Справа № 22 Ц - 615 / 2007 р.      Головуючий у 1-й інстанції  Волчко А.Я.
Категорія                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 квітня   2007 p. колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого -
ДьоміноїО.О.

Суддів             - Мережко М.В., Данілова О.М.

При секретарі - Колесник Н.І.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 06 грудня 2006 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод користування загальним проїздом та
визначення порядку використання земельної ділянки та усунення перешкод в
користуванні нею.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

Встановила:

У серпні 2005 р. ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. про
усунення перешкод користування загальним проїздом. Свої вимоги обґрунтовувала
тим, що згідно свідоцтву про право на спадщину вона стала власницею 11100
частин будинку за адресою : м.Боярка, АДРЕСА_1.

Відповідачу ОСОБА_2. належить 17М00 частин будинку. Іншими співвласниками
будинку являються ОСОБА_3. - якій належить 38U00
частин будинку, ОСОБА_4,- 34X100 частини будинку.

Біля будинку знаходиться неприватизована земельна ділянка
розміром 2195 кв.м..

Між власниками будинку з 1947 року склався порядок
користування земельною ділянкою.

З відповідачем ОСОБА_2. до вул. Пролетарська у позивачки є загальний проїзд
шириною 3.95 м, який вказаний в схемах земельної ділянки від 18 листопада 1955
року, 10 грудня 1989 року, 11 вересня 2004 року. Іншого виходу і виїзду з
частини будинку позивачки  немає.

Відповідач на загальному проїзді самовільно побудував приміщення, що
значиться в технічному плані будинку 1-1 ( котельня) розміром 7,3 кв.м. і сараї
під літерою „ М", „Ю".

Відповідач постійно ставить на загальному проїзді металеві грати, чим
перешкоджає позивачці користуватися проїздом.

Відповідач не бажає вирішити питання в добровільному
порядку, тому позивачка змушена звернутися до суду, просить зобов"язати
відповідача не

чинити  перешкод  в
користуванні     загальним  проїздом
шляхом  знесення самовільно
побудованих відповідачем приміщень - котельні, сараїв.

У доповненні до позовної заяви , позивачка просила визначити порядок
використання земельної ділянки між нею та відповідачами - ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_2., співвласниками будинку, з урахуванням угоди про порядок користування
земельною ділянкою.

В подальшому позивачка ОСОБА_1. уточнила позовні вимоги, та просила лише
зобов"язати відповідача ОСОБА_2. не чинити їй перешкод у користування
загальним проїздом, шляхом знесення самовільно побудованих споруд.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06
грудня 2006 р. в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу , в якій
просить рішення суду скасувати, посилаючись на його незаконність, та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна
скарга не   підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції , сторони по справі є співвласниками
жилого будинку, за адресою : м. Боярка
, АДРЕСА_1

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка протягом
тривалого часу

користується проїздом вздовж земельної ділянки ОСОБА_5 У
який

виходить на АДРЕСА_1, в той час як вимагає проїзд на
вул..

Пролетарську.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції , позивачка ОСОБА_1.
користується земельною ділянкою, що значно перевищує її частку в будинку , і не
бажає змінювати порядок користування земельними ділянками, який склався  між співвласниками.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, позивачка не надала суду доказів, які б
стверджували, що земельна ділянка якою користується ОСОБА_2. є загальним
проїздом чи належить їй на праві власності. Проте , як вбачається з матеріалів
справи, ця земельна ділянка виділена ОСОБА_2.

Відповідно до п. 7 ст.. 376 ЦК
України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного органу місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов"язати особу, яка здійснила ( здійснює)
будівництво, провести відповідну перебудову.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Постановляючи рішення, суд дійшов правильного висновку ,що позивачка не
надала суду доказів, що ОСОБА_2. перешкоджає ОСОБА_1. в користуванні її
земельною ділянкою, і відмовив в позові.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому не можуть бути підставою для скасування рішення.

Керуючись
ст. ст. 303,307, 308, 313, 314,315, 317,319 ЦПК України , колегія судців, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити

Рішення   Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 06

грудня 2006 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути

оскаржена
протягом  двох місяців в касаційному
порядку до Верховного Суду

України.