Справа 22-3164                          Головуючий 1 інстанції
21                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року                                                        м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області

в складі:
головуючого Резникової Л.В.

суддів Лісового
О.О., Стратіло В.І.

з участю
адвоката ОСОБА_1

при секретарі
Кошмак Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу   ОСОБА_2

на рішення Краматорського міського суду .Донецької області від 23 січня
2007 року

в справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
Украіни у М.Краматорську до територіального управління державного нагляду
охорони праці по Донецькій області, третя особа - колективне ремонтно-будівельне
підприємство «Окант» про визнання недійсним акту по ф.Н-1,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2006 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
Украіни у М.Краматорську звернулося в суд з позовом до територіального
управління державного нагляду охорони праці по Донецькій області, третя особа -
колективне ремонтно-будівельне підприємство «Окант» про визнання недійсним акту
по ф.Н-1 , обгрунтувавши свої позовні вимоги тим, що 30 січня 2006 року бригада
працівників КРБП "Окант" виконувала роботи в мартеновському цеху ЗАТ
"НКМЗ". При виконанні робіт стався нещасний випадок з вогнеупорником
ОСОБА_3, в наслідку якого він був смертельно травмований. Комісією до складу
якої входив представник позивача, були складені акти по фориі Н-1 та Н-5, які
визнали нещасний випадок і травму, такими, що пов"язані з виробництвом, з
чим не погодився представник позивача.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 - особа яка загинула, не
знаходився з КРБП "Окант" у трудових відносинах, а виконував роботи
за договором підряду, у зв"язку з чим підприємство не виплачувало за нього
страхові платежі, і дані вказані в ціх актах стосовно стажу роботи, навчання,
перевірки знань, проходження медоглядів вказані з основного місця роботи
загиблого ЗАТ НКМЗ і не мають будь-якого відношення до роботи в КРБП
"Окант". позивач просив визнати акти форми Н-1 та Н-5 недійсними,
атарвму, яка сталася з ОСОБА_3 не пов"язану з виробництвом.

Рішенням Краматорського міського суду .Донецької області від 23 січня 2007
року позовні вимони Фонду задоволені в повному обсязі.

Непогодившись з таким
рішенням, залучена в
якості третьої особи -ОСОБА_2 звернулася в суд з апеляційною скаргою , в
якій просила скасувати рішення суду і постановити нове , яким відмовити
позивачу у задоволені позову, оскільки при розгляді справи судом не були
з'ясовані всі обставини справи, які мають суттєве значення .

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та третіх осіб ,
дослідивши матеріали справи, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
відповідача задоволенню не підлягає з таких обставин:

Постановляючи рішення, суд першої інстанції, ретельно перевірив обставини
справи, докази, якими підтверджений позов і постановив обґрунтоване рішення.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того , що ОСОБА_3 знаходився з КРБП „ОКАНТ" не у трудових , а у
цивільно - правових стосунках Такий висновок суду підтверджено обставинами та
матеріалами справи, з якої вбачається, що згідно акту №1 від 28.02.2006 року в
КРБП „ОКАНТ" на території ЗАТ „НКМЗ" 30 січня 2006 року з
вогнеупорником ОСОБА_3 стався нещасний випадок, під час якого останній загинув.
В цьому акті вказані данні які не відповідають дійсності, зокрема, що ОСОБА_3 є
працівником КРПБ „ОКАНТ", у той час ,як останній був працівником ЗАТ
„НКМЗ" .

Під час розгляду справи в суді , треті особи підтвердили той факт, що
загиблий разом з неповнолітнім сином неодноразово залучалися для виконання
робіт на КРБП „Окант" , при цьому накази про прийняття на роботу ОСОБА_3
не видавався, у штатному розкладі посада вогнеупорщика відсутня, страхові
внески за нього не нараховувалися та не сплачувалися, а заробітну плату він
отримував в конверті, за рахунок заробітної плати директора підприємства
Павенка В.А. . Вказані обставини підтверджені також матеріалами справи
довідками КРБП „ОКАНТ", штатним розкладом.

Відповідно ст..2 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності,- дія цього закону поширюється на осіб,
які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання.

При розгляді справи суду не були надані докази які б свідчили, що ОСОБА_3
працював на підприємстві КРБП „Окант" на підставі трудового договору і був
суб'єктом страхування від нещасного випадку, що свідчить про наявність між ним
та КРБП „ОКАНТ" цивільно-правових відносин.

Факт незалучення до участі в розгляді справи в якості третьої особи ОСОБА_4
не є підставою для скасування судового рішення , оскільки останній був
неповнолітнім.

Таким чином доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст.308ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

При встановлені вищевказаних фактів і постановлені
рішення судом першої інстанції не порушено норм процесуального права та
правильно застосовані норми матеріального права, тому підстав для скасування
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення    Краматорського міського   суду Донецької області    від 23 січня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили цією ухвалою.