Справа № 22
-ц-744/07                                                  Головуючий
в 1 інстанції Сарапін Г.С.
Категорія 36                                                                           Доповідач
УХВАЛА

іменем    України

13 вересня 2007 року

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Завидовської-Марчук О.Г.,

суддів Киці С.І., Осіпука В.В.,

при секретарі Матюхіній О.Г.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Володимир-Волинського міського суду від 27 червня 2007 року.

Особи, які
беруть участь у справі: позивач - ОСОБА_1, відповідач - ОСОБА_2

Колегія судців

встановила:

Позивач ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу на рішення Володимир-Волинського міського суду від 27
червня 2007 року, в якій просить скасувати дане рішення та ухвалити нове, яким
його позов задовольнити.

Рішенням
Володимир-Волинського міського суду від 27 червня 2007 року в задоволенні
позовуОСОБА_1. до ОСОБА_2про зміну розміру аліментів та визначення їх у твердій
грошовій сумі відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права просить скасувати дане рішення.

Відповідач в
судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила з тих мотивів, що будь-яких
порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при
постановленні рішення в даній справі не було допущено, а тому вимогиОСОБА_1. є
необгрунтованими і безпідставними.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови
Володимир-Волинського міського суду від 21 січня 1997 року з позивачаОСОБА_1.
на користь відповідача ОСОБА_2стягуються аліменти на утримання їхніх
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4.,ІНФОРМАЦІЯ_2
Шлюб між сторонами розірвано 28 серпня 1997 року.

2

29 серпня 1997
року позивач ОСОБА_1 змінив сімейний стан оскільки одружився з ОСОБА_5. Від даного шлюбу
у них народилося двоє неповнолітніх дітей: сини
ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно ст.180
Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню
нею повноліття.

Відповідно до ч.
1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням
суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із
них.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звільнився з роботи за власним бажанням,
а допомога по безробіттю йому не виплачується в зв'язку з невідвідуванням
останнім центру зайнятості (а.с.7).

Заборгованість
позивача по сплаті аліментів на користь відповідача станом на 01.06.2007 року
складає 7687 грн. 78 коп. (а.с.21).

Оскільки
доказів, що підтверджують непрацездатністьОСОБА_1, в судовому засіданні не
здобуто, то, на думку колегії суддів, скрутне матеріальне становище позивача
склалося не в силу об'єктивних причин, а внаслідок бездіяльності самогоОСОБА_1.
А тому доводи позивача в апеляційній скарзі в цій частині не можуть братися до
уваги.

Посилання
апелянта на те, що в нього змінився сімейний стан - він на даний час одружений
і має двох дітей від цього шлюбу, які перебувають на його утриманні і хворіють,
не заслуговують на увагу і не можуть бути підставою для зменшення розміру
аліментів в даному випадку.

З матеріалів
справи вбачається, що діти позивача від першого шлюбу, на утримання яких він
сплачує аліменти, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знаходяться на диспансерному обліку
Володимир-Волинської центральної районної лікарні і потребують постійного
лікування (а.с. 14, 15). ОСОБА_4 22 червня 2007 року виповнилось 18 років, тому
розмір стягуваних аліментів зменшився.

Крім того, з заявлених ОСОБА_1. позовних вимог вбачається, що він разом зменшенням
розміру аліментів, фактично хоче змінити й спосіб виконання аліментного
зобов'язання, оскільки просить суд розмір аліментів у частці від заробітку
змінити на розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак, зміна
способу стягнення аліментів чинним законодавством, зокрема ст. 192 Сімейного
кодексу України, не передбачена.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини справи та
прийшов до правильного висновку про відмову ОСОБА_1в задоволенні даного позову.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у рішенні.

Рішення судом
постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а
викладені у ньому висновки ґрунтуються на обставинах справи і підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Володимир-Волинського міського
суду від 27 червня 2007 року в даній справі залишити без змін.

3

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного
суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.