Справа №
22ц-3389                                       Головуючий
1 інстанції Нікіфоров М. Ю.
29                                                    Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26
квітня   2007 року                       Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого      Висоцької B.C.,

суддів                                    Біляєвої
О.М. ,  Осипчук О.В.,

при
секретарі     Таранець В.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за позовом комунального підприємства „Служба
єдиного замовника м.  Зугреса" (далі
- КП "СЄЗ м.  Зугреса") до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати по утриманню будинку та
прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

В
листопаді 2006 року позивач звернувся до суду з даним позовом,  посилаючись на те,  що відповідачі,  які зареєстровані і проживають в квартирі
АДРЕСА_1 у м.  Зугресі,  не вносять платежі за утримання будинку та
прибудинкової території,  про наявність
боргу неодноразово попереджувались.

Позивач
просив стягнути з відповідачів заборгованість станом на 01 вересня 2006 року у
сумі 1526 гр.54 коп.,  в рахунок держави судові витрати.

Рішенням
Харцизького міського суду від 05 лютого 2007 року позов задоволений в повному
обсязі.

Відповідач
ОСОБА_1,  не погоджуючись із рішенням
суду,  звернувся з апеляційною
скаргою,  в якій просить скасувати
рішення,  посилаючись на порушення норм
матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи,  і направити справу на новий розгляд.

В
обгрунтування скарги апелянт зазначав,
що суд не застосував вимоги п.п.3,
4  ст. 267 ЦК України щодо
строку позовної давності і не врахував,
що позивачем не надаються послуги,
тому підстав для стягнення суми немає.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт підтримав скаргу з наведених в
ній мотивів,  просив її задовольнити.

Представник
позивача Савва Н.М.  просила відхилити апеляцію,  так як рішення є законним і обґрунтованим.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  дослідивши матеріали цивільної справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,

2

апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга   підлягає
частковому задоволенню,  а рішення
зміні з таких підстав.

Згідно з
п. 4 ч.1  ст. 309 ЦПК України,  підставами для зміни рішення суду першої
інстанції є порушення норм матеріального права.

Суд
першої інстанції,  розглядаючи спір по
суті та задовольняючи позовні вимоги,
виходив з того,  що відповідачі є
власниками спірної квартири,  але з 01
квітня 2003 року не вносять оплату за утримання будинку та прибудинкової
території згідно встановленим тарифам,  в
зв'язку з цим станом на 01.09.2006 року утворилася заборгованість у сумі 1526
гр. 54 коп.,  яка підлягає стягненню на
підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил
користування приміщеннями житлових будинків,
затверджених постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року.

Суд
першої інстанції правильно визначив спірні правовідносини та закон,  яким вони регулюються. Висновок суду про
те,  що діями відповідачів порушені права
КП „СЄЗ м.  Зугреса" і Саркісяни
повинні сплатити заборгованість,  є
обґрунтованим.

Доводи
ОСОБА_1. щодо оплати лише за надані послуги є неспроможні,  оскільки власники квартири багатоквартирних
будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за
обслуговування і ремонт будинку.

Судом
встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що відповідачі на протязі 2003-2006 років
плату за обслуговування будинку не вносили.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач підтвердив,  що з квітня 2003 року вони відмовилися
вносити відповідну плату.

Однак
апеляційний суд не може погодитися з висновком суду в частині стягнення
заборгованості за весь спірний період,
оскільки порушені норми матеріального права.

Як
передбачено статтею 257 ЦК
України,  загальна позовна давність
встановлюється тривалістю в три роки.

Стягуючи
заборгованість з 01 квітня 2003 року,
суд не врахував,  що позов
пред'явлений до суду в листопаді 2006 року. Позивачем не надано доказів про
поважність причин пропущення позовної давності.

Таким
чином,  з відповідачів на користь КП
"СЄЗ м.  Зугреса" слід стягнути
в межах позовної давності,  тобто з
01.11.2003 року до 01.09.2006 року,
заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в
загальній сумі 1366 гр. 10 коп.

Приймаючи
до уваги,  що кожному з відповідачів на
праві власності належить 1А частка спірної квартири,  то відповідно заборгованість стягується по
341 гр. 52 коп.3 кожного.

Враховуючи
викладене,  апеляційний суд на підставі
п.4 ч.1  ст. 309 ЦПК України змінює
рішення суду першої інстанції в частині стягнутої суми заборгованості,  в іншій частині залишає рішення без змін.

Керуючись  ст.
ст. 307 ч.1 п.3,  309 ч.1
п.4,  316 ЦПК України,  апеляційний суд

3

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Харцизького міського суду від 05 лютого 2007 року змінити.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь комунального підприємства "Служба єдиного
замовника в м.  Зугресі"
заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території з
01.11.2003 року до 01.09.2006 року по 341 гр. 52 коп.3 кожного.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.