Справа № 33-ц- 390/07                                        Головуючий у першій інстанції - Процько Я.В.
Категорія - 29                                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2007 року колегія суддів з
розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі:

Завидовської - Марчук О.Г., Стрільчука В.А., Русинчука М.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання недійсним п.5 договору оренди земельної ділянки за касаційною скаргою
позивача ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 19 вересня 2006 року,

встановила:

В березні 2006 року позивач звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визнання недійсним п.5 укладеного з ним
договору оренди земельної ділянки від 28.03.2002
року, посилаючись на те, що дана угода в частині оплати за оренду земельної
ділянки не відповідає вимогам закону, оскільки на орендованій земельній ділянці знаходиться об'єкт незавершеного будівництва
і покупець цього об'єкта відповідно до умов договору
купівлі - продажу від 4.01.2002 p., звільняється від плати за землю до
закінчення будівництва.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2006 року позов задоволено.

Постановлено визнати частково недійсним п.5 договору оренди земельної ділянки від 28.03.2002 року укладеного між Тернопільською
міською радою та ОСОБА_1 про стягнення в період з
28.03.2002 року по квітень 2005 року орендної плати за землю.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня 2006 року
дане рішення місцевого суду скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд
в той же суд в іншому складі суду.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного
суду від 15 травня 2006 року, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали апеляційного
суду відсутні, виходячи з наступного;

2

Судами встановлено, що 4.01.2002 p. громадянину В'єтнаму ОСОБА_1 був проданий із аукціону об'єкт
незавершеного будівництва. 28.03.2002 року між названою особою та Тернопільською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки. Відповідно до п.5 даної угоди орендна
плата за землю повинна вноситись землекористувачем за
календарний місяць у розмірі 8209,08 грн. з врахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки земель на рахунок
місцевого бюджету.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що відповідно до п.п. 5.2.2.
договору купівлі - продажу від 4.01.2002 року покупець об'єкта незавершеного будівництва, звільняється від плати
за землю щодо земельної ділянки, на
якій знаходиться цей об'єкт на строк будівництва, визначений умовами приватизації, а тому міська рада на період
завершення будівництва придбаного об'єкта
не вправі була включати в укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки умову про внесення орендної
плати на протязі перших 5- ти років.

Апеляційний суд обґрунтовано на підставі пункту 4 частини 1 статті 311 ЦПК України скасував рішення суду першої інстанції з
направленням справи на новий розгляд, оскільки за діючим
законодавством України функції контролю за правильністю та своєчасністю справляння податків та зборів, в тому числі і орендної плати, віднесено до компетенції органів
державної податкової служби в Україні і відповідно спір, який виник між
сторонами, впливає на права та обов'язки Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції, яка не брала участі у розгляді
даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням вимог матеріального
і процесуального права.

Наведенні в касаційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня 2006 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.