Справа
в 1 інстанції Грищенко Н.М.
21 (1 )                                                   Доповідач
УХВАЛА

Іменем    України

2007 року липня
04 дня колегія суддів судової палати по цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі: головуючого: судді - Неклеси В.І.,

суддів -
Митрофанової Л.В.,  Братіщевої Л.А. при
секретарі: Чубіній А.В.

за
участю: позивача - ОСОБА_1,  представника
позивача -ОСОБА_2,  представника відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі - Бершадської Людмили Станіславівни

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на рішення Дзержинського
районного суду м.  Кривого Рогу від 22
січня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
про стягнення сум відшкодування збитку,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 22 січня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволений частково,  на його користь з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі (далі Фонд соціального страхування) стягнуто різницю між
належною та фактично виплаченою сумами щомісячних страхових виплат за період з
01.12.2002 року по 01.08.2006 року в розмірі 9277, 13 грн. і щомісячні страхові
виплати,  починаючи з 01.08.2006 року в
розмірі по 975, 12 грн. до зміни обставин,
що тягнуть перерахунок,  або
припинення страхових виплат. В іншій частині позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі ставить питання про
скасування рішення суду та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в
повному обсязі,  оскільки суд
безпідставно притягнув Фонд соціального страхування до участі у справі в якості
відповідача,  а не третьої особи; судом
не враховані вимоги п.п. 1, 4, 5, 6, 12.1, 16 Положень ( стандартів)
бухгалтерського обліку,  затвердженого
Наказом Міністерства Фінансів України від 28.05.1999 року № 137; суд не взяв до
уваги,  що виплата перерахунків
потерпілим внаслідок вини підприємства з 01.04.2001 року є нецільовим
використанням бюджетних коштів,  судом
незаконно зроблено перерахунок страхових виплат всупереч п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003р. «Про внесення змін та доповнень до
постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  суд не дав належну правову оцінку
економічному обґрунтуванню застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок
і окладів та фактичної заробітної плати,
не застосував строк позовної давності у три місяці.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія судців вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивач на протязі
тривалого часу працював підземним бурильником,
підземним прохідником 6 розряду дільниці № 19 на шахті імені Кірова ДП
РУ ім. . Кірова,  внаслідок чого отримав
професійне захворювання. Висновком МСЕК від 05.07.1995 року йому встановлено 30
% втрати професійної працездатності,
рішенням МСЕК від 24.06.1998 року встановлено 40%,  а з 01.07.2004 року - безстроково.

Державне
підприємство "Рудоуправління імені "Кірова" призначило позивачу
виплати у відшкодування шкоди згідно наказу № 656 від 25.07.1995 року.

Вирішуючи
спір по суті,  суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про залучення відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі в якості
відповідача по справі і стягнув суму заборгованості по щомісячним страховим
виплатам за період починаючи з 01.12.2002 року,
оскільки Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань,  які спричинили втрату
працездатності",  набрав чинності з
01.04.2001 року.

Доводи
відповідача Фонду соціального страхування про те,  що суд не врахував,  що у Фонду соціального страхування є юридичний
інтерес як 3-ї особи є безпідставними,
спростовуються матеріалами справи і висновками суду.

Доводи
відповідача,  що судом не враховані
вимоги п.п. 1, 4, 5, 6, 12.1, 16 Положень (стандартів) бухгалтерського
обліку,  затвердженого Наказом
Міністерства Фінансів України від 28.05.1999 року № 137; що суд не взяв до
уваги,  що виплата перерахунків
потерпілим внаслідок вини підприємства з 01.04.2001 року є нецільовим
використанням коштів; а також,  що судом
незаконно зроблено перерахунок страхових виплат,  є безпідставні,  оскільки згідно п. 28 абз. 5 "Правил
відшкодування шкоди",  які діяли на
момент виниклих між сторонами правовідносин,
розмір відшкодування шкоди перераховується у разі кожного підвищення
тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві. Перерахунок проводиться
шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення
тарифних ставок (посадових окладів) відповідним працівникам на
підприємстві,  таким чином суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про необхідність перерахування щомісячних
сум у відшкодування шкоди позивачу та застосування коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок і окладів по РУ ім.
Кірова відповідно до постанови адміністрації і профкому підприємства 2,
5 з 01.12.1995 року згідно з постановою дирекції і профкому від 26.12.1995
року,  на коефіцієнт 1, 97 з 01.01.1998
року у відповідності з постановою дирекції і профкому № 1615 від 30.12.1997
року,  на коефіцієнт 1.27 з 01.07.2000
року згідно з постановою дирекції і профкому № 583а160 від 15.06.2000 р.,  у зв'язку з чим судом першої інстанції
обгрунтовано застосовані до сум відшкодування шкоди коефіцієнти 2, 5 з
01.12.1995 року та 1.27 з 01.07.2000 року,
а також не застосовано коефіцієнт 1, 97 з 01.01, 1998 року.

Також
колегія суддів приходить до висновку,  що
судом правильно,  у відповідності із
роз'ясненнями,  викладеними у п. 22
постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 2 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  застосовано строк позовної давності у три
роки,  оскільки вимоги про перерахунок
сум щомісячних платежів,  раніше
визначених судом або роботодавцем,
підлягає задоволенню за час,  що
не перевищує трьох років,  що спростовує
доводи Фонду соціального страхування про невірне застосування судом строку
позовної давності.

В іншій частині
рішення суду не оскаржено.

За таких
обставин,  колегія суддів,  вважає,
що висновки суду обгрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами
справи і поясненнями сторін,  рішення
суду

винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального
законодавства,  у зв'язку з чим,  апеляційна скарга підлягає відхиленню

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального,  страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі - відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 22 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту набрання нею
законної сили.