Справа №22 ц - 653 - 2007р.                              Головуючий у І інстанції Курбанова Н.М.
-  18                                                                   Доповідач
УХВАЛА

Іменем      України

9 серпня 2007
року   колегія суддів судової палати у
цивільних справах     Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів
Кочегарової Л.М. , Кучерявої В.Ф.

з участю
секретаря Тишкевич О.С розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу року за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору займу грошових кошів частково
недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського
районного суду М. Маріуполя від 29 березня 2007 року , -

встановила :

Ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 березня 2007 року
задоволена заява ОСОБА_2  про скасування
заходів забезпечення позову,
застосованих ухвалою цього ж суду 9.02.2007 року про заборону проводити
дії. які обмежують право позивачки користуватися квартирою АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу,  якою заборонити ОСОБА_2  проводити дії,  які обмежують її право користуватися
АДРЕСА_1.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення ОСОБА_3,
яка підтримала апеляційну скаргу,  заперечення ОСОБА_2 ,  який просив відхилити апеляційну скаргу,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно
до  ст.
151-152 ЦПК України суд за заявою осіб,
які беруть участь у справі,  може
вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові
кошти,  що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб,
шляхом заборони вчиняти певні дії,
встановленням обов"язку вчинити певні дії тощо.

Статтею
152 ч.3 даного Кодексу передбачено,  що
види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем
вимогами.

У
відповідності з ч.3  ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом,  який розглядає справу.

Задовольняючи
заяву про скасування заходів забезпечення позову,  суд виходив з того,  що спірна квартира на підставі договору
купівлі - продажу від 27.06.2006 року належить на праві власності ОСОБА_2  і що вона неє предметом спору між сторонами.

Колегія
суддів вважає,  що такий висновок суду є
правильним,  оскільки він підтверджується
фактичними обставинами справи і відповідає вимогам закону.

Як
вбачається з матеріалів справи,  27
червня 2006 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір купівлі продажу
квартири АДРЕСА_1 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4,  реєстровий номер 3512. (а.с.  12-13).

Факт
належності спірної квартири на праві власності ОСОБА_2  підтверджений    витягом з Державного реєстру правочинів №
2559662 від 27.06.2006

року.(а.с. 14)    та   витягом    про
реєстрацію    права    власності
на    нерухоме    майно Маріупольського бюро технічної
інвентаризації від 25 .07.2006 року(а.с. 14-16).

Приймаючи
до уваги зазначені обставини,  колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_2
про скасування заходів забезпечення позову у вигляді заборони проводити
дії,  які обмежують право позивачки
користуватися спірною квартирою,
застосованих ухвалою суду від 9 лютого 2007 року.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307,  312 ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 березня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.