апеляційний суд дніпропетровської області
Справа
№22-4960                                                          Головуючий
в І інстанції Головін В.О.
19                                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007
року     Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   БолтуновоїЛ.М.

суддів                                   Пищиди М. М.
,  Красвітної Т.П.

при секретарі
Журавель Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Дніпропетровську цивільну справу за апеляцій­ною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещас­них випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Павлограді про перерахунок
щомісячних страхових виплат,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду від 11 квітня 2007 року позов ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді задоволено повністю. З Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробни­цтві та професійних захворювань України в м.  Павлограді підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1в рахунок недонарахованих щомісячних страхових виплат 2693 грн. 59 коп.
одноразово,  встанов­лено розмір щомісячних
страхових виплат,  які проводяться
відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді на користь ОСОБА_1 з 01.02.2007
року у розмірі 1451, 80 з подаль­шими перерахунками у випадку зміни ступені
втрати професійної працездатності та підвищеннями у порядку,  встановленому законодавством України.

Не
погодившись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу,  в якому просив скасувати рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2007 року.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а рішення суду залишенню без змін з наступних
підстав.

Ухвалюючи
рішення,  суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того,  що для
перерахунку страхових виплат позивачеві необхідно застосовувати коефіцієнт
зростання середньої заробітної пла­ти,
який вказується Державним комітетом статистики України і складає в 2006
році - 1, 367. Застосу­вання саме такого коефіцієнту,  а не коефіцієнта встановленого
відповідачем,  відповідає вимогам  ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного ви­падку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності».

У
результаті не правильного застосування правління Фонду соціального страхування
від не­щасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
ч.2  ст. 29 Закону „Про загаль­нообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професій­ного
захворювання" №1105,  йому було
недораховано за період з 01.03.2002 року по 01.12.2006 року щомісячних
страхових виплат у сумі 3297 грн. 60 коп.. Відповідач же виконував перерахунки
щомі­сячних страхових виплат на підставі постанов правління Фонду соціального
страхування від нещас-

них
випадків на виробництві та професійних захворювань України,  в яких коефіцієнти визначені як: у 2002 році
по відношенню до 2001 року - 1, 193,  у
2003 році по відношенню до 2002 року - 1, 182,
у 2004 році по відношенню до 2003 року - 1, 152, у 2005 році по
відношенню до 2004 року - 1, 238,  у 2006
році по відношенню до 2005 року - 1, 203.

Відповідач
застосував коефіцієнт реальної заробітної плати,  а не середньої заробітної плати за даними
органу виконавчої влади з питань статистики,
як це передбачено  ст. 29 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та про­фесійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності». Тому
при проведені перерахунку повинні бути застосовані коефіцієнти Державного
комітету статистики України,  які складають:
в 2001 році - 1, 352,  в 2002 році - 1,
210,  в 2003 році - 1, 228,  в 2004 році - 1, 275,  в 2005 році - 1, 367.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від не­

щасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді ставить пи­тання про скасування
рішення суду,  посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального права зазначивши,  що при перерахунку страхових виплат позивачу
застосову­вались коефіцієнти,
встановлені постановами правління Фонду соціального страхування від
нещас­них випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про
перерахунок сум щомісяч­них страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)» і
підстав для застосування інших коефіцієнтів при перерахунку виплат підстав не
має .

Згідно ч.2  ст. 29 зазначеного вище
Закону,  перерахунок сум щомісячних
страхових виплат здійснюється також у випадку зростання в попередньому
календарному році середньої заробітної плати в галузях національної економіки
за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Такий
перерахунок проводиться з першого березня наступного року. При цьому визначе­на
раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Тому ця норма
закону містить обов'язкову умову застосування для перерахунку саме зростання у
попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу вико­навчої влади з питань
статистики,  а не реальної заробітної
плати,  оскільки вона вказує на необхід­ність
перерахунку саме за таким механізмом,  а
не тим,  який визначений Правлінням Фонду
соціаль­ного страхування. Тому суд обгрунтовано врахував ці вимоги закону.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року
визнано недій­сними постанови правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних- захворювань України №15 від
14.03.2002 року «Про перерахунок сум щомісячних .  страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)
з 01.03.2002 року» та №3 від 04.03.2003 року «Про перерахунок щомісячмих
страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01 .OJ.2003
року».

Ухвалою
колегії судців Вищого адміністративного суду України від 06. 09.206W року
постано­ву Київського-апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року
залишено без змін з зазначен­ням,  що
вказані вище постанови Фонду не відповідають вимогам ч.2  ст. 29 Закону України «Про зага­льнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профе­сійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності».

Ствердження
відповідача про порушення судом норм матеріального та процесуального права
безпідставні. Рішення суду відповідає встановленим обставинам та вимогам
закону,  що регулює вка­зані
правовідносини,  підстав для його
скасування не встановлено.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від неща­сних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.