РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року липня
«4» дня Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

Головуючий Карташов О.Ю.

Члени суду Оробцова Р.І., Свинцова
Л.М.

при секретарі -
Ковальчук Є.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луганську

цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1на рішення місцевого       Стахановського        міського       суду       Луганської       області від 9 лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом

ОСОБА_1до ДП
„Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств ДП „Обласна дирекція
„Луганськвуглереструктуризація" про стягнення компенсації заробітної
плати, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2007р. ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ДП „Луганська обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств ДП „Обласна дирекція
„Луганськвуглереструктуризація" (далі ДП „ОД
„Луганськвуглереструктуризація") про стягнення компенсації заробітної
плати, відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що
рішенням Стахановського міського суду від 18.09.1996р. з ДП „Шахта ім.
Ілліча" на його користь стягнута заборгованість по заробітній платі за
1995-1996рр. в сумі 856грн., а рішенням згаданого суду від 24.04.1998р.
стягнута індексація в сумі 58грн. Правонаступником ліквідованого ДП „Шахта ім.
Ілліча", наказом МУП України від 29.01.1997р. № 19а, була визначена
Українська Державна компанія по реструктуризації підприємств вугільної промисловості
„Укрвуглереструктуризація", тому, виконавшій лист про стягнення зазначених
грошових сум знаходився у ВДВС м. Стаханова, ВДВС Ворошиловського району м.
Донецька, а після реорганізації компанії, ухвалою суду від 14.04.2006р.
боржником було визнано відповідача по справі.

Посилаючись на
те, що рішення суду до теперішнього часу не виконані, позивач просив суд
стягнути з відповідача ДП „ОД „Луганськвуглереструктуризація" компенсацію

Справа № 22ц-1378/2007р.

Категорія 41.

Головуючий в інстанції Шаргаровська В.І.

Доповідач Карташов О.Ю.

2

заборгованості по заробітній платі
в сумі 1404грн. та моральну шкоду, заподіяну йому невиконанням рішення, в сумі
9375грн.

Під час розгляду
справи позивач уточнив свої вимоги, просив суд стягнути з відповідача
компенсацію в сумі 1482,59грн. та моральну шкоду в сумі 24000грн.

Рішенням
місцевого Стахановського міського суду Луганської області від 9 лютого 2007р.
позов задоволено частково, вирішено стягнути з ДП „ОД
„Луганськвуглереструктуризація" на користьОСОБА_1. компенсацію за порушення
строків виплати заробітної плати в сумі - 1424,59грн., в решті позовних вимог
відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Не погоджуючись
з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1., звернувся з апеляційною скаргою до
Апеляційного суду Луганської області.

В апеляційній
скарзі позивач просить змінити рішення суду першої інстанції, стягнути з
відповідача на його користь компенсацію за порушення строків виплати заробітної
плати в сумі - 1525,05грн., в частині відмови в задоволені позову про
відшкодування моральної шкоди скасувати та стягнути з відповідача відшкодування
моральної шкоди в сумі 24000грн.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду
вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст. 303 ЦПК України, - під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо
під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою
підставою для скасування рішення.

Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебував у
трудових відносинах з ДП „Шахта їм. Ілліча" до 15.05.1996р., на момент
звільнення остаточний розрахунок проведено не було, сума заборгованості по
заробітній платі, яка склала розмір - 856грн., була стягнута з шахти на користь
позивача рішенням Стахановського міського суду від 18.09.1996р., а рішенням
цього суду від 24.04.1998р. на користь позивача стягнута сума індексації
заробітної плати за період 1995-1996рр.

У зв'язку з
ліквідацією, правонаступником ДП „Шахта ім. Ілліча" в/о
„Стахановвугілля", на підставі наказу МуП України від 29.01.1997р. стала
Українська Державна компанія по реструктуризації підприємств вугільної
промисловості „Укрвуглереструктуризація".

Відповідно до
наказів Мінпаливенерго від 5.06.2003р. № 280, від 1.09.2003р. № 451, від
23.12.2003р. № 778 ДК „Укрвуглереструктуризація" м. Донецьк реорганізована
шляхом виділення з неї та передачі станом на 1.01.2004р. усіх активів та
зобов'язань шахт Донецької та Луганської областей, що ліквідуються,
правонаступникам - ДП „Донвуглереструктуризація" та ДП „Луганськвуглереструктуризація".

Підприємство ДП
„Обласна дирекція „Луганськвуглереструктуризація" є повною юридичною
особою, має Статут, свідоцтво про реєстрацію, як юридична особа, і згідно з
вище вказаними наказами Мінпаливенерго та листа Мінпаливенерго від 29.03.2004р.
№ 19/173, а також п. 3.2. Статуту, є правонаступником ДК
„Укрвуглереструктуризація" м. Донецьк.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач повинен виплатити позивачу суму компенсації за
порушення строків виплати заробі'п-гої

3

плати в розмірі 1424,59грн., щодо відшкодування моральної
шкоди, суд зазначив, що діючим законодавством не передбачено відшкодування
моральної шкоди під час стягнення компенсації за порушення строків виплати
заробітної плати, а тому, відмовив у задоволені позовних вимог в цій частині.

Проте повністю
погодитися з такими висновками суду не можна на таких підставах.

Статтею 37 ЦПК
України передбачено, -

1.     У разі
смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника
у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони
або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

2.  усі дії,
вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього
так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до
ст. 32 Закону України „Про оплату праці", - трудові спори з питань
оплати  праці розглядаються і вирішуються
згідно з законодавством про трудові спори.

Статтею 34
Закону України "Про оплату праці", визначено, що компенсація
працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її
виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно п. 2
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1427 від 20 грудня 1997 року, компенсація працівникам
втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати
провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати
заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня
1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей
період зріс більш як на один відсоток.

За таких
обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про право позивача
на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів
її виплати, розрахунок якої виконано судом відповідно до зазначеного Положення,
доводи апеляційної скарги, щодо невірного нарахування компенсації є
необгрунтованими.

Між тим,
висновок суду про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу
моральної шкоди є такими, що не відповідають нормам матеріального права.

Так, спірні
правовідносини по справі є трудовими і вирішуються згідно з законодавством про
трудові спори.

Відповідно до
ст. 237 * КЗпП України, - відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок     відшкодування     моральної     шкоди
визначається     законодавством.

Стаття 6
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право
кожного при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при
встановленні обгрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого
проти нього, на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні,
охоплює собою все провадження. Точкою відліку в цивільній справі за
позовомОСОБА_1. про стягнення заборгованості по заробітній платі є момент
звернення його до суду з позовом.

4

Представник
відповідача, під час розгляду справи як у суді першої інстанції так і
апеляційному суді не навів підстав в обгрунтування відсутності вини відповідача
в невиконанні рішення суду.

Крім того,
ухвалюючи рішення про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати, суд першої інстанції, тим самим,
визнав вину відповідача в порушенні терміну виплати заробітної плати, що не
було оскаржено відповідачем.

Колегія суддів
вважає строк провадження по справі, про стягнення заборгованості по заробітній
платі, надмірним, при цьому, позивач в результаті встановлених порушень
випробував певну моральну шкоду, яка не може бути компенсована стягненням на
його користь суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати, а тому, визначає у відшкодування такої шкоди
суму в розмірі - 2000грн.

З огляду на
викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.
ст. 304 п. 1, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 315, 316, 319 ЦПК України, ст. 237
* КЗпП України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Луганської області, ~

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення місцевого Стахановського міського суду Луганської
області

від 9 лютого 2007 року за позовом ОСОБА_1до ДП

„Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та

вуглепереробних                                      підприємств ДП                            „Обласна          дирекція

„Луганськвуглереструктуризація" про стягнення
компенсації заробітної плати, відшкодування моральної шкоди - змінити, в
частині відмови в задоволені позовних вимог про відшкодування моральної шкоди -
скасувати, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Позовні вимоги
ОСОБА_1до ДП „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових та
вугледобувних та вуглепереробних підприємств ДП „Обласна дирекція
„Луганськвуглереструктуризація" про відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути на
користь ОСОБА_1з ДП „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових та
вугледобувних та вуглепереробних підприємств ДП „Обласна дирекція
„Луганськвуглереструктуризація" суму відшкодування моральної шкоди в
розмірі - 2000грн. та державне мито на користь держави в сумі 8,50грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців, з дня
набрання закошю'.' с г.у,
рішенням апеляційного суду.