Справа №33ц-60/07                                                   Головуючий
у 1 інстанції- Багрій Т.Я.
- 44                                                               Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

8 травня
2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ в касаційному порядку
апеляційного суду Волинської області в складі:

Стрільчука В.А.,
Расевича С.І., Русинчука М.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Острівське» (далі - СГТзОВ «Острівське») села Острів Тернопільського району
про виділення майнового паю в грошовому виразі за касаційною скаргою позивача
на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1
червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 14
вересня 2004 року,

встановила:

В
березні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до СГТзОВ «Острівське» про
виділення йому майнового паю в грошовому виразі на суму 62209 грн., посилаючись
на те, що він вийшов з селянської спілки «Острівська» у лютому 1998 року, але
відповідач, який є правонаступником спілки, не видає йому майновий пай.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 1 червня 2004 року в позові відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 14 вересня 2004 року дане рішення
залишено без змін.

У
касаційній скарзі позивач просить скасувати вказані судові рішення, посилаючись
на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Колегія
судців дійшла висновку, що підстави для скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції, обгрунтовано виходив з того, що
майновий пай ОСОБА_1 після його виходу з учасників СГТзОВ «Острівське» у
березні 2001 року за його письмовою заявою у березні 2002 року був переданий
фермерському господарству «Семеха», тобто на час заявления позову не перебував у відповідача, а за волевиявленням
позивача перейшов в користування іншого сільськогосподарського підприємства.

Судом
апеляційної інстанції дане рішення обгрунтовано залишено без змін.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 цього
Кодексу суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одного
доказу над іншим.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції в
частині, що залишилась без змін, і оскаржувана ухвала апеляційного суду
постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення відсутні.

Наведені
в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів і зводяться до
встановлення нових обставин, які не були встановлені судами першої і
апеляційної інстанції, у зв'язку з чим з огляду на передбачені статтею 335 ЦПК
України повноваження суду касаційної інстанції вони не можуть братись до уваги.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 червня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 14 вересня 2004
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.