Справа
№ 33-ц-239/07                                                      Головуючий
у 1 інстанції - Багрій Т.Я.
Категорія - 40                                                                    Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 липня 2007 року.                                                                       місто
Луцьк

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Шевчук Л.Я.,
Расевича С.І.,        Подолюка
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та позбавлення ліцензії,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня

2004
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області
від 22 березня

2005
року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3  та ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,  позбавлення
ліцензії.

Позовні вимоги мотивував тим,  що 16-17 серпня 2004 року відповідачі
внаслідок неякісного виконання в належній йому квартирі монтажних та га303варювальних
робіт по влаштуванню тепловодопостання житлового приміщення завдали йому
майнової шкоди в сумі 580 грн.,  моральну
шкоду,  на відшкодування якої визначив
компенсацію в сумі 600 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 22 грудня 2004 року,
яке ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 березня 2005
року,  залишене без змін,  в позові відмовлено за недоведеністю позовних
вимог.

2

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
неповне з'ясування фактичних обставин справи,
невірну оцінку зібраних доказів та порушення норм процесуального
права,  в зв'язку з чим ставить питання
про скасування судових рішень та про направлення справи на новий судовий
розгляд.

Колегія суддів дійшла висновку,  що підстави для перегляду судових рішень
відсутні,  виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в позові за недоведеністю позовних вимог суд
першої інстанції виходив з того,  що
позивач не довів ті обставини,  на які
він посилався як на підставу своїх вимог.

Апеляційний суд погодився з таким висновком суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.2
ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно  ст.335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або ( та ) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,  а
також відсутні передбачені ч.1  ст.338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів не
спростовують оскільки вони не були предметом дослідження судом першої інстанції
та судом апеляційної інстанції.

Керуючись  ст. ст.
332,  336 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 22 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 22 березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.