Справа №22ц/297                                               Головуючий
у 1 інстанції  Драч Ю.І.
Категорія 29                                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26
березня 2007 року

Апеляційний
суд Житомирської області в складі:

головуючого   - Кашапової Л.М.

суддів       - Плотіциної Н.А., Омельчука М.І.

при
секретарі - Константіновій І.А.

з участю
сторін, представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської
ради, третя особа КВЖРЕП №10 м.Житомира про визнання права на користування
жилим приміщенням

за
апеляційною скаргою  виконавчого комітету
Житомирської міської ради

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від
18 вересня 2006 року -

встановив:

В серпні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з вказаним
позовом, в якому просив визнати за ним право на постійне користування квартирою
АДРЕСА_1 в м.Житомирі.

Посилався на те, що в жовтні 2001 році вказана квартира
маневрового фонду була надана йому тимчасово, до отримання житла в порядку черги.

Зазначав, що в даний час між сторонами укладено договір
найму жилого приміщення, в КВЖРЕП №10 відкрито особовий рахунок на його ім'я
НОМЕР_2, заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг він не має,
проведена реєстрація за місцем проживання, підтримує квартиру в належному стані
за власні кошти, перспективи отримати державне житло в порядку черговості
практично немає, хоча нещодавно він одружився і в нього в 2005 році народився
син, тобто склад сім'ї збільшився.

В вересні 2006 року ОСОБА_1. подав додаткову позовну
заяву, в якій просив визнати незаконним п.2 рішення виконкому Житомирської
міської ради від 26.02.2003 року №143 2Про впорядкування маневрового
переселенського фонду міської ради у будинку АДРЕСА_1 в частині віднесення
квартири АДРЕСА_1 в М.Житомирі до маневрового переселенського фонду міської
ради.

Посилався на те, що на момент прийняття даного рішення
він проживав у спірній квартирі, проводив в ній ремонт, оплачував
житлово-комунальні послуги,  тобто
виконував всі обов'язки наймача квартири,

2

однак   не
був    повідомлений
виконкомом  про  перегляд
статусу жилих приміщень в будинку.

Рішенням Королівського районного суду м.Житомира від
18.09.2006 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 в м.Житомирі.

Визнано незаконним та скасовано п.2 рішення виконкому
Житомирської міської ради №143 від 26.02.2003 року «Про впорядкування
маневрового фонду міської ради в будинку АДРЕСА_1 в частині віднесення квартири
АДРЕСА_1 в м.Житомирі до маневрового фонду Житомирської міської ради.

В апеляційній скарзі виконком Житомирської міської ради
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові,
посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки зібраним по справі доказам,
порушив норми процесуального і матеріального закону, а тому висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.ЗОЗ ЦПК
України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст.132-1 ЖК України, яка набула чинності з
05.06.2003 року, до жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання
відносяться жилі приміщення, пристосовані для тимчасового проживання громадян,
які не мають або втратили постійне місце проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з додатком №1
рішення міськвиконкому від 01.11.1979 року №646 «Про розподіл квартир в жилому
будинкуАДРЕСА_1 управлінню житлово-комунального господарства було виділено для
фонду відселення громадян для тимчасового проживання 113 квартир, в тому числі
і спірну квартиру НОМЕР_1

Пізніше рішенням міськвиконкому від 26.02.2003 року було
впорядковано маневровий переселенський фонд міської ради: для тимчасового
проживання громадян залишили 88 квартир будинкуАДРЕСА_1, в тому числі і спірну
НОМЕР_1. Станом на 20.06.2006 року по даним інвентаризації квартир, що
відносяться до маневрового фонду міської ради, в будинкуАДРЕСА_1 квартир з
таким статусом залишилось лише 49. Виконком міської ради ухилився від надання
суду документальних доказів на обгрунтування причин передачі їх в постійне
користування наймачам.

Позивач вселився в спірне жиле приміщення - однокімнатну
квартиру жилою площею 11,5 кв.м, загальною площею 20,6 кв.м - відповідно до
листа Житомирського міськвиконкому від 09.10.2001 року №18/2530 і отримав
дозвіл на тимчасову, до отримання житла, прописку відповідно до листа
міськвиконкому від 10.10.2001 року №18/2540 /а.с.6,7/. Документально
підтверджено, що на ім'я ОСОБА_1. відкрито особовий рахунок НОМЕР_2 в КВЖРЕП №10,
що він не має заборгованості по оплаті комунальних послуг, що він за власні
кошти проводив ремонт спірної квартири/а.с 9,12,73-77/, тобто він добросовісно
виконує обов'язки наймача жилого приміщення понад п'ять років, а отже не може
бути виселений зі спірного жилого приміщення в примусовому порядку по
ініціативі відповідача.

3

ОСОБА_1. перебуває в міській раді на квартирному обліку,
як потребуючий поліпшення житлових умов, під №3698 /а.с.8/, тобто, з
врахуванням сучасної економічної ситуації в країні, при відсутності належного
державного фінансування житлового будівництва, реально отримати житлове
приміщення в порядку черги позивач можливості не має.

За даних обставин суд обгрунтовано задоволив вимоги
позивача щодо визнання за ним права на постійне користування спірним жилим
приміщенням.

Поряд з тим, апеляційний суд вважає, що в частині
задоволення вимог щодо визнання незаконним та скасування п.2 рішення
міськвиконкому від 26.02.2003 року №143 в частині залишення спірної квартири
для використання під маневровий /переселенський/ фонд Житомирської міської ради
рішення суду слід змінити, замінивши в абзаці 3 резолютивної частини рішення
слова «незаконним та скасувати» на слова «втратившим чинність», оскільки
позивач не надав суду доказів того, що він на час прийняття оспорюваного
рішення звертався до міськвиконкому з заявою про виключення квартири, в якій
він проживає, з переселенського /маневрового/ фонду, а тому спірна квартира
втратила цей статус лише з моменту прийняття рішення суду про визнання за позивачем
права на постійне користування спірним жилим приміщенням.

Керуючись
ст.ст.218,307,309,314,317 ЦПК України, апеляційний суд -

вирішив :

Апеляційну
скаргу виконавчого комітету Житомирської міської ради

відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18
вересня 2006 року змінити, замінивши в абзаці третьому резолютивної частини
рішення слова «незаконним та скасувати» на слова «втратившим чинність».

В решті
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.