АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-1239 2007року                 Головуючий
у 1-й інстанції Дьомич Л.М.
29, 30                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 липня
2007року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської

області в
складі:

Головуючого : судці Кіселика С
А ,

суддів : Франко
В.А.,  Суржик М. М.

при секретарі Липа А.О.,

розглянула    у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного

суду М.
Кіровограда від 06 квітня 2007року,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2006 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення звернувся
Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку *Укрсоцбанк* (далі АКБ).

В свою
чергу,  ОСОБА_1  звернувся з позовом до АКБ про визнання права
на жиле приміщення.

Рішенням суду
позов було задоволено,  а в зустрічному
позові відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив,  що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи,  при постановленні
рішення судом порушені норми матеріального права. Зокрема,  зазначив,
що судом не взято до уваги вимоги  ст. .822 ЦК України,
відповідно до якої він має переважне право на укладання договору найма житла на новий
строк. Висновок суду,  що між сторонами
укладений договір найму житлового приміщення не грунтується на доказах. Просив
рішення суду скасувати,  ухвалити
нове,  яким його зустрічний позов
задовольнити.

Заслухавши
доповідача,  дослідивши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом
1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено,  що 19 лютого 1996 року між АКБ та відповідачем
було укладено договір найму жилого приміщення - квартири за адресою
АДРЕСА_1,  яка належить АКБ,
строком на 5 років. Перед закінченням строку договору
позивач неодноразово звертався до відповідача про звільнення займаної квартири.
19 лютого 2001 року строк дії договору закінчився,  однак відповідач в добровільному порядку
квартиру не звільняє. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 09
лютого 2006 року ОСОБА_1  було відмовлено
в позові про передачу квартири у власність.

Колегія
суддів вважає,  що суд 1-ої інстанції
дійшов правильного висновку,  що
відповідно до  СТ. .810 ЦК України,  ч.2
ст. 48 Закону України *Про власність* після закінчення строку договору
відповідач повинен звільнити квартиру і не чинити перешкод в користуванні цією
квартирою власником - АКБ. Правильно судом зазначено,  що під час дії та закінчення строку договору
правовідносини між сторонами регулювались ЦК
України в

редакції 1964 року,  який не
передбачав строку попередження наймача про припинення дії договору. Тому
посилання відповідача на  ст. .822 ЦК
України є безпідставними. Крім того,  в
матеріалах справи відсутні відомості про те,
що АКБ бажає укласти договір з іншим наймачем.

Колегія
суддів дійшла переконання,  що рішення
суду є законним та обґрунтованим,
постановленим з додержанням вимог матеріального та процесуального
права,  а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду М. Кіровограда від 06 квітня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців до Верховного Суду України.