Справа № 22ц - 1460/07                                Головуючий
першої інстанції: Горбунко С.
34                                                   Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
РІШЕННЯ

Іменем   України

16
серпня  2007 року                            колегія судців судової палати в цивільних
справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючого:
Галущенка О.І.,

суддів:   Довжук Т.С. ,  Базовкіної Т.М. ,

при
секретарі судового засідання:              Фірсовій
Т.В.,

за участю    апелянтів ОСОБА_1,  ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на
рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня
2007 року,  ухвалене за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про поділ спільного майна та витребування майна з чужого незаконного
володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна з
чужого незаконного володіння,

встановила:

В лютому
2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позивачка
зазначала,  що 18 червня 2005 р. по 4
жовтня 2006 р. проживала з відповідачем однією сім'єю,  перебували у фактичних шлюбних стосунках.

Під час
спільного проживання вони придбали транспортний причеп ПГМФ 8302 вартістю 2100
грн. за сумісні кошти (500 грн. витратив ОСОБА_3,  а решту - її батьки).

Посилаючись
на те,  що відповідач заперечує її право
на причеп,  а також утримає особисто
належні їй 10 м.  тюлю вартістю 450 грн.,  позивачка просила суд поділити транспортний
причеп,  залишивши його відповідачеві та
стягнувши на її користь 1/2 частину вартості - 1050 грн.,  а також зобов'язати відповідача повернути 10
м тюлю,  а у разі відсутності - стягнути
450 грн. її вартості.

Ухвалою
суду від 16 березня 2007 р.
в якості третьої особи до участі у справі притягнуто ОСОБА_2.

В квітні
2007 р. ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про витребування з
її незаконного володіння належні йому транспортний причеп вартістю 2100 грн. та
напільні терези вартістю 350 грн.,
оскільки вважає,  що це майно є
його особистою власністю,  а ОСОБА_1
безпідставно утримує його.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2007 р.
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено
зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 10 м тюлю,  а у разі відсутності - 450 грн. вартості.

В іншій частині
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ОСОБА_3
задоволено.

Постановлено
зобов'язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 причеп ПГМФ 8302 № 60000643 вартістю 2100
грн. та ваги вартістю 320 грн.,  а у разі
відсутності стягнути вартість цього майна.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  ОСОБА_2
посилаються на невідповідність висновків суду обставинам спору й просить
рішення суду скасувати,  ухвалити нове
про задоволення його позову та відмову у задоволенні зустрічного.

В
запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить відмовити у її
задоволенні,  оскільки вважає,  що викладене в ній не доведено.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення
апелянтів,  дослідивши матеріали
справи,  колегія судців дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково із таких підстав.

Суд в
межах заявлених вимог,  на підставі
наданих сторонами доказів правильно встановив,
що з 18 червня 2005 р. по 4 жовтня 2006 р. сторони проживали разом,  але спільного бюджету не мали.

Восени
2006 р. за власні кошти ОСОБА_3,  що були
надані його матір'ю (копія ощадної книжки на ах. 50),  було придбано транспортний причеп ПГМФ 8302 №
60000643 вартістю 2100 грн.,  власником
котрого зареєстровано ОСОБА_3

З
врахуванням даних обставин та положень
ст.  74 СК України суд вірно
вважав,  що зазначене спірне майно не є
спільною сумісною власністю сторін,  а
належить особисто ОСОБА_3

Враховуючи,  що ОСОБА_1 незаконно утримує належний ОСОБА_3
причеп,  суд обґрунтовано на
підставі  ст.  387 ЦК
України задовольнив вимоги останнього щодо витребування майна.

Доводи
апеляційної скарги стосовно придбання транспортного причепу в тому числі за
кошти ОСОБА_2 не підтверджені доказами,
а тому не можуть бути взяті до уваги.

В той же
час,  суд помилково вважав доведеним,  що ваги,
які знаходяться у ОСОБА_1,  також
є власністю ОСОБА_3,  оскільки останнім
не надано будь-яких доказів,  які
підтверджують придбання ним за власні кошти цього майна (квитанція,  інструкція тощо).

За
такого суд безпідставно задовольнив вимоги ОСОБА_3 щодо витребування ваг у
ОСОБА_1,  а тому рішення в цій частині
необхідно скасувати,  відмовивши у
задоволенні таких вимог.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307, 308,
315 ЦПК України,  колегія судців

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2007
року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про витребування ваг скасувати
й ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування ваг відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржено у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.