Справа № 33-Ц-445 2007 р.                   Головуючий
у суді І інстанції Андрусів І.М.
36                                                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                                         місто
Рівне

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області
у складі:

Буцяка
З.І.,  Василевича B.C.,
Гордійчук С. О.

розглянувши
в порядку касаційного провадження у попередньому судовому засіданні справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської
області від 30 травня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_1
звернулася з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди. Свої вимоги мотивувала тим,  що 13
червня 2003 року вона керувала власним автомобілем марки ВАЗ-2101 і рухалася з
м.  Долини в с-ще Вигода,  де її наздогнали ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4
та ОСОБА_2,  який своїм
автомобілем ВАЗ-2104 д. н. НОМЕР_1 перегородив їй смугу руху і вона зупинилася.
Відповідач підійшов до її автомобіля і ножем пошкодив у її автомобілі дві шини
вартістю 235 грн. Неправомірними діями їй завдано моральної шкоди,  оскільки вона перенесла хвилювання і
захворіла,  тому проходила курс лікування.
Також нею перенесено психологічний стрес.

Рішенням
Долинського районного суду від 30 грудня 2004 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від ЗО травня 2005 року рішення
Долинського районного суду від 30 грудня 2004 року в частині стягнення
матеріальної шкоди скасовано,  ухваливши
нове рішення.

Позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 235 грн.
матеріальної шкоди.

У
поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування
оскаржуваного судового рішення у справі з підстав неправильного застосування
судами норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті

ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах позовних вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу,  якщо визнає,  що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,  і
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  331,  332,
335-337 ЦПК України,  колегія
суддів Апеляційного суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Івано-Франківської області від ЗО травня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.