АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
червня 2007 року                                              м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої-судді Варвус Ю.Д.

суддів: Ващенка
С. Є.,  Кізюн О.Ю.

при секретарі
Курдзіль М. В. з участю: позивачки ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу №22ц-957

за апеляційною скаргою міського комунального підприємства
„Хмельницькводоканал" на

рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня
2007 року за позовом

ОСОБА_1     до                                                 міського     комунального     підприємства

„Хмельницькводоканал"
про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія суддів

встановила:

В
листопаді 2007 року ОСОБА_13вернулася в суд з позовом до міського комунального
підприємства „Хмельницькводоканал" про стягнення моральної шкоди,  посилаючись на те,  що рішенням апеляційного суду Хмельницької
області від 06 травня 2006 року відповідача зобов'язано працевлаштувати її та
виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2911 грн.25 коп.
Вважає,  що незаконним звільненням з
роботи,  тяганиною з працевлаштуванням та
виплатою заробітної плати їй було спричинено моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2007 року позов
ОСОБА_13адоволено частково.

Стягнуто
з міського комунального підприємства „Хмельницькводоканал" на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральних збитків 1000 грн.

В
апеляційній скарзі міське комунальне підприємство „Хмельницькводоканал"
вважає рішення суду незаконним та просить його скасувати,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
на безпідставність часткового задоволення позовних вимог із-за пропуску
позивачкою,  визначеного  ст. 233 КЗпП України,  строку звернення до суду та невідповідність
висновку суду про порушення прав позивачки,
заподіяння їй внаслідок цього моральної шкоди фактичним обставинам
справи.

Апеляційна
скарга міського комунального підприємства „Хмельницькводоканал" підлягає
задоволенню,  а рішення суду - скасуванню
з ухваленням нового рішення з наступних мотивів.

Задовольняючи
частково позовні вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди,  суд виходив з того,  що    в
зв'язку з порушенням її прав,  остання
зазначала

Головуючий
у першій інстанції -Фанда В.П..                                   Справа
№22ц- 957

Доповідач
- Варвус Ю.Д.                                                                   Категорія
44

моральних
страждань,  вимоги про відшкодування яких
вона при вирішенні позову про поновлення на роботі та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу не ставила і стягнув з відповідача моральну
шкоду в сумі 1000 грн.

Проте з
таким висновком суду погодитися не можна,
оскільки він зроблений без належної оцінки обставин справи та врахування
вимог закону.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 28 жовтня 2005
року була звільнена відповідачем з роботи по закінченню строкового трудового
договору. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Хмельницької області від 06 травня 2006 року зобов'язано
міське комунальне підприємство „Хмельницькводоканал" працевлаштувати
позивачку і стягнуто на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в
сумі 2911 грн.25 коп. Від запропонованої відповідачем роботи - двірника ОСОБА_1
відмовилася,  підтвердивши це письмовою
заявою від 18 травня 2006 року. Заробітна плата за час вимушеного прогулу в
сумі 2911 грн.25 коп. була перерахована відповідачем платіжною вимогою №1271/26-06
від 03 липня 2006 року на рахунок Державної виконавчої служби у м.  Хмельницькому,  які позивачка отримала в липні 2006 року.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи,  не заперечувалися вони в судовому засіданні і
позивачкою.

Пленум
Верховного Суду України в п.16 постанови „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року
(із змінами внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5) роз'яснив,  що до вимог про відшкодування моральної шкоди
у випадках,  передбачених трудовим
законодавством,  застосовується
тримісячний строк звернення до суду ( ст. 233 КЗпП України).

З
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_13вернулася до суду 24 листопада 2006 року з вимогою про стягнення
моральної шкоди,  заподіяної їй
відповідачем в зв'язку з незаконним звільненням з роботи,  тяганиною з працевлаштуванням та виплатою
заробітної плати,  тобто з підстав
передбачених трудовим законодавством -
ст. 237-1 КЗпП України.

Оскільки
ОСОБА_1 не навела поважних причин,  які б
виключали можливість своєчасного звернення в суд з означеним позовом,  у суду першої інстанції не було достатніх
підстав для його поновлення та задоволення позовних вимог. Не були надані такі
докази нею і в засіданні апеляційного суду.

За таких
обставин та з урахуванням вимог п.п.3,
4  ст. 309 ЦПК України колегія
суддів вважає рішення суду таким,  що
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 в позові у
зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Керуючись  ст.  ст.
307,  309,  316,
317 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу міського комунального підприємства „Хмельницькводоканал"
задовольнити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2007 року скасувати,  ухваливши нове рішення.

В позові
ОСОБА_1 до міського комунального підприємства „Хмельницькводоканал" про
стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.