Справа
№ 22-ц-4784-2007                          Головуюча у 1 інстанції Жаботинська СВ.
23                                                                           Доповідач     Молчанов
РІШЕННЯ

Іменем України

2007 року
липня  " 18 " дня Апеляційний
суд Донецької області

у складі:   Головуючої СтельмахН.С.

Суддів   Молчанова СІ.

Солодовник О.Ф.

при секретарі Андрусь B.C.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 6.04.2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди.

Заслухавши
доповідача,  пояснення відповідача
ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_3
,  які просили задовольнити апеляційну
скаргу,  скасувати рішення суду,  що постановлено з порушенням вимог
матеріального закону,  пояснення позивача
ОСОБА_2,  його представника,  які просили залишити рішення суду без
змін,  перевіривши доводи апеляційної
скарги за матеріалами справи

ВСТАНОВИВ

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
ставить питання про скасування рішення Ясинуватського міськрайонного суду
від 6.04.2007 року,  з урахуванням тих
обставин,  що суд,  вирішуючи справу порушив вимоги матеріального
і процесуального права,  не прийняв до
уваги пояснення відповідача,  що позивач
є особою,  яка порушила ПДР,  скоїла ДТП,  немає підстав для задоволення позову,  тому просив рішення суду скасувати,  у задоволені позовних вимог відмовити.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,  що
суд неповно з, ясував обставини справи. Суд встановив,  що сталося ДТП з вини сторін у рівній частці,  тому встановив вину сторін на 50 %,  відшкодував спричинену шкоду позивачу у
половинному розмірі. Вважає,  що його
вини у ДТП немає,  позивач сам не витримав дистанції між
автомобілями,  вдарив його
автомобіль,  намагається незаконно
отримати відшкодування шкоди. Просив скасувати рішення суду,  у позові відмовити.

Судом
першої інстанції встановлено,  що у
травні 2004 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом де вказував,  що 5.12.2002 року відповідач ОСОБА_1 керував
своїм автомобілем „ ВАЗ „ ,  рухався по
автодорозі Київ-Луганськ на території Ясинуватського району,  він рухався на автомобілі ВАЗ за
відповідачем.  Зненацька автомобіль
відповідача почало крутити на дорозі в умовах ожеледиці,  він намагався об'їхати автомобіль з лівого
боку,  стало зіткнення автомобілів,  його автомобілю спричинені механічні
пошкодження у сумі 3103 гривні. За порушення ПДР відповідача притягнуто судом
до адміністративної відповідальності. Просив стягнути з відповідача спричинену
шкоду,  моральну шкоду 3103 та судові
витрати.

Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду від 6.04.2007 року позов
задоволено частково,  у розмірі 50
%,  з відповідача на користь позивача
стягнута матеріальна шкода 1883 гривні,
моральна шкоду 1000 гривен.

Апеляційний
суд вважає,  що скарга підлягає задоволенню
частково,  рішення суду підлягає
частковому скасуванню у частині стягнення на користь позивача матеріальної
шкоди,  у цій частині позові слід
відмовити,  з таких підстав:

Згідно  ст.
440 ЦК України
у редакції 1963 року ,  шкода,  заподіяна майну громадянина підлягає
відшкодуванню особою,  яка заподіяла
шкоду.

Суд
першої інстанції встановив,  що
автомобіль позивачу ОСОБА_2 не належить,
він керував автомобілем на підставі довіреності на керування. Суд
притягнув до участі у справі власника автомобіля ОСОБА_4,  але
матеріальну шкоду стягнув на користь позивача,
порушив при цьому вимоги матеріального права,  що відповідно до  ст.
309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції
у частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди.

Апеляційний
суд вважає встановленим,  що позивач не є
власником транспортного засобу,  тому
необхідно у задоволені позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди на
користь позивача відмовити.

Суд
встановив,  що відповідач,  який не справилася з керуванням
автомобіля,  є виною особою у спричиненні
власнику автомобіля матеріальної шкоди у результаті ДТП,
що відображено у постанові суду від 4.01.2003 року про
притягнення відповідача до адміністративної відповідальності ах. 5 . Суд
встановив,  що обидва водії є
особами,  що порушили ПДР,  що стало причиною ДТП,  що позивачеві спричинена моральна шкода,  суд правильно встановив межі відповідальності
відповідача за спричинену позивачу моральну шкоду,  тому у цій частині рішення суду є законним і
не підлягає скасуванню,  ухвалено
відповідно до вимог  ст.  440-1 ЦК
України,  тому підстав для скасування
рішення суду у цій частині немає.

Суд
встановив,  що відповідач керувала
автомобілем ВАЗ,  порушив ПДР,  спричинив потерпілому моральну шкоду при вказаних
обставинах у результаті ДТП,  було пошкоджено автомобіль власника,  який має право на відшкодування шкоди.

Доводи у
скарзі про незаконність висновків суду,
перевірені апеляційним судом,
апеляційний суд вважає,  що при
вирішенні питання про відповідальність відповідача за спричинення моральної
шкоди позивачу,  суд надав доказам,  які є у справі,  належну оцінку,  тому у частині рішення про стягнення на
користь потерпілого моральної шкоди рішення суду є законним,  обгрунтованим і підстав для його скасування
не вбачається.

Згідно
роз, яснень,  що містяться у п.3
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року " Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди \
зі змінами від 24.10.2003 року № 9 питання про відповідальність за шкоду
заподіяну джерелом підвищеної небезпеки,
вирішується на підставі вимог
ст.  450 ЦК України,  якщо власник не доведе,  що шкода виникла внаслідок непереборної
сили,  або умислу потерпілого.

Висновок суду про стягнення на користь потерпілого моральної шкоди зроблено
на підставі повно оцінених доказів наданих сторонами у судовому засіданні,  з врахування фактичних обставив справи,  матеріалів адміністративного
розслідування,  та інших доказів,  яким суд надав належну оцінку.

При цьому
суд стягнув на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 гривень.
Апеляційний суд вважає можливим у цій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ч 1 п
3  ст. 307,   ст.
309, 313, 315 ЦПК України

ВИРІШИВ

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
частково задовольнити.

Рішення
Ясиноватського міськрайонного суду Донецької області від 6.04.2007 року у
частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди 1551, 5 гривень і 332
гривень скасувати,  у задоволені позову у
цій частині відмовити.

У іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно і може бути

оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня

проголошення
рішення апеляційного суду.