Справа
22-1142- 2007 р.                      Головуючий у 1
інстанції Завгородній Є.В.
19                                          Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2007
року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської

області
в складі:     Головуючої судді - Авраменко
Т.М.

Суддів -                                         Гайсюка
О.В.,  Суровицької Л.В.,

При
секретарі - Слюсаренко Н.Л. За участю представника позивача - ОСОБА_1,  представника відповідача та третьої особи
-ОСОБА_4,  розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.  Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
який діє в інтересах ОСОБА_2
на рішення Кіровського райсуду
м.  Кіровограда від
3 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ЖБК «Авіатор»,  третя
особа -ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши   суддю-доповідача,    пояснення
осіб,    які   з'явились
в   судове   засідання,
дослідивши матеріали справи,  колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 року ОСОБА_2
звергіувся в суд із позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор»,  третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди.

Зазначав
,  що постановою Кіровського райсуду м.  Кіровограда від 3 листопада 2005 року визнано
неправомірними дії ОСОБА_3,  який на той
час був головою правління ЖБК «Авіатор» щодо ненадання відповіді на його заяву
від 3 березня 2005 року про видачу довідки про склад сім'ї.

Вказаними
неправомірними діями йому заподіяно моральну шкоду,  яка полягає в безмірних душевних
стражданнях,  зокрема,  в постійному фізичному та психічному
дискомфорті,  хронічній втраті душевної
рівноваги та душевного спокою.

З
урахуванням глибини та тривалості душевних страждань,  просив суд стягнути з ЖБК «Авіатор» на його
користь на відшкодування моральної шкоди 28 000 грн. та понесені ним судові
витрати по справі. Також просив суд винести окрему ухвалу про право ЖБК
звернутись до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Рішенням
Кіровського райсуду м.  Кіровограда від 3 квітня 2007 року у
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду першої інстанції з
підстав порушенн норм матеріального і процесуального права,  скасувати і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи
апеляційної скарги,  а представник
відповідача та третьої особи заперечив проти них і просив суд залишити рішення
без змін.

Колегія
суддів,  перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Згідно роз'яснень п.
5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4
«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»
суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і
встановлювати,  якими правовими нормами
вони регулюються,  чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин,  коли набрав чинності законодавчий акт,  що визначає умови і порядок відшкодування
моральної шкоди в цих випадках,  та коли
були вчинені дії,  якими заподіяно цю
шкоду.

З
матеріалів справи вбачається що 3 березня 2005 року ОСОБА_2 звернувся з
письмовим зверненням про видачу довідки,
про склад сім'ї до ЖБК «Авіатор»,
головою правління якого на той час був ОСОБА_3. Відповідь на заяву надана
не була.

Постановою
Кіровського райсуду
м.   Кіровограда від
3 листопада 2005 року дії ОСОБА_3 щодо ненадання відповіді на письмове
звернення ОСОБА_2 від 3.03.2005
р.    відповідно    до
Закону    України    «Про
звернення    громадян»,     визнано неправомірними (а.с. 7).

Вказана
постанова не оскаржувалась і набрала чинності.

Відповідно
до ч.2  ст. 25 Закону України «Про
звернення громадян» громадянину на його вимогу і в порядку,  встановленому чинним законодавством,  можуть бути відшкодовані моральні
збитки,  завдані неправомірними діями або
рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування
моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

Частина
1 статті 3 цього Закону передбачає,  що
під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження),  заяви
(клопотання) і скарги.

Заява
(клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або
повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств,  установ,  організацій незалежно від форм
власності,  народних депутатів України,  депутатів місцевих рад,  посадових осіб,  а також висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності.

Скарга -
це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів
громадян,  порушених діями
(бездіяльністю),  рішеннями державних
органів,  органів місцевого самоврядування,  підприємств,
установ,  організацій,  об'єднань громадян,  посадових осіб (ч.3,  4  ст.
3 Закону).

Зі
змісту письмового звернення ОСОБА_2,
який не заперечується представниками сторін,  вбачається,
що воно є зверненням із проханням про сприяння в реалізації права на
реєстрацію за місцем проживання,  тобто є
заявою.

Оскільки
дії посадової особи,  які визнані неправомірними,  не пов'язані з розглядом скарги,  то підстави для відшкодування позивачу
моральної шкоди,  відсутні.

Суд
першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,  надані сторонами докази,  правильно визначив ,  що спірні правовідносини регулюються Законом
України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 2 жовтня 1996 року і прийшов
до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Посилання
позивача у позові та його представника в апеляційній скарзі на  ст.
ст. 1167,  1172 ЦК України ,   ст. ст 7,
49 Закону України «Про інформацію» є безпідставним,  оскільки зазначеними нормами матеріального
права,  правовідносини,  що виникли між сторонами,  не регулюються.

Відповідно
до  ст. 88 ЦПК України у зв'язку з
відмовою у задоволенні позовних вимог,
не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування судових
витрат.

Правильно
суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимоги про винесення окремої ухвали
про право ЖБК звернутись до суду з позовом в порядку регресу,  оскільки така вимога не грунтується на
положеннях статті 211 ЦПК України.

Доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права,  які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.  ст. ,
303,  304,  п.1 ч.1
ст. 307,   ст.  308,
ст.  ст. 313,  314,
315,  317,  319 ЦПК

України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  який діє в інтересах
ОСОБА_2,  відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 3 квітня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.