Справа № 22-864/2007                               Головуючий у 1
інстанції Гаврилова Г.Л.
категорія  44                                                                Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

23
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області у складі:

головуючого
Песоцької Л.І.

Козлова О.М.
,  Дяченка В.М.

при секретарі
Фік К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу
за позовом Маріупольського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
9073 грн. 30 коп.3а апеляційною скаргою позивача на рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 липня 2007 року,

встановила:

У
вересні 2006 року Маріупольський міський центр зайнятості звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення 9073 грн. 30 коп.,  посилаючись на те,  що відповідачка,  приховавши,
що вона є суб'єктом підприємницької діяльності,  зареєструвалась в Маріупольському міському
центрі зайнятості як безробітна і отримала допомогу на професійне навчання в
розмірі 143 грн.08 коп. та допомогу по безробіттю в сумі 8930 грн. 22 коп.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23
липня 2007 року в задоволені позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник позивача,
посилаючись на те,  що рішення
суду постановлене з порушенням норм матеріального права,  ставить питання про скасування рішення і
задоволення позову.

Заслухавши
суддю доповідача,  пояснення представника
позивача ОСОБА_2,  яка підтримала доводи
апеляційної скарги,  відповідачку ОСОБА_1,
яка просила рішення залишити без зміни,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  рішення суду скасуванню з
таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд вказав на
те,  що,
оскільки позивачка не мала доходів,
будучи зареєстрована як приватний підприємець,  то відсутні підстави для задоволення позову.
Проте такий висновок суду зроблено при неправильному застосуванні норм
матеріального права.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що позивачка ОСОБА_1 з 25 лютого 2002 року
зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності і отримала відповідне
свідоцтво на зайняття підприємницькою діяльністю(а.с. Ю). 27 січня 2005 року
вона звернулася з заявою до Маріупольського центру зайнятості про надання їй
статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю до вирішення питання про
її працевлаштування,  зазначивши,  що не зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності (а.с. 5). За період з 27 січня 2005 року по 23
березня 2006 року їй виплачена допомога по безробіттю в сумі 8930 грн. 22
коп.(а.с. 10). За заявою від 3 березня 2006 року про направлення на курси
підвищення кваліфікації з наданням матеріальної допомоги на період професійної
підготовки (а.с. 6) ОСОБА_1 за договором від 3 березня 2006 року,  укладеним між нею і Маріупольським центром
зайнятості,  * направлялась на підвищення
кваліфікації в Донецький державний університет управління. Наказом від 24
березня 2006 року у зв'язку з закінченням строку навчання

вона
відрахована зі складу групи слухачів (а.с. 8). За її навчання сплачено 143
грн.08 коп.

Згідно з
п.1  ст. 1 Закону України „Про зайнятість
населення" зайнятість - це діяльність громадян,  пов'язана із задоволенням особистих та
суспільних потреб і така,  що,  як правило,
приносить їм доход у грошовій або іншій формі.

Згідно з
п.п. б п.3 цієї статті Закону в Україні до зайнятого населення належать
громадяни,  що проживають на території
держави на законних підставах,  які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців,  осіб,  зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю,  члени кооперативів,  фермери та члени їх сімей,  що беруть участь у виробництві.

Враховуючи встановлене та положення закону,
колегія судців вважає,  що
позивачка,  як суб'єкт підприємницької
діяльності,  не мала права на статус
безробітної з отриманням допомоги по безробіттю і допомоги на професійне
навчання,  тому сплачені відповідно 8930
грн. 22 коп. та 143 грн. 08 коп. підлягають стягненню з неї на користь
позивача.

В
підписаній ОСОБА_1 заяві про надання статусу безробітної з виплатою допомоги
зазначено,  що вона не зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності,  тому
неспроможні посилання на те,  що їй не
були відомі умови отримання допомоги по безробіттю. Посилання на те,  що вона не мала доходу від підприємницької
діяльності в період отримання допомоги по безробіттю не є підставою для
звільнення її від обов'язку повернення отриманих грошових сум.

Таким
чином,  рішення суду підлягає скасуванню
з постановлениям нового
рішення про задоволення позову Маріупольського міського центру зайнятості про
стягнення з ОСОБА_1 на користь Маріупольського міського центру зайнятості 143
грн. 08 коп.,  витрачених на професійне
навчання,  і 8930 грн.22 коп.,  виплачених в якості допомоги по безробіттю.

Підлягають
стягненню з ОСОБА_1 на користь Маріупольського міського центру зайнятості
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. і на користь
держави судовий збір в розмірі 90 грн.73 коп.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

вирішила:

апеляційну
скаргу Маріупольського міського центру зайнятості задовольнити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23
липня 2007 року скасувати. Задовольнити позов Маріупольського міського центру
зайнятості. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Маріупольського міського центру
зайнятості відшкодування витрат на професійне навчання в сумі 143 (сто сорок
три) грн.08 коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 НОМЕР_2 в УДК у Донецькій
області МФО НОМЕР_3,  витрат на виплату
допомоги по безробіттю в сумі 8930 (вісім тисяч дев'ятсот тридцять) грн. 22
коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 в УДК Донецької області,  ОКПО НОМЕР_5,
МФО НОМЕР_3 і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30
грн. та на користь держави судовий збір в сумі 90 грн. 73 коп.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання ним чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.