Справа №
22-2814                 Головуючий у 1
інстанції - Гошко О.М .
2007 рік                                    Доповідач -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ.

4 вересня   2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -
Шахової О.В.

суддів Євтушенко
О.І .,Амеліна В.І.,

при секретарі
Мартинюк Н.І.

розглянула в
відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною

скаргою    ОСОБА_1

на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 25 грудня 2006 року

в    справі
за    позовом    ОСОБА_1 до    ОСОБА_2, Житлово-будівельного кооперативну
« Імені 45 років Радянської Армії»,

Київського  міського
бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності  на

об,єкти
нерухомого майна, третя особа Київське міське управляння юстиції про визнання

права власності
на частину квартири та визнання частково недійсними довідки ЖБК та

реєстраційного
посвідчення про право власності на квартиру,

ВСТАНОВИЛА:

В
листопаді 2005 року ОСОБА_1. звернулась до суду з даним позовом , в якому
зазначала, що її батьки - відповідач ОСОБА_2. та мати ОСОБА_3. перебували в
шлюбі з 1957 по 1974 рік.

Під час
шлюбу мати в 1968 році вступила в ЖБК «45 років Радянської Армії» та отримала
двокімнатну квартиру"АДРЕСА_1.

В ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла і після її смерті вона отримала спадщину, яка
складалась

з   паєнакопичень   по
квартирі   в   сумі
2 009,74 радянських   карбованців,   решту

паєнакопичень
в сумі 1669,73 рад.крб. успадкував відповідач.

Позивачка
вказує на те, що батько, після розлучення з матір,ю отримав однокімнатну
квартиру по пр.Воз,єднання в м. Києві,а вона з матір,ю постійно проживали в
спірній квартирі.

Оскільки
на момент смерті матері вона була неповнолітньою, відповідач поселився та став
проживати разом з нею в спірній квартирі.

В 2005
році її стало відомо, що за рішенням № 282 виконкому Київської міської ради
народних депутатів від 3 березня 1980 року «Про вирішення окремих житлових
питань по ЖБК» відповідач був прийнятий членом ЖБК «45 років Радянської Армії»
і згідно довідки КМБТІ спірна квартира на підставі довідки ЖБК 45 років
Радянської Армії» № 1212 від 23 грудня 1991 року була приватизована та
зареєстрована за ним на праві власності.

Посилаючись
на вказані обставини та на те, що вона прийняла спадщину після смерті матері,
проте без її відома та згоди відповідач приватизував квартиру на своє ім,я,
позивачка просила визнати частково недійсними довідку ЖБК № 1212 від 23 грудня
1991 року,   реєстраційне   посвідчення
про   право   власності
на   квартиру   АДРЕСА_1 № 13331203 від 8 травня 1992 року
та визнати за нею право власності на 53100 ч. вказаної квартири, а за ОСОБА_2.
на 47100 ч. квартири.

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 25 грудня 2006 року ОСОБА_1. в
задоволені позову відмовлено за недоведеністю позовних вимог та у зв,язку з
пропуском строку позовної давності без поважних причин.

Не
погодившись з рішенням суду ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу і просить його як
незаконне та необгрунтоване скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення
її вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи
та зроблені на порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1. в задоволені позову суд виходив з того, що при оформлення права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2. відбулося в повній відповідності до
вимог закону і крім цього позивачка не надала доказів поважності пропуску строк
позовної давності.

Проте
таких висновків суд дійшов на порушення норм процесуального та матеріального
права, у зв,язку з чим рішення суду не можна визнати законним та обгрунтованим
і воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1., з огляду на таке.

Відповідно
до ст.549 ЦК УРСР (ред. 1963
року), яка діяла під час виникнення даних правовідносин , визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину:

1)  якщо він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном;

якщо він
подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2. до січня 1976 року перебував в шлюбі з
ОСОБА_3. Має дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, матір,ю яких
є ОСОБА_3.(а.с.88,91,93).

Під час
шлюбу, в 1963 році, ОСОБА_3. вступила в члени ЖБК «45 років Радянської Армії» і
спільно з ОСОБА_2. вони сплачувати вартість кооперативної квартири АДРЕСА_1.

Згідно
довідки ЖБК «45 років Радянської Армії» в січні 1976 року пайові внески по
квартирі були повністю погашені (а.с.80).

8 січня 1976
року шлюб між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3. померла (а.с.86).

18 січня
1989 року ОСОБА_2. та неповнолітня на той час ОСОБА_1. отримали свідоцтва про
право на спадщину після померлої ОСОБА_3.,яке складалось з паю та
паєнагромаджень по квартирі АДРЕСА_1 в сумі 3779 крб.45 коп. .

Зокрема,
за ОСОБА_2. було визнано право на 1669,72 крб., а за ОСОБА_1. - на 2009,74 крб.
(а.с.9,10).

3а
рішенням № 282 Київської міської ради народних депутатів від 3 березня 1980
року ОСОБА_2. прийнято в члени ЖБК «45 років Радянської Армії» і на підставі
довідки зазначеного ЖБК № 1212 від 29 грудня 1991 року, 8 травня 1992 року
Київським

міським бюро
технічної інвентаризації    за ОСОБА_2.
зареєстровано право на квартиру АДРЕСА_1(а.с.8,7).

Як
вбачається з довідки ЖБК «45 років Радянської Армії» в спірній квартирі
зареєстровані позивачка ОСОБА_1., з 6 листопада 1986 року, її неповнолітні діти
син ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_6 з ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідач ОСОБА_2.
з ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6).

З огляду
на викладені обставини колегією суддів встановлено, що позивачка ОСОБА_1. з дня
свого народження проживала та користувалась спірною квартирою і після смерті
матері, в установленому законом порядку прийняла спадщину на її частину.

Як
пояснював в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2., він ніколи не заперечував право
ОСОБА_1. на проживання та користування квартирою, що підтверджує також і доводи
ОСОБА_1., що він ніколи не заперечував її право на частину квартири і що
призвело до того що про реєстрацію права власності квартири за ОСОБА_2. вона
дізналась лише в 2005 році, у зв,язку з чим вона і пропустила строк для
звернення до суду з даним позовом .

Зазначені
обставини колегія суддів визнає поважними, у зв,язку з чим вважає за необхідне
поновити позивачці цей строк.

Згідно
ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла
довідатись про порушення свого права.

Відповідно
до ст. 60 ЦПК України відповідач ОСОБА_2.належних доказів на спростування
доводів позивачка щодо пропуску ОСОБА_7. строку позовної давності не надав.

На
підставі викладеного позов ОСОБА_1. є обгрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Згідно
ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення, зокрема, с
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.
303,304, 307,309, 314,316,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити .

Рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 25 грудня 2006 року скасувати та
ухвалити нове рішення наступного змісту. .

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлово-будівельного кооперативну « Імені 45 років
Радянської Армії», Київського міського бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об,єкти нерухомого майна, третя особа Київське
міське управління юстиції про визнання права власності на частину квартири,
визнання частково недійсними довідки ЖБК та реєстраційного посвідчення про
право власності на квартиру - задовольнити.

Визнати
недійсною довідку ЖБК «Імені 45 років Радянської Армії» № 1212 від 23 грудня
1991 року в частині визнання ОСОБА_2. власником квартири АДРЕСА_1

Визнати
недійсним реєстраційне посвідчення про право власності на квартиру АДРЕСА_1 №
13331203 ,видане Київським міським бюро технічної інвентаризації 8 травня 1992
року та записаного в реєстрову книгу під № 12 в частині реєстрації на праві
власності за ОСОБА_2. на квартиру АДРЕСА_1

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 53100 ч. квартири АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2 на 47100 частин вказаної
квартири.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців, шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.