Справа № 2-373607
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді  Виниченко Л.М.
при секретарі          Ткач І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ВАТ “Укртелеком” в особі Інформаційно-розрахункового
центру Київської міської філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
послуги електрозв”язку,-
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить
стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за послуги зв”язку  310 грн. 48 коп. та судові витрати.
Вимоги мотивує тим, що з відповідачем 13.01.2003 року був
укладений  договір про надання послуг
телефонного зв”язку, тел № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1. В період часу з серпня
по листопад місяць 2005 року з вказаного телефонного номеру відбулися
міжміські, місцеві та міжнародні телефонні переговори, загальна вартість яких
становить 310,48 грн. За несплату заборгованості за послуги зв”язку відповідачу
підприємство зв”язку припинило надавати послуги, телефон було скасовано.
В судовому засіданні представник позивача підтримав
заявлені вимоги, просив суд задовольнити позов.
Відповідач  в попередньому судовому засіданні позов та
обставини, викладені в ньому, визнала визнала, про що надала суду письмову
заяву, просила винести рішення в попередньому судовому засіданні, доповнила, що
борг за телефон утворила її донька, яка обіцяла його сплатити; про те, що із
заборгованістю не розрахувалась дізналась лише коли отримала повістку в суд.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у
попередньому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в
порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, 13.01.2003 року між
сторонами було укладено договір № НОМЕР_1 про надання послуг електрозв”язку
За умовами укладеного договору підприємство зв”язку брало
на себе зобов”язання забезпечувати безперебійне та якісне надання послуг
телефонного зв”язку, а відповідач, відповідно п. 3.2.8 договору,
зобов”язувалась своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та
міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані
Відповідно п. 4.1 договору про надання послуг
електрозв”язку, послуги, які надаються підприємством зв”язку, оплачуються за тарифами,
затвердженими згідно з чинним законодавством.
В період часу з серпня 2005 року по листопад 2005 року з
телефонного номеру НОМЕР_1 відбулися міжміські телефонні переговори, загальна
вартість яких складає 310 грн. 48 коп., що підтверджується роздруківками
телефонних переговорів (а.с. 43-50).
Згідно довідок ВАТ “Укртелеком”, телефон № НОМЕР_1
відповідачу встановлювався 29.01.2003 року за адресою АДРЕСА_1 на загальних
підставах; за несплату телекомунікаційних послуг телефон виключено 14.11.2005
року та 12.01.2006 року телефон скасовано; загальна сума заборгованості
становить 310,48 грн. (а.с. 5, 10, 11).
Заборгованість по даний час відповідачем не сплачена.
України, визначено, що зобов”язання повинне виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства.
ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами, а відповідно ст.
525 ЦК України, одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна
його умов не допускається.
Згідно п. 51 Правил користування місцевим телефонним
зв”язком, затверджених Постановою КМУ від 22.04.1997 року № 385, та п.п. 145,
151 Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв”язком,
затверджених Постановою КМУ від 28.06.1997 року № 639, абонент зобов”язаний
своєчасно вносити плату за користування телефоном, міські та міжнародні
телефонні розмови та інші послуги надані по телефону.
Відповідно ч. 3 ст. 14 Закону України “Про зв”язок”,
припинення надання послуг споживачам не звільняє їх від оплати заборгованості,
а підприємство зв”язку має право стягувати суму боргу в судовому порядку.
Таким чином, суд, дослідивши всі обставини справи в їх
сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того,
згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають
стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн., а також 30 грн.
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, то суд приймає
визнання позову відповідачем.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 610,
629 ЦК України,  ст. ст. 10, 11, 60, 79,
88, 130, 174, 208, 215, 218 ЦПК України суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ “Укртелеком” суму
заборгованості за послуги зв”язку 310 грн. 48 коп., 51 грн. судового збору та
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього
391 (триста дев”яносто одна) грн. 48 коп.
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя