Справа 22-44502007 рік                                         Головуючий
у 1 інстанції Шишов О.О.
Категорія 10                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

05 липня 2007
року                                                                                       м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Голубинського A.M.,

суддів Соломахи
Л.І., Прокопчук Л.М., при секретарі Семенченко С.С.

за участю
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька Донецької області від 01
листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі - продажу транспортного засобу дійсним, стягнення матеріальної
та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Будьонівського районного суду м. Донецька від 01
листопада 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що
судом неповно з'ясовані обставини, що мають істотне значення для правильного
вирішення заявлених вимог, а також судом допущені порушення вимог матеріального
та процесуального права..

Звертаючись
до суду позивачка посилалась на те, що 06 вересня 2004 року між її батьком
ОСОБА_5 та відповідачами була укладена письмова угода, відповідно якої якої ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3
придбали автобус ЛАЗ 697Р з державним НОМЕР_1, який зареєстрований 28 січня
2004 року в МРЕВ № 1 м. Донецька. Автобус був проданий за 24120 грн. у
розстрочку з шестимісячною виплатою в розмірі 4020 грн. щомісячно. В
підтвердження укладеної угоди відповідачі передали ОСОБА_5 1000 грн., а
останній передав їм автобус та оформив довіреність на право керування цим
автобусом. Після укладення зазначеного договору відповідачі гроші більш не
сплачували. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер,
вона прийняла спадщину і на неї було оформлено право власності на спірний
автобус. Вважає, що ОСОБА_5 та
відповідачі досягли між собою згоди щодо усіх умов договору купівлі-продажу
автобуса, але не виконали умови по виплаті вартості автобуса у визначені
строки, тому просила

втягнути
з них на її користь солідарно вартість автобуса в сумі 23120 грн., грошову
інфляцію в розмірі 5133 грн. та 3% річних в розмірі 1213 грн.80коп., а всього
29466 грн. 80коп. Крім того вважає, що діями відповідачів їй спричинена
моральна шкода, розмір компенсації якої вона визначає у сумі 10000 грн. і
просить стягнути з відповідачів на її користь, а також просить стягнути судові
витрати в сумі 324 грн.ббкоп.

Заслухавши
суддю-доповідача, осіб які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно з п.1 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове
засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у
справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

В судовому засіданні встановлено, що у порушення вимог ст.169 ЦПК України
справа розглянута у відсутності відповідача ОСОБА_3, який не був повідомлений
належним чином про час та місце розгляду справи.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції направляв до
газети „Донбасс-неделя"
оголошення про виклик до суду відповідача ОСОБА_3, але в матеріалах справи
відсутні будь-які дані відносно того чи було воно надруковано в газеті.. Дана
газета, у 2006 році є згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 205-р
від 12 квітня 2006 року друкованим засобом масової інформації місцевої сфери
розповсюдження

Крім того, згідно п.2 Порядку визначення друкованого
засобу масової інформації , у якому розміщуються оголошення про виклик до суду
відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування)
яких невідомо, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №52 від 25
січня 2006 року, оголошення про виклик до суду публікується в установлені
законодавством строки у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної
сфери розповсюдження та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери
розповсюдження за останнім відомим місцем проживання (перебування) на території
України відповідача, третіх осіб, свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції
не прийняв до уваги вимог цього положення і не звертався з оголошенням про
виклик до суду відповідача ОСОБА_3 до засобів масової інформації загально
державної сфери розповсюдження.

Відсутні в матеріалах справи і дані про те, що позивачу
ОСОБА_1 невідоме місцеперебування відповідача і вона зверталась до адресного
бюро чи органів внутрішніх справ з приводу встановлення місцезнаходження
(перебування чи роботи) ОСОБА_3

Відповідно до ст.311 п.4 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання.

Враховуючи
наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду, як постановлене
з порушенням норм процесуального права не може залишатися без змін і підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім
того, вирішуючи справу по суті, суду першої інстанції треба звернути

увагу на
те, чи були виконані сторонами усі істотні умови договору, що підтверджується
письмовими доказами і з яких підстав не були виконані умови договору
купівлі-продажу транспортного засобу до обумовленого сторонами строку.

На
підставі наведеного,    керуючись
ст.ст.307,311 п.3,315    ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Будьонівського районного суду м. Донецька Донецької області від 01 листопада

2006 року
скасувати, справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі

суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , може

бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання

законної
сили.