УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня
2007 р.                                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                              Горблянського Я.Д.

суддів                                          Девляшевського
В.А.,  Бідочко Н.П.

секретаря                                    Сем"янчук
С.Й.

адвоката                                     ОСОБА_1

з
участю:       апелянтки            ОСОБА_2

представника                             виконавчої дирекції
Фонду соцстраху Дідик М.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Богородчанського районного суду від 29 травня 2007 року, -

встановила:

ОСОБА_2
звернулася в суд з позовною заявою до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
в Богородчанському районі та Богородчанського тепличного господарства про відшкодування
моральної шкоди внаслідок трудового каліцтва. Свої вимоги позивачка мотивує
тим,  що 12.03.1998 року під час
виконання нею трудових обов'язків,
працюючи на посаді овочівника в тепличному господарстві,  вона впала з електровізка,  з допомогою якого пересувалася по теплиці.

Внаслідок
падіння вона отримала травму грудної клітки,
грудного поперекового відділу хребта з астеноневрологічним синдромом. їй
встановлена стійка втрата професійної працездатності 20% рішенням
Івано-Франківської обласної МСЕК. їй призначена одноразова допомога в розмірі
13888 грн. та призначено щомісячну грошову суму,  що компенсує частину втраченого заробітку в
розмірі 292, 52 грн. Внаслідок одержаної травми їй заподіяна моральна шкода,  яка виразилась у моральних стражданнях та
порушенні стосунків з оточуючими людьми. Тому просить стягнути з відповідачів у
солідарному порядку 80 тис. грн. моральної шкоди.

Рішення
Богородчанського районного суду від 29.05.2007 року в позові ОСОБА_2 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в Богородчанському
районі,  Богородчанського тепличного
господарства про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

На дане
рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилається на те,  що їй було заподіяна травма під час виконання
трудових обов'язків внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та відповідно до
ст.ст. 21,  22,  34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності та ст. 1167 ЦК України моральну
шкоду повинні нести обидвоє відповідачів.

Справа
№22-ц-869/2007р.                                          Головуючий
у І інстанції Гутич П.Ф.

Категорія
44                                                                  Доповідач
Горблянський Я.Д.

2

Вважає,  що судом невірно витлумачено зміни до Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та
Закон України "Про державний бюджет України на 2007 рік" щодо виплати
моральної шкоди.

Суд
безпідставно зіслався на лист начальника ОМСЕК про те,  що факт моральної шкоди не розглядався,  оскільки документи з цього приводу не
направлялися. Не відповідає дійсності твердження про те,  що травму вона одержала внаслідок
необережності. Просить дане рішення скасувати,
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянтка
ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та пояснила що їй завдано моральну
травму,  хворою вона приступала до роботи
і її примушували працювати,  не давали
направлення на МСЕК. Однак суд це до уваги не взяв.

Просить дане
рішення скасувати,  а справу направити на
новий розгляд.

Представник
виконавчої дирекції Фонду соцстраху Дідик М.Ю. просить апеляційну скаргу
відхилити,  а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Розглянувши
матеріали справи,  оцінивши зібрані
докази,  колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом
першої інстанції встановлено,  що згідно
акта про нещасний випадок №16 від 15.03.1998 року,  нещасний випадок з позивачкою стався по її
необережності,  оскільки вона злізаючи з
електричного візка,  який знаходився в
статистичному стані підскознувшись впала з висоти 80 см. Порушень правил
охорони праці з боку господарства в акті не зазначено. Робота на електровізках
не внесена в перелік робіт з підвищеною небезпекою,  а сам електровізок не є джерелом підвищеної
небезпеки.

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода,  завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Моральна
шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади,  фізичної або юридичної особи,  яка її завдала,  якщо шкоди завдано каліцтвом,  іншим ушкодженням здоров"я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Однак
суд першої інстанції не встановив вини тепличного господарства у отриманні
травми позивачкою. Також питання щодо відшкодування з тепличного господарства
на користь позивачки розглядалося Богородчанським районним судом і рішенням
суду від 25.05.2001 року в задоволенні позову про стягнення матеріальної та
моральної шкоди відмовлено.

Оскільки
Законами України "Про державний бюджет України" на 2006 та 2007 роки
було зупинено дію статей Закону України "Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування..." в частині відшкодування моральної
шкоди,  а Законом України від 23.02.2007
року з цього закону виключено норми,  які
передбачали відшкодування моральної шкоди застрахованим,  то суд першої інстанції прийшов до висновку
про відсутність правових підстав для стягнення з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування на користь позивачки моральної шкоди.

Тому
оцінивши зібрані докази суд першої інстанції відмовив ОСОБА_2 у стягненні на її
користь з відповідачів моральної шкоди.

З даним висновком
Богородчанського районного суду погоджується і колегія суддів.

Рішення
ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  а доводи апеляційної скарги не спростовують
його законності і обгрунтованості. Підстав для скасування рішення і направлення
справи на новий розгляд колегія суддів не вбачає.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307,
308,  313,  314,
315 ЦПК України,  колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Богородчанського районного суду від
29.05.2007 року залишити без змін.

З

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.