Справа № 22ц- 4672                                                    Головуючий
1 інстанції - Жаботинська
Категорія 18                                                                         Доповідач
РІШЕННЯ

іменем       України

03 липня  2007 року
Апеляційний суд Донецької області в складі: головуючого - судді
Пономарьової О.М. суддів: Бабенка
П.М., Бондаренко Л.І. при секретарі- Артамоновій CO. за участю    представника    позивача ОСОБА_3, представника третьої
особи ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до   ОСОБА_2   про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про
стягнення суми боргу 5 500 грн.

В обгрунтування позову послалася на те, що 26.06.2006 року вона уклала з
відповідачем договір позики грошей у вказаній сумі ,зіідно якому відповідач
зобов'язався повернути суму боргу до кінця 2006 року, але борг не поиернув.

Вказаний договір позики був укладений у зв'язку з тим, що відповідач мав
борг перед ТОВ „Інтертехнологія", який він обіцяв повернути за умови, що
підприємство відкликає апеляційну скаргу з апеляційного суду Донецької області
по справі про стягнення з нього суми боргу.

Зазначила, що цей договір випливає у відповідності до вимог ст. 1053 через
новацію боргу у позиковому зобов'язанні, оскільки за договором з вказаним підприємством
була проведена переуступка
боргу на її ім'я.

Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від  12 квітня 2007 року   в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням в апеляційній скарзі позивачка просить
скасувати вказане рішення суду ,ухвалити нове рішення, яким задовольнити її
позов , посилаючись на те ,що при ухваленні рішення судом першої інстанції були
порушені норми матеріального права ,не застосувавши до вказаних правовідносин
вимоги ст.. 1053 ЦК України.

В судовому засіданні позивачка та представник третьої особи доводи
апеляційної скарги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце
розгляду справи належним чином.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши доноди
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу слід
задовольнити , рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення,  з наступних підстав:

Згідно із ст..
1046 ,1047 ЦК України
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роджу та такої
ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або
інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його
сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є
юридична особа - незалежно від суми.

На підвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ст.. 1053, за
домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна
або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу
позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і
здійснюється у формі, встановленій для договору позики (ст.. 1047 цього
Кодексу).

Суд першої інстанції ,розглядаючи спір та відмовляючи в задоволенні позову,
встановив ,що між сторонами 26 червня 2006 року хоча і був укладений договір
позики, але грошові кошти насправді не одержував ні у позивачки, ні у ТОВ
„Інтертехнологія", одним із засновников якого є позивачка і оскільки
відповідач фактично позику не отримував, підстав для стягнення боргу не
знайшов.

Але висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та вимогам
матеріального закону.

Як убачається з матеріалів справи, пояснень сторін, позивачка є співзасновником
ТОВ „Інтертехнологія", у якого відповідач орендував автомобіль та
заборгував 800 грн. орендної плати.

За рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від
20.03.06 року з відповідача за позовом вказаного підприємства стягнуто 800 грн.
боргу з орендної плати та відмовлено в задоволенні позову про стягнення з
відповідача штрафних санкцій в сумі 1650 грн. та матеріальної шкоди у зв'язку з
погіршенням стану автомобіля в сумі 19 304,81 грн..

Згідно із договором від 26 червня 2006 року ТОЇ і „Інтертехнологія"
уступило право вимоги суми боргу від боржника ОСОБА_2, який виник з договору оренди транспортного засобу,
позивачці ОСОБА_1( а.с. 35 ).

В цей же день між позивачкою та відповідачем з додержанням вимог ст.. 1047 ЦК України укладено
договір позики на вказану суму ,який підтверджено розпискою відповідача, де
зазначено, що відповідач поверне борг до кінця грудня 2006 року після
відкликання апеляційної скарги на рішення суду від 20.03.06 року  (а.с. 7).

Із змісту вказаної розписки та пояснень сторін в судовому засіданні суду
першої інстанції убачається, що відповідачеві було відомо про переуступку права вимоги
боргу, який випливає з договору оренди автомобіля,  позивачці.( а.с.33-38).

Доводи відповідача про те, що розписку він надав позивачці в результаті
психологічного тиску на нього, нічим не підтверджені.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що між сторонами
виникли правовідносини ,які випливають із договору оренди автомобіля, та яке
замінено позиковим зобов'язанням (новація боргу) у відповідності до ст.. 1053 ЦК України.

Оскільки відповідач не виконав зобов'язання про повернення боргу у
зазначений ним строк, сума боргу повинна бути стягнута в судовому порядку.

Згідно із п.3,4 ст. 309 ЩІК України невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і
процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим
обставинам у справі та вимогам матеріального закону, апеляційний суд вважає за
необхідним рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити
позов, а також стягнути з відповідача на користь позивачки у відповідності до
вимог ст.. 88 ЦПК
України 'її судові витрати в сумі 85 грн.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1053 ЦК України , ст
.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст. ст. 315-316 ЦПК України , апеляційний суд,

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької
області від 12 квітня 2007 року скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 борг в сумі 5 500 грн., ії судові вдпрати в сумі 85,00 грн., а
всього 5 585 грн.( п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення
,але може бути оскаржена безпосереднього до Верховного суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею

законної сили.