Справа№22ц- 1216/07                                            Головуючий
першої інстанції: МаржинаТ.В.
16                                                           Суддя-доповідач
апеляційного суду: Мурлигіна О.Я.
УХВАЛА

Іменем   України

12
червня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої:
Славгородської Н.П.,

суддів:                                                 Мурлигіної
О.Я.,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання:        Бобуйок І.Ф.,

за участю:
представника позивача        Клеветенко
Н.Б.,     відповідачки   ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» (далі-ВАТ«Укртелеком»)

на рішення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2007
року

за позовом ВАТ
«Укртелеком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги електрозв'язку,

встановила:

У січні
2007 року ВАТ «Укртелеком» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 1579
грн. 74 коп.3аборгованості за послугу електрозв'язку.

Позивач
посилався на те,  що відповідачка,  яка є абонентом підприємства зв'язку,  не сплатила 58 грн. 74 коп. абонентської
плати за грудень 2006 року - січень 2007 року ,
1471 грн. 34 коп.3а міжміські розмови (далі - АТМЗ) за період з 16
вересня 2006 року по 22 листопада 2006 року та 49 грн. за користування
Інтернетом.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2007
року позов задоволено частково. З відповідачки на користь позивача стягнуто 49
грн. 66 коп.3а користування послугами Інтернет,
7 грн. 93 коп.3а розмови по АТМЗ за період з 5 жовтня 2006 року по 22
листопада 2006 року та 82 грн. судових витрат.

В
апеляційній скарзі позивач,  просив
скасувати оскаржене судове рішення,  а
справу повернути на новий розгляд,
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи,  невірну оцінку зібраних доказів,  неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Відповідачка
просить відхилити апеляційну скаргу.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення представника
позивача,  відповідачку,  дослідивши надані докази та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що сторони перебувають у договірних
відносинах,  зміст яких визначається
договорами про надання послуг електрозв'язку від 10 вересня 2001 року за №
21593 та від 21 лютого 2006 року за № 21593 (а.с.  12 -15, 42-45).

Встановивши,  що відповідачка в порушення умов договорів не
сплатила 49 грн. 66 коп.3а користування Інтернетом та 7 грн. 93 коп.3а розмови
по АТМЗ за період з 5 жовтня 2006 року по 22 листопада 2006 року,  місцевий суд обґрунтовано задовольнив позов
частково,  стягнувши з відповідачки
названі суми. Таки висновки суду відповідають вимогам  ст.
ст.  526,  615 ЦК
України,  згідно яких зобов'язання
має виконуватись належним

чином відповідно до
умов договору,  вимог цього Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

Також
встановивши,  що заборгованість
відповідачці по абонентській платі відсутня та те,  що з її телефону не проводилися розмови по
АТМЗ 27 та 28 вересня 2006 року з абонентом,
що знаходиться в Нігерії,  суд
обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення 58 грн. 74
коп. абонентської плати та 1463 грн. 41 коп.3а розмови з абонентом,  що знаходиться в Нігерії.

Доводи
апелянта про неправильність рішення в частині відмови про стягнення абонентської
плати суперечать доказам по справі та поясненню представника ВАТ «Укртелеком» в
апеляційному суді,  про відсутність такої
заборгованості у відповідачки.

Посилання
апелянта на необґрунтованість висновків суду щодо факту проведення розмов
абонента з Нігерією суперечать обставинам справи та вимогам матеріального
права.

Зокрема,  п. 5 ч. 1
ст.  33 Закону України „Про
телекомунікації" (далі - Закон) від 18 листопада 2003 р. (з наступними
змінами та доповненнями) передбачено,  що
споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,  що
затверджує Кабінет Міністрів України (далі - Правила),  та виконувати умови договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його укладення,  у тому числі своєчасно оплачувати отримані
ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим
ст.  37 Закону зобов'язує
операторів телекомунікаційних послуг вживати заходи для недопущення несанкціонованого
доступу телекомунікаційних мереж,  а  ст.  32
Закону передбачено право споживача на відмову від оплати телекомунікаційних
послуг,  яки вони не замовляли.

Тотожні
вимоги містяться й в договорах на надання послуг електрозв'язку,  укладених сторонами.

З
доказів наданих відповідачкою,  а
саме,  з довідок з місця її роботи,  місяця роботи її чоловіка (а.с.  58,
59),  а також свідчень
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 (73 - 74) вбачається,  що відповідачка не замовляла послуг у вигляді
розмов через Інтернет з вказаною вище державою,
та ні вона ні члени її сім'я таких послуг не отримували. За такого
відповідачка не повинна оплачувати вказаних послуг.

Апелянтом
не надано доказів,  які б спростовували
висновки суду в цій частині. Також в апеляційній скарзі не наведено жодної
передбаченої ЦПК України підстави,  для
скасування рішення та повернення справи на новий розгляд.

Посилання
апелянта на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,  винесеної посадовими особами Первомайського MB
УМВС не можуть бути взяті до уваги,
оскільки така постанова не встановлює преюдиціальних фактів .

Виходячи
з викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ВАТ «Укртелеком» відхилити,  а
рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.