Справа №33ц - 424кс/07       Головуючий у
1-й інстанції Пасько
30                   Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О., Базовкіної Т.М., Довжук Т.С.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом
Світловодського виробничого управління водопровідно-каналізаційного
господарства до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту питну
воду та водовідведення за касаційного скаргою

ОСОБА_1 і
ОСОБА_2

на
рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9
серпня 2004 р. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 1
березня 2005 року,

встановила:

В травні
2004 р. Світловодське виробниче управління водопровідно-каналізаційного
господарства звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за спожиту питну воду та водовідведення. Позивач посилається на
те, що відповідачі не сплачують вартість цих послуг, в зв'язку з чим
заборгованість становить 627 грн. 86 коп.

Рішенням
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 серпня 2004 p., залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 1 березня 2005 р., на користь позивача
з відповідачів стягнуто 602 грн. заборгованості по оплаті за спожиту питну воду
і водовідведення та до місцевого бюджету з кожного із відповідачів стягнуто по
25 грн. 50 коп. державного мита.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1
і ОСОБА_2. просять скасувати рішення судів, а справу направити на новий
розгляд, посилаючись на те, що суди не з'ясували дійсні обставини спору і,
зокрема, не звернули увагу на відсутність між сторонами договору щодо надання
послуг з водопостачання та водовідведення.

Колегія
судців, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що підстав для перегляду
рішень судових інстанцій не вбачається з врахуванням наступного.

Задовольняючи
позов Світловодського управління водопровідно-каналізаційного господарства, суд
першої інстанції вірно виходив з того, що між сторонами має місце договір, за
яким позивач зобов'язався надавати відповідачам послуги з водопостачання та
водовідведення, а останні ці послуги своєчасно сплачувати. Оскільки відповідачі
за період з 15 травня 1997 р. по 15 січня 2004 р. ці зобов'язання не виконали,
то суд обґрунтовано стягнув з них в межах строку позовної давності 602 грн.
заборгованості.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Водночас
встановлено, що рішення суду першої інстанції і ухвала апеляційного суду
постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а в
матеріалах справи відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування рішень судових інстанцій.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків судових інстанцій не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України»
(із змінами від 22 лютого 2007 p.),
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1. і ОСОБА_2. відхилити, а рішення Світловодського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 9 серпня 2004 р. і ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 1 березня 2005 р. -залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.