УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007р.                                                                                    м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                                        Сокол овського В.М.,

суддів                                                                   Бідочко
Н.П., Горблянського Я.Д.

секретаря              Пилипчук Н.Б.

з участю:    апелянта                                           ОСОБА_1,

представника                                                      позивача
Нагребної Н.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського
міськрайонного суду від 27 лютого 2007 року,-

встановила:

Комунальне підприємство „Водотеплосервіс" заклало
позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за водо-теплопостачання та
водовідведення в сумі 1092грн. 88коп. за період з 01.06.2003 року по 01.08.2006
року.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 27 лютого
2007 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь КП
„Водотеплосервіс" 546грн. 72коп. боргу за опалення, 286 грн. 39коп. боргу
за постачання холодної води, 195грн. 10коп. боргу за водовідведення за період з
01.06.2003 року по 01.08.2006 року та 30грн. витрат за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, а також в дохід держави стягнуто з відповідача
51грн. державного мита.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини по
даній справі, не застосував ті норми права, які підлягали застосуванню, а тому
прийняв помилкове рішення, яке підлягає скасуванню.

Вимоги скарги мотивує тим, що між ним та позивачем не
було укладено договору про надання відповідних комунальних послуг, що
передбачено цивільним законодавством, ст.
ст. 11,14,203 ЦК України
та ст.21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги". Зокрема,
постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 затверджені
„Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і
гарячої води і водовідведення" та „Типовий договір надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і
водовідведення". Пункт 6 Правил зобов'язує надавача послуг надавати
послуги з водопостачання та водовідведення відповідної якості, щодо якості води
та тиску, а послуги з теплопостачання - щодо температури в житлових
приміщеннях. Додатком до правил є вимоги щодо якісних та кількісних показників
цих послуг та зменшення їх оплати в разі відхилення. Згідно долучених до
матеріалів справи відповідних листів та актів, позивач сам ствердив про
неякісне і не в повному об'ємі надання послуг з тепло- та водопостачання.
Однак, суд залишив поза увагою зазначені норми матеріального права та

Справа № 22-ц-501/2007р.                                Головуючий
у 1 інстанції Якимів Р.В.

Категорія 16                                                         Доповідач
Соколовський В.М.

2

ті обставини, що
позивач, всупереч вимогам нормативних актів, договір по наданню послуг не уклав
і перерахунку в оплаті за неякісні послуги не провів, тому правових підстав у
позивача щодо стягнення оплати за комунальні послуги не було. Судом не взято до
уваги і те, що розрахунки позивача неправильні і з тих підстав, що його,
апелянта, дружина, яка зареєстрована в АДРЕСА_17, фактично проживає в селі
Луковець-Журівський з лютого місяця 2003 року, що підтверджено відповідною
довідкою сільської ради №214 від 15.05.2006 року, яку він подав в суд і
позивачу. В зв'язку з цим, вважає, що рішення суду не ґрунтується на наявних у
справі доказах, тому просив його скасувати та постановити нове рішення про
відмову позивачу в позові.

В судовому
засіданні апелянт підтримав вимоги скарги з вище зазначених мотивів та просив
задовольнити її в повному об'ємі.

Представник
позивача Нагребна Н.П. вимоги апеляційної скарги не визнала та зазначила, що
судом враховано всі обставини справи, в тому числі щодо перерахунку по оплаті
неякісних і ненаданих комунальним підприємством послуг та взято до уваги
довідку стосовно фактичного проживання дружини відповідача, яку той подав
підприємству тільки в кінці липня місяця 2006 року. Рахує, що відповідач
реально отримував від підприємства відповідні комунальні послуги, а тому
зобов"язаний їх оплачувати згідно відповідних тарифів на ці послуги.
Вважає, що рішення судом постановлено законне і обгрунтоване, просила залишити
його в силі, а в скарзі відмовити.

Вислухавши
доповідача, пояснення апелянта та представника позивача, перевіривши матеріали
спарви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено,
що відповідач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг з
водо-теплопостачання і водовідведення. Дана обставина підтверджується довідкою
КП „Водотеплосервіс" за №1169 від 07.08.2006 року (а.с.4) про присвоєння
на дану адресу абонентського номера 59071 для розрахунків за послуги.

Згідно
відповідного розрахунку за №1194 від 07.08.2006 року (а.с.6) вбачається, що
заборгованість боржника ОСОБА_1 за спожиті теплову енергію, холодне
водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2003 року по 01.08.2006
року, за мінусом проведених перерахунків в зв"язку з ненаданням певних
послуг чи їх неякісним наданням, становить 1092грн. 88коп. і дана
заборгованість в добровільному порядку не погашена, що не заперечили і сторони
по справі.

Факт ненадання
певних послуг чи надання їх неналежної якості, підтверджується долученими до
справи актами, складеними в ході перевірки працівниками КП
„Водотеплосервісу".

Статтею 815,
пунктом З ЦК України
визначено, що наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні
послуги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до
„Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і
гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 21 липня 2005 року №630, якщо в разі неналежного опалення житла та
неякісного надання послуг з постачання холодної і гарячої води і
водовідведення, то споживач користується своїм правом на зменшення або
анулювання плати за надані чи неякісно надані послуги за місяць, в якому відбулося
порушення.

Як встановлено в судовому засіданні, що підтверджено долученими актами по
перевірці надання комунальних послуг в квартиру відповідача, КП
„Водотеплосервіс" за період з 01.06.2003 року по 01.08.2006 року
неодноразово надавало неякісні та взагалі ненадавало
певні послуги абоненту ОСОБА_1, в зв'язку з чим було проведено
підприємством перерахунок з оплати таких послуг. Однак, КП
„Водотеплосервіс" не провів такий перерахунок тільки по актах від
08.04.2006 року та від 29.06.2006 року за ненадання послуг з постачання
холодної води і водовідведення на суму, відповідно, 32грн. 88коп. та 31грн.
79коп., що не заперечили і сторони по справі.

3

При таких даних,
суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що, оскільки, відповідачем
заборгованість за надані комунальні послуги добровільно не сплачувалася та
враховуючи неправомірну відмову підприємства в перерахуванні оплати послуг по
актах від 08.04.2006 року та від 29.06.2006 року, то позов про стягнення
заборгованості підлягає до часткового задоволення за мінусом ненаданих послуг з
водопостачання холодної води і водовідведення в сумі 32грн. 88коп. та 31грн.
79коп. В зв'язку з цим, суд підставно стягнув з боржника ОСОБА_1 546грн. 72коп.
боргу за опалення, 286грн. 39коп. боргу за холодну воду та 195 грн 10коп. боргу
за водовідведення, з чим погоджується і колегія суддів.

Також судом правомірно не взято до уваги надану
відповідачем довідку про те, що дружина боржника з лютого місяця 2003 року
фактично проживала в с.Луковець-Журівський, поскільки дану довідку з сільської
ради відповідач подав комунальному підприємству тільки в липні 2006 року, про
що ствердили і сторони по справі.

Посилання апелянта на порушення судом при ухваленні
рішення норм матеріального права та неврахування всіх обставин по справі,
колегія суддів вважає безпідставними і голослівними.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини справи та дав їм вірну юридичну оцінку, відповідно
до вимог матеріального і процесуального законодавства, тому доводи апеляційної
скарги не спростовують його законності та обгрунтованості, в зв'язку з чим,
колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 27 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.