УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007р.                                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М., Меленко О.Є., Бідочко Н.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в
м.Івано-Франківську цивільну справу за позовом Закарпатського обласного
державного підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за теплопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
Закарпатської області від 13 січня 2005 року,-

встановила:

У вересні 2004р. ОДП „Закарпаттятеплокомуненерго"
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
теплопостачання, яке станом на 1.08.04р. становило 468.37грн.

Рішенням Міжгірського районного суду від 27.10.2004р. в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від
13.01.2005р. ухвалене рішення місцевого суду скасовано, постановлено нове
рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 в користь позивача
259,70грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

В обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
порушення Апеляційним судом норм матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи у зв'язку з чим
ставить питання про скасування рішення Апеляійного суду та залишення в силі
рішення місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав
для скасування рішення Апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що послуги з теплопостачання надавалися неналежним
чином, а за одержані послуги відмовідач сплачував, а тому заборгованості у
нього немає.

Справа № 33-ц-202кс/07р.                                 Головуючий
у 1 інстанції Цімбота В.І.

Категорія 25                                                         Доповідач
Вакарук В.М.

2

Скасовуючи рішення місцевого суду Апеляційний суд прийшов
до правильного висновку про те, що його доводи не відповідають фактичним
обставинам справи. При цьому Апеляційний суд виходив з того, що відповідач
неналежним чином виконував взяті на себе зобов"язання відповідно до п.ЗЗ
Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення (від
30.12.1997р.) та відповідного договору від 1.01.2000р., у зв"язку з чим у
нього виникла заборгованість за надані йому послуги в розмірі 468,37грн., за
16кв.м. опалювальної площі, що підтвержується зібраними по справі доказами.
Однак, враховуючи те, що позивачем пропущено строк звернення до суду
Апеляційний суд стягнув у їх користь із відповідача суму заборгованості в межах
трьохрічного строку, що складає 259,70грн.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що
рішення Апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч.І ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційниї скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 13
січня 2005 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.