Справа № 22-Ц-1382-Ф/07
Головуючий суду першої інстанції Буцмак Ю.Є.
Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції Ломанова И.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду АР Крим у м.  Феодосії
в складі:

головуючого
- судді                   Ломанової Л.О.,

суддів                                          Полянської
В.О., Соболюка М.М.

при
секретарі                              Петриченко О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосій цивільну справу за позовом
військового прокурора Феодосійського гарнізону в інтересах держави в особі
військової частини А 0156 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,  завданої злочином,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кіровського районного суду АР Крим від 25 травня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2005 року військовий прокурор Феодосійського гарнізону в інтересах
держави в особі військової частини А 0167 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_1 про стягнення шкоди,  завданої
злочином.

Позов
мотивований тим,  що постановою
військового суду Сімферопольського гарнізону від 1 липня 2005 року відповідача
як особу,  яка вчинила злочин,  передбачений частиною 1 статті 425
Кримінального кодексу України,  було
звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про
амністію» від 31 травня 2005 року. Кримінальна справа відносно начальника
техніко-експлуатаційної частини ОСОБА_1 була порушена за ознаками недбалого
ставлення до військової служби,  що
заподіяло істотну шкоду - нестачу військового майна на суму 69 625 грн. 62 коп.

Під час
судового розгляду справи було змінено позивача - військову частину А 0167,  на її правонаступника - військову частину А
0156,  а позовні вимоги зменшено до 7 183
грн. 17 коп.

Рішенням
Кіровського районного суду АР Крим від 25 травня 2007 року позов був
задоволений - з відповідача на користь військової частини А 0156 було стягнено
7 183 грн. 17 коп. шкоди,  завданої
злочином.

Не
погодившись зі вказаним рішенням в частині розміру стягненої шкоди,  ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу,  в якій просить рішення суду змінити та
стягнути з нього 4 754 грн. 80 коп.

Вимоги
апеляційної скарги мотивовані тим,  що
через ненадання належної оцінки письмовим доказам судом першої інстанції були
неповно з'ясовані обставини,  що мають
значення для справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  обговоривши
доводи апеляційної скарги,  дослідивши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
відповідача та представників

2

сторін,  колегія судів дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно
вимог частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Ухвалюючи
рішення про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 7 183 грн. 17
коп.,  суд першої інстанції виходив з
доведеності позовних вимог.

З таким
висновком погоджується колегія суддів.

Як
вбачається з матеріалів справи,
постановою військового суду Сімферопольського гарнізону від 1 липня 2005
року відповідача як особу,  яка вчинила
злочин,  було звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005
року (а.с.  4,  5). Кримінальна справа відносно начальника
техніко-експлуатаційної частини ОСОБА_1 була порушена за ознаками недбалого
ставлення до військової служби,  що
заподіяло істотну шкоду - нестачу військового майна на суму 69 625 грн. 62 коп.
- злочин,  передбачений частиною 1 статті
425 Кримінального кодексу України (матеріали кримінальної справи № 1-47/05 за
обвинуваченням ОСОБА_1).

Відповідно
до абзацу 5 пункту 13 розділу III Положення про матеріальну відповідальність
військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджену Постановою
Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, військовослужбовці
несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди,  заподіяної з їх вини державі,  у разі вчинення дій (бездіяльності),  що мають ознаки злочину.

Розмір
нестачі авіаційно-технічного майна,  що
числилось за ОСОБА_1 склав 7 183 грн. 17 коп. (7466, 95-283, 78 грн.)
(а.с.  156).

Доводи
апеляційної скарги щодо необхідності стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в
розмірі 4 754 грн. 80 коп. тотожні його запереченням проти позову і були
предметом дослідження суду першої інстанції,
а апеляційна скарга не містить доказів неправильності висновків
суду,  які ґрунтуються на досліджених
матеріалах справи.

Так,  твердження апеляційної скарги щодо наявності
на складі військової частини приладу КПСО-1В - однієї одиниці з переліку
майна,  вартість якої стягнена з
відповідача оскаржуваним рішенням,  не
може бути взяте до уваги колегією суддів,
оскільки факт передачі 17 січня 1978 року зазначеного приладу до
військової частини 36851а не свідчить про його наявність на складі військової
частини А 0156 на час проведення інвентаризації- 15 вересня 2004 року.

Доводи
апеляційної скарги щодо неправильного визначення вартості приладу КПСО-1В
спростовуються актом оцінки від 25 березня 2005 року (матеріали кримінальної
справи № 1-47/05 за обвинуваченням ОСОБА_1).

Посилання
в апеляційній скарзі на помилкове включення до довідки-розрахунку перерахунку
розміру заподіяної державі шкоди нестачею авіаційно-технічного майна від 24
квітня 2007 року майна,  за позиціями №№
1-56 групи авіаційно-прицільного навігаційного обладнання (а.с.  162-163) також не може бути взятим до уваги
колегією суддів,  оскільки акт від 16
лютого 1999 року,  яким ОСОБА_1. доводить
такі твердження (а.с.  81-82),  є неналежно оформленим - відсутні підписи
бухгалтера служби та особи,  яка передала
майно.

Колегія
суддів критично ставиться і до твердження апеляційної скарги щодо наявності на
складі військової частини приладу ДУМС-1, вартість якого врахована при
обчисленні завданого відповідачем збитку,
оскільки матеріалами справи таке твердження не доведене,  а посилання ОСОБА_1 на можливість заміни
цього приладу

3

аналогічним,  наявним на складі понад необхідну
кількість,  не виключає факту спричинення
шкоди його відсутністю.

Наведене
свідчить про відсутність у апеляційній скарзі та матеріалах справи підстав для
скасування оскаржуваного рішення, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення Кіровського районного суду АР Крим від 25 травня 2007 року - залишенню
без змін.

На
підставі вищевикладеного, керуючись статтею 303, пунктом 1 частини 1 статті
307,  частиною 1 статті 308,  пунктом 1 частини 1 статті 314 та статтею 315
Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду АР Крим від 25 травня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її
проголошення,  однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.