Справа № 2-1648/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року Самарський районний
суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді:               Католікяна М.О.,

при
секретарі:                        Синенко
М.О.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1.;

- третьої особиОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за
позовомОСОБА_1до Дніпропетровської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна контора, про продовження строку для
прийняття спадщини, визнання права власності на 1/3 частку квартири у порядку
спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

02 серпня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй та її батькам, ОСОБА_3 таОСОБА_2, на
праві спільної власності належить квартираАДРЕСА_1. У листопада 2006 року
ОСОБА_3помер. Після його смерті відкрилася спадщина на його частку квартири.
Після смерті ОСОБА_3позивач звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено
через те, що частка померлого у спільній власності не була визначена, а також
через те, що вона пропустила визначений законом строк. Зазначені обставини
явилися причиною звернення до суду з позовом про продовження строку прийняття
спадщини, визнання за позивачем права власності на спадкове майно (а.с.а.с. 3,
4, 14, 17, 20, 22, 23).

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_2 просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином. 28.11.2007 р. на адресу суду надійшов лист відповідача, яким
він не заперечує проти позову.

Представник Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори у
судове засідання також не з'явився, надавши письмові пояснення, згідно з якими
третя особа проти позову не заперечує, просить суд розглянути справу за її
відсутності.

Суд, вислухавши думки позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивач доводиться дочкою ОСОБА_3 таОСОБА_2, про
що свідчить копія свідоцтва про народження серіїНОМЕР_1, виданого 06.10.1979 р.
бюро ЗАГС Самарського району

м. Дніпропетровська (актовий запис № 655) (а.с. 11).

27 січня 1995 року позивач та її батьки приватизували квартируАДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, видане
Придніпровською ГРЕС згідно з розпорядженням від 27.01.1995 р. № 906 (а.с.а.с.
8 - 10).

06 жовтня 1995 року шлюб між батьками позивача було розірвано, про що свідчить
копія свідоцтва про розірвання шлюбу серіїНОМЕР_3, виданого 06.10.1995 р.
Відділом РАГС Виконавчого комітету Самарської районної Ради народних депутатів

м. Дніпропетровська (актовий запис № 285) (а.с. 6).

07 червня 1997 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та прийняла його
прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2,
виданого 07.06.1997 р. Відділом РАГС Виконавчого комітету Самарської районної
Ради народних депутатів м. Дніпропетровська (актовий запис № 144) (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_3. помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_4, виданого 29.11.2006 р. Самарським відділом РАЦС
Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області
(актовий запис № 1304) (а.с. 13).

З 21.05.2007 р. по 01.06.2007 р. позивач перебувала на амбулаторному
лікуванні у Поліклініці № 1 Дванадцятого територіального медичного об'єднання,
що підтверджується копією довідки від 04.06.2007 р. (а.с. 12).

01 червня 2007 року позивач звернулася до Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що
свідчать письмові пояснення третьої особи.

Того ж дня Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора своєю
постановою № 988 відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину
через те, що остання порушила передбачений законом шестимісячний строк, а також
через те, що на час смерті померлого його частка у спільному майні не була
визначена (а.с. 7).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Таким
чином, після смерті ОСОБА_3залишився лише один спадкоємець, а саме позивач,
оскільки є дочкою померлого (з урахуванням того, що померлий не мав на час
смерті дружини).

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

В силу ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття
спадщини і в разі його порушення може бути продовжений за наявності поважної
причини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустила шестимісячний строк
через те, що перебувала на лікуванні.

Ураховуючи
зміст приведених норм та встановлені в засіданні обставини, суд доходить
висновку, що причина пропуску позивачем визначеного законом строку є поважною,
отже - вимогу позивача у цій частці слід задовольнити.

Відповідно
до ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно
з ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не
встановлено спільну сумісну власність позивача та його батьків на спірну
квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності,
отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися
рівними (по 1/3).

У
відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи
факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі
змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання за
позивачем права власності на спадкове майно також підлягає задоволенню,
оскільки вона прийняла це майно після смерті спадкодавця та є спадкоємцем
першої черги.

При
цьому суд не обмежується задоволенням лише вимоги про продовження строку для
прийняття спадщини, оскільки позивачеві було відмовлено у видачі відповідного
свідоцтва також через невизначеність частки померлого у спільній власності.

Керуючись ст.ст. 16, 355, 357, 1217, 1222, 1261, 1269, 1270, 1272
Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 169, 174,
208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1до Дніпропетровської міської ради, треті особи - ОСОБА_2,
Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про продовження строку
для прийняття спадщини, визнання права власності на 1/3 частку квартири у
порядку спадкування за законом задовольнити.

ПродовжитиОСОБА_1строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після
смерті батька,ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смертіОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Встановити,
щоОСОБА_1на праві власності належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: