Головуючий в 1 -й інстанції - Шишак В.О.
- 21 (4)                                               Доповідач - Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007
року серпня 15 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровскої області

в складі:
головуючого - Неклеси В.І.

суддів -
Митрофанової Л.В.,  Братіщевої Л.А.

при секретарі -
Бондаренко І.В.

за
участю: представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі - Овсяннікова
Іллі Володимировича,

представника
позивача - ОСОБА_2,

позивача
- ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на рішення Жовтневого районного
суду м.  Кривого Рогу від 30 січня 2007
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі (далі Фонд соціального
страхування) та просив стягнути на його користь з відповідача 66400 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те,  що з 1981 року
по 1992 рік працював газоелектрозварником на підземній ділянці СУ
«Укрзв'язокчормет»у шкідливих умовах праці, що призвело до втрати ним
професійної працездатності,  та висновком
МСЁК від 13.04.2005 року йому встановлено 15% втрати професійної
працездатності.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 30.01.2007 року позов задоволено частково з Фонду соціального
страхування стягнуто 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі ставить питання про
скасування рішення суду та відмову в задоволенні позовних вимог,  оскільки судом порушені норми матеріального і
процесуального права.

Суд не
врахував,  що відповідно до  ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання,
які призвели до втрати працездатності" всі види соціальних послуг
повинні бути підтверджені висновком МСЕК і на органи МСЕК покладено обов'язок
встановлення факту заподіяння моральної шкоди; позивач не надав доказів
спричинення йому моральної шкоди і цим обставинам суд не дав належної оцінки;
судом не з'ясовані всі обставини справи; рішення є необґрунтованим,  оскільки не наведені мотиви,  з яких суд виходив при визначенні суми у
відшкодування моральної шкоди; не враховано,
що на підставі  ст. 71 Закону
України "Про державний бюджет на 2007 рік" з 01.01.2007

2

року призупинена
дія абзацу четвертого статті 1 ( в частині відшкодування моральної шкоди),  підпункту "є" пункту 1 частини
1  ст. 21,  частини третьої статті 28,  абзацу 10 пункту 7 частини 7 статті 17,  пункту 7 частини 1 статті 22 в частині
надання підприємства фінансової допомоги на безповоротній основі,  частини третьої  ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання,
які призвели до втрати працездатності";Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі є неналежним відповідачем у справі,  оскільки шкода заподіяна потерпілому з вини
роботодавця; в порушення вимог  ст. 233
КЗпП України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р.
«Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»
суд не застосував тримісячний термін позовної
давності щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити,  а рішення скасувати з постановлениям нового
рішення відповідно до п. п. 4 ч.1  ст.
309 ЦПК України,  з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
висновком МСЕК від 13.04.2005 року позивачу встановлено 15 % втрати професійної
працездатності,  у зв'язку з професійним
захворюванням через тривалу роботу позивача з 1981 року по 1992 рік
газоелектрозварником на підземній ділянці СУ «Укрзв'язокчормет» у шкідливих
умовах праці.

При
постановленні рішення суд дійшов висновку,
що підлягає стягненню з Фонду соціального страхування на користь
позивача сума в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди,  при цьому керувався  ст. ст. 1,
21,  28,  34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання,
які призвели до втрати працездатності",  відповідно до якого відшкодування моральної
шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від інших
видів страхових виплат (п. п. «є» п.1 ч.1  ст. 21,
ч.3  ст. 28 Закону). Сума
страхової виплати за моральну шкоду визначається у судовому порядку і не може
бути вищою двохсот розмірів мінімальної заробітної плати,  встановленої на день виплати,  незалежно від інших страхових виплат,  як зазначено в ч.3  ст. 34 Закону.

Однак
колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно
п. 22  ст. 71 Закону України "Про
державний бюджет на 2007 рік" № 489-V від
19.12.2006 року на 2007 рік зупинено дію абзацу четвертого статті 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку),
підпункту "є" пункту 1 частини 1  ст. 21,
частини третьої статті 28,  абзацу
10 пункту 7 частини 7 статті 17,  пункту
7 частини 1 статті 22 в частині надання підприємства фінансової допомоги на
безповоротній основі,  частини
третьої  ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати
працездатності".

Таким
чином,  оскільки дію абзацу
четвертого  ст. 1 Закону в частині
відшкодування шкоди зупинено на 2007 рік незалежно від часу настання страхового
випадку,  а рішення районного суду
постановлено 30 січня 2007 року,  колегія
суддів вважає,  що відсутні підстави для
стягнення суми відшкодування моральної шкоди з відповідача,  у зв'язку з чим рішення суду підлягає
скасуванню з постановлениям
нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду
соціального страхування про відшкодування моральної шкоди.

3

Керуючись  ст. ст. 303,
307,  п.4 ч.1  ст. 309,
313,  314,  316 ЦПК України,  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області - задовольнити .

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 30 січня 2007 року -скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі про відшкодування
моральної шкоди.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржено у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.