
червня 2007 р.                                                                                                            м.  Ужгород

Колегія
судців Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого -
Куштана Б.П.,  судців: Фазикош Г.В. та
Кеміня М. П.,  при секретарі Овечкіній
О.В.,  з участю апелянта ОСОБА_1,  представника ДВС у Хустському районі - Калини
В.Ю.,  та представника Виноградівської
митниці - Пензова СВ.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Хустського районного суду від 26 лютого 2007 р. за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця,  -

встановила:

ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу Хустського районного суду від 26.02.07 р. та
задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Указаною ухвалою
в задоволенні скарги відмовлено.

Апелянт
доводить про порушення судом норм матеріального ( ст.  76 Закону «Про виконавче провадження») та
процесуального права. Зазначає,  що не
виконав судового рішення в добровільному порядку через поважні причини (арешт
рахунків і відсутність стягувача,  тобто
Закарпатської митниці),  а стягненню за
виконавчим листом фактично підлягає сума в розмірі 1647439.04 грн.,  а не 1917651.50 грн. Окрім цього,  суд не вирішив усіх заявлених ним вимог.

У
письмових запереченнях на апеляційну скаргу ДВС у Хустському районі просить
залишити ухвалу без змін як законну,  а
скаргу відхилити як необгрунтовану.

Су
першої інстанції встановив,  що ухвалою
апеляційного суду Закарпатської області від 14.07.05 р. допущено поворот
виконання рішення Хустського районного суду від 19.09.02 р. та зобов'язано
ОСОБА_1сплатити митниці спеціальне мито в сумі 1917651.50 грн. На підставі цієї
ухвали Хустський районний суд видав виконавчий лист,  який знаходиться на виконанні в ДВС у
Хустському районі.

12.12.06
р. державний виконавець письмово зобов'язав ОСОБА_1в строк до 27.12.06 р.
сплатити митниці вказану суму,  чого той
не зробив,  через що був штрафований.

Дії
державного виконавця не порушили законні права ОСОБА_1 як боржника в
справі,  оскільки здійснювалися
відповідно до вимог  ст.  76 Закону «Про виконавче провадження».
Твердження скаржника про неможливість виконання судового рішення з поважних
причин (арешт рахунків і відсутність стягувача,
тобто Закарпатської митниці) є безпідставними.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню,  а ухвала -
залишенню без змін,  з таких мотивів.

Згідно
зі  ст.
ст.  76,  87 Закону України «Про виконавче провадження»
після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу,  який зобов'язує боржника вчинити певні дії
або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому
строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин
цих вимог державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на
боржника -фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і призначає новий строк виконання.

Справа №
22ц - 920/07                                                                         Номер
рядка статистичного звіту. 45

Головуючий у першій інстанції: Джута
С. Д

Доповідач. Куштан Б.П

Як видно з матеріалів справи,
оскаржувані дії державного виконавця по виконанню ухвали апеляційного
суду від 14.07.05 р. (зобов'язання ОСОБА_1 сплатити мито в добровільному
порядку та накладення штрафу в розмірі 34 грн.) були вчинені відповідно до
закону,  в межах повноважень державного
виконавця і права заявника не було порушено. Поважних причин невиконання
боржником указаного судового рішення зі справи не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги спростовуються неоспореними ухвалою суду від 26.07.06 р.
(про заміну стягувача,  тобто
Закарпатської митниці на Виноградівську),
ухвалами від 19.02.07 р. (про залишення без розгляду вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання державного виконавця здійснити заходи щодо повернення стягнутих
270212.45 грн. та скасування постанови від 15.09.05 р. про стягнення
виконавчого збору,  а також про закриття
провадження в справі за вимогою щодо визнання неправомірними дій державного
виконавця по арешту рахунків заявника та зняття цього арешту - а.с. 18, 46-49).

У контексті
наведеного оскаржувана ухвала є постановленою з додержанням вимог закону.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.2 п.1,
312 п.1, 313,  314 ч.1 п.4,  315,
317,  319 ЦПК України,  -

ухвалила:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

2.
Ухвалу Хустського районного суду від 26 лютого 2007 р.
залишити без змін.

3.  Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення,  однак може бути
оскаржена в

касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі

касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.