УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„28" квітня 2007 р.                                                                         м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Бідочко Н.П., Вакарук В.М., Шишка А.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва
про право на спадщину та договору дарування, про визнання права власності на Уг
частину квартири за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 03 червня 2004 року та ухвалу судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області від 07
вересня 2004 р.,-

встановила:

В жовтні 2002 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини за померлим ОСОБА_4, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого Ужгородською державною
нотаріальною конторою 06.10.1997 р. відповідачці ОСОБА_2, про визнання права власності на 1А частину квартири
АДРЕСА_1 та визнання частково недійсним укладеного між відповідачами договору
дарування квартири.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03 червня 2004
p., залишеним
без зміни ухвалою судової колегії в цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області від 07 червня 2004 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та
ухвалою Апеляційного суду, представник ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, у зв"язку з
чим ставить питання про скасування зазначених судових рішень та постановления нового рішення
про задоволення її вимог.

Колегія суддів приходить до висновку в тому, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, а доводи касаційної скарги не можуть
бути взяті до уваги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд виходив з
того, що позивачка не довела суду факту прийняття спадщини. Рішенням
Ужгородського місцевого суду від 22.03.02 p., котре
вступило в законну силу, спірна квартира №4, яка належала на праві сумісної
власності відповідачці ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_4, розміщена в окремому
будинку №2, а позивачка викупила житлове приміщення в АДРЕСА_2.

Справа №33-ц-83кс/07 р.                                   Головуючий
у І інстанції Ференц
А.М.

Категорія 34                                                         Доповідач
Бідочко Н.П.

2

ОСОБА_1, батько позивачки та чоловік відповідачки ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, після
смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину АДРЕСА_1.

Апеляційний суд обгрунтовано погодився з таким висновком
суду та залишив рішення суду без зміни.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 355 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального і
процесуального права, а також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Отже, колегія судців вважає, що наведені у касаційній
скарзі доводи висновків суду не спростовують, оскільки рішення постановлені з
дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 червня
2004 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 07 вересня 2004
р. залишити без зміни

Ухвала оскарженню не підлягає.