Справа № 22-1000/07                           Головуючий у І
інстанції: Бонецький Л.Й.
39                                          Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

Головуючого:
Петрички П.Ф. Суддів: Мікуш Ю.Р.,  Бакуса
В.Я. При секретарі: Мамчиць О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Старосамбірського районного суду Львівської області від30 січня 2007 року,  колегія суддів

- встановила:

Оскаржуваним
рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від ЗО січня 2007
року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Добромильської міської ради
Старосамбірського району Львівської області,
третя особа - Добромильський міський голова Старосамбірського району
Львівської області - ОСОБА_2  про
стягнення заробітної плати,  невиплаченої
при звільнені,  вихідної допомоги та
моральної шкоди.

Рішення суду
оскаржив ОСОБА_1.

Вважає
оскаржуване рішення таким,  що не
відповідає дійсним обставинам справи,
постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом не
виконано вимог закону про всебічне,
повне й об'єктивне дослідження обставин справи,  допущено помилки в оцінці доказів,  у зв'язку з чим йому необгрунтовано
відмовлено у задоволенні позову.

Також
вважає не правомірним висновок суду про те,
що він не має доказів виконання особливо важливої роботи чи доказів
особистого внеску у загальні результати роботи Добромильської міської ради,  адже суд не вимагав їх подання.

Протиправними
діями відповідач допустив цілу низку порушень законодавства про оплату
праці,  однак суд при розгляді справи не
звернув на них уваги.

Протиправними
діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду,  яка проявлялась у фізичних стражданнях,  постійних стресах,  які привели до розвитку серцевої хвороби.

А тому
просить скасувати оскаржуване рішення суду і ухвалити нове,  яким задоволити позовні вимоги у повному
об'ємі.

Заслухавши
суддю-доповідача,  перевіривши матеріали
справи та доводи скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
до задоволення.

Як вірно
встановлено судом,  постанови Кабінету
Міністрів України від 13.12.1999 р. №2288 та від 09.03.2006 р. №268,  на які посилається позивач,  і які визначають підстави та порядок надання
надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої
роботи,  премій та матеріальних допомог
для вирішення соціально-побутових питань і допомог для оздоровлення,  передбачають право,  а не обов'язок керівника відповідного органу
надавати працівникам такого органу вказані надбавки,  премії та допомоги. Як випливає із положень
вищезазначених постанов Кабінету Міністрів України,  підставою для надання надбавок за високі
досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи є наявність таких
високих досягнень у праці та фактичне виконання особливо важливої роботи,  а підставою для надання премії є особистий
вклад працівника у загальні результати роботи.

Тому
Добромильський міський голова Старосамбірського району Львівської області
наділений правом,  а не обов'язком,  встановлювати надбавки працівникам за високі
досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи,  здійснювати преміювання працівників та
надавати їм матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та
допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Оскільки
позивачем не доведено,  а судом не
здобуто доказів наявності у ОСОБА_1 високих досягнень у праці на посаді
діловода Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської
області,  доказів виконання позивачем
особливо важливої роботи,  чи доказів
певного особистого внеску у загальні результати робити Добромильської міської
ради Старосамбірського району Львівської області,  тому позовні вимоги про стягнення з
Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області на
користь позивача 2724 грн. надбавки за високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи,  1407
грн. премії,  550 грн. матеріальної
допомоги на вирішення соціально-побутових питань,  180 грн. зменшення розміру допомоги на
оздоровлення не підлягають задоволенню.

Також
вірним є висновок суду про відмову у стягненні з Добромильської міської ради
Старосамбірського району Львівської області вихідної допомоги,  так як вбачається із розпорядження
Добромильського міського голови від 24.07.2006 р. таку вирішено виплатити у
розмірі середньомісячного заробітку,
оскільки колективним договором працівників Добромильської міської ради
на 2005-2007 роки інший розмір вихідної допомоги не визначено (а.с. 55-57).

Не
підлягають до задоволення вимоги в частині виплати 154, 29 грн. заробітної
плати за відпрацьований час,  205, 68
грн. лікарняних,  182, 01 грн.
відпускних,  оскільки відсутні підстави
для донарахування надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо
важливої роботи та премії.

Не
підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 в частині стягнення з Добромильської
міської ради Старосамбірського району Львівської області 3240 грн. середнього
заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку,  оскільки як вбачається із матеріалів справи
Добромильською міською радою 24 липня 2006 року було повідомлено ОСОБА_1 про
нарахування йому належних при звільненні коштів,  про що складено відповідний акт. Однак
позивач для одержання трудової книжки,
розрахункових,  лікарняних,  моральної шкоди не з"явився. Отже,  вини Добромильської міської ради у проведенні
^виплати належних ОСОБА_1 грошових коштів не має.

Несвоєчасна
виплата ОСОБА_1 нарахованих при звільненні коштів у сумі 605, 58 грн. (після
відрахування загальнообовязакових податків та зборів) компенсації не
підлягає,  оскільки своєчасно не
отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає. А тому позов в
частині вимоги про індексацію невиплаченої при звільненні заробітної плати у
сумі 8733 грн. також не підлягає задоволенню.

Вимога
позивача виплатити 15 грн. різниці між мінімальною заробітною платою та
фактично виплаченою у розмірі 360 грн. за липень 2006 року,  не підлягає до задоволення,  оскільки у липні 2006 року позивач працював
лише один день - день звільнення (24.07.2006 року). Всі інші дні липня 2006
року позивач знаходився у черговій щорічній оплачуваній відпустці та у
відпустці у зв'язку із втратою працездатності,
про що свідчить листок непрацездатності від 13.06.2006 року.

Оскільки
відпустка позивачу надавалася у червні 2006 року,  то зміна розміру мінімальної заробітної плати
у липні 2006 року не могла вплинути на розмір середньої заробітної плати
позивача за останні 12 календарних днів перед червнем 2006 року.

Не має
підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної
шкоди,  оскільки позивач не довів факту
порушення його законних прав,
переживання моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків.

Щодо
задоволення позову ОСОБА_1 в частині зобов'язання Добромильської міської ради
перерахувати членські внески ОСОБА_1 на рахунок Львівської обласної організації
профспілки працівників державних установ України,  то також не підлягає задоволенню,  оскільки Добромильська міська рада не має
правових підстав для перерахунку членських внесків позивача на рахунок
вищезазначеної організації.

Таким
чином,  судом правильно встановлені
фактичні обставини справи,  вірно
застосовано матеріальний закон та постановлено рішення з дотриманням вимог
законодавства.

Доводи апеляційної
скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду,
підстав для його скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись
п.1 ч.1  ст. 307,   ст. 308,
313,  315,  317 ЦПК України,  колегія суддів

-   ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Старосамбірського районного суду Львівської області від ЗО січня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
вступає в законну силу з моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом 2-х місяців з дня вступу її в законну силу
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.