АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних

справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Олексієнка М.М.,

суддів:                          Косигіної
Л.М., Жигановської О.С.,

при секретарі
судового

засідання                                   Хоменко Р.В.,

з
участю: ОСОБА_1., представника відповідача Зілінського Ю.К., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 15
березня 2007 у справі за позовом ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства
«Довбишавтотранс» (надалі - ВАТ «Довбишавтотранс») про визнання протиправними
та скасування рішення правління товариства, протоколу № 2 до нього від 26
квітня 2006 року, наказу № 12 від 27 квітня 2006 року про внесення змін до
штатного розпису по оплаті заробітної плати та поновлення строку звернення до
суду за вирішенням трудового спору,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ВАТ «Довбишавтотранс»,
в якому просив поновити строк на вирішення трудового спору, визнати
протиправними та скасувати рішення правління ВАТ «Довбишавтотранс», протокол №
2 до нього від 26 квітня 2006 року, наказ № 12 від 27 квітня 2006 року про
впорядкування нарахування заробітної плати йому, як голові правління ВАТ
«Довбишавтотранс». Вимоги ґрунтувались на тому, що оспорювані рішення
постановлені з порушенням чинного законодавства. Зокрема, згідно ст. 41 Закону
України «Про господарські товариства», визначення умов оплати праці посадових

Справа № 22 - ц
/1147                                                        Головуючий
у 1 інстанції ЮрчукМ.І.

Категорія 44                                                                          Доповідач
- суддя Олексієнко М.М

осіб акціонерного товариства належить до виключної
компетенції загальних зборів. Проте, всупереч не тільки вказаному закону, а й п.8.2.4
Статуту ВАТ «Довбишавтотранс», заробітну плату голові правління, як посадовій
особі, встановлено лише рішенням правління від 26.04.2006 року, а не загальними
зборами. На підставі незаконного рішення було видано, відповідно, й незаконний
наказ №12 від 27.04.2006 року. Зазначеними актами значно погіршено умови оплати
праці, ніж ті, що були передбачені трудовим договором (контрактом).

Про порушене право дізнався 22 листопада 2006 року із
змісту ухвали апеляційного суду Житомирської області, де зазначалось, що
заробітна плата нараховувалась відповідно до наказу №12, який у встановленому
законом порядку не скасовано, тому пропустив строки на захист своїх прав з
поважних причин.

Рішенням Баранівського районного суду від 15 березня 2007 року в позові
ОСОБА_1. відмовлено за пропуском строків звернення до суду по вирішенню
трудового спору. Суд виходив з того, що ОСОБА_1 знав про порушене право вже
16.06.2006 року, коли подавав апеляційну скаргу на попереднє судове рішення.
Проте, до суду за захистом своїх прав у встановлені строки не звернувся, не
маючи на те поважних причин. Щодо оспорюваних рішення правління ВАТ
«Довбишавтотранс», протоколу до нього від 26.04.2006 року, наказу № 12 від
27.04.2006 року, судом вони визнані такими, які прийняті з порушенням чинного
законодавства, а саме тому, що лише в компетенції загальних зборів товариства
визначення умов оплати праці посадових осіб.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права,
допущених судом першої інстанції, просив його скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову. Скаржник зазначив, що пропустив строк з поважних причин.
При подачі апеляційної скарги від 16.06.2006 року звертав увагу на суперечність
наказу № 12 від 27.04.2006 року трудовому законодавству, мав надію, що
апеляційна інстанція дасть йому правову оцінку. Проте, лише 22.11.2006 року,
коли апеляційний суд вказав на законність наказу, так як його ніхто не
оскаржив, дізнався про порушене право.

Вислухавши
доводи осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в
межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку
про безпідставність вимог, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно   до
ч.І   ст.233   КЗпП
України   працівник   може звернутись з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи
міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен
був дізнатись про порушення свого права.

* Слід зазначити, що позивач одночасно не заявляв вимог про стягнення йому
належної заробітної плати із-за незаконності оспорюваних рішень, тому ч.2
ст.233 КЗпП України, в даному випадку, застосована бути не може.

Виходячи з матеріалів справи, суд першої інстанції вірно вказав, що позивач
дізнався про порушене право, допущене відповідачем при прийнятті рішення
правлінням від 26.04.2006 року щодо встановлення йому, як посадовій особі ВАТ
«Довбишавтотранс», заробітної плати та видачу з цього приводу наказу № 12 від
27.04.2006 року - 16.06.2006 року. Адже він в апеляційній скарзі (а.с.6-9) на
рішення Баранівського районного суду від 30.05.2006 року вказував на
незаконність вище зазначених відомчих актів, які порушують його право на розмір
заробітної плати.

Доводи, викладені позивачем та його представником щодо поважності пропуску
строків, є непереконливі. Те, що апеляційний суд не дав правової оцінки
оспорюваному наказу та рішенню, не свідчить про поважність причин пропуску
строків на захист своїх прав, тому позивачу вірно відмовлено в позові цих
підстав.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що
рішення правління ВАТ «Довбишавтотранс», протокол до нього від 26.04.2006 року,
наказ № 12 від 27.04.2006 року, яким внесено зміни до штатного розпису по
оплаті праці ОСОБА_1., як голові правління за 2005 рік, ухвалено з порушенням
статуту ВАТ «Довбишавтотранс». Зокрема, правління товариства без рішення
загальних зборів не мало права самостійно встановлювати позивачу, як бувшому
голові правління, заробітну плату за 2005 рік. Судове рішення, в цій частині,
не оспорюється.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 302, 303, 304, 307, 308, 313,
314, 315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Житомирської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а рішення Баранівського районного суду
Житомирської області від 15 березня 2007 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верхового Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.