Справа №22-ц- 3281/2007                               Головуючий 1-ї
інстанції: Сугачева О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21"
червня 2007р.  Судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - Борової С
А.

суддів                        - Пшенічної Л.В., Яцини
В.Б.

при секретарі           - Гребенщиковій Ю.В.

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в   м.   Харкові
апеляційну   скаргу

ОСОБА_1

на рішення Московського районного
суду м. Харкова від 27 квітня 2007 року.

по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської

клінічної
лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. Мещанинова, третя

особа ОСОБА_2 про визнання дій
неправомірними, відшкодування

коштів, видачі спецодягу, стягнення
матеріальної і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду зі вказаною позовною заявою
до Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги
ім. проф. Мєщанінова, третя особа ОСОБА_2, в якій посилався на те, що він
працює у відповідача на посаді фельдшера швидкої медичної допомоги на 4-ій
підстанції. У 1995 році йому було видана два медичних халати, незважаючи на
неодноразові звернення до адміністрації він вимушений був у 2005 році придбати
халат за власні кошти, витративши на це 52 грн. У зв'язку з цим звернувся з
проханням відшкодувати йому витрати пов'язані з придбанням халату, але отримав
відповідь, що кошторисом не передбачено компенсація на придбання спецодягу.

В остаточній редакції позовної заяви позивач просив визнати дії відповідача
неправомірними, відшкодувати йому витрати пов'язані з придбанням халату у сумі
52 грн., а також матеріальні витрати в розмірі 28 грн. 50 коп., пов'язані зі
зверненням до адміністрації і суду, а саме листування з адміністрацією, поїздки
до суду, ксерокопіювання документів, а також зобов'язати відповідача видати
йому 2 медичних халата та стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн, яку він
зазнав, так як вимушений був працювати у брудному халаті, самостійно його
прати.

В судовому засідання районного суду представник відповідача та 3-ої особи
позов не визнав, посилаючись на те, що позивач звертався до головного
бухгалтера з проханням компенсувати йому витрати на придбання медичного халату,
але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що кошторисом це не передбачено,
вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди вважає необгрунтованими.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27
квітня 2007року позов задоволено частково.

Стягнуто з Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної
медичної допомоги ім. проф.
Мєщанінова компенсацію щодо витрат на придбання спецодягу у розмірі 52 грн.

Зобов'язано Харківську міську клінічну лікарню швидкої невідкладної
медичної допомоги ім. проф.
Мєщанінова видати ОСОБА_1 два медичних халати відповідно до Наказу
Міністерства здравоохорони СРСР №65 від 29.01.88 року.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що судом
порушені норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду
першої інстанції в частині відмови йому у позові скасувати та постановити нове
рішення, яким повністю задовольнити його позов.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує та те, що суд
безпідставно дійшов висновку про те, що матеріальна шкода у сумі 28 грн. 50
коп. не піддягає стягненню, тому, що він вважає, що ці витрати відносяться до
судових витрат. Також вважає, посилання суду на те, що лікарня є бюджетною
установою, не може бути підставою для відмови у задоволені вимог щодо
відшкодування моральної шкоди.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися у
судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення
з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені позову про стягнення матеріальної шкоди у
сумі 28 грн. 50 коп. та моральної у розмірі 1000 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що матеріальна шкода не відноситься до судових витрат, а що
стосується відмови у стягненні відшкодування моральної шкоди, то суд послався
на те, що у відповідача були об'єктивні поважні причини, у зв'язку з чим не
видавався спецодяг, а саме відсутність фінансування.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки
вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та
витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на
правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до
суду, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведення судових експертиз, з проведенням огляду доказів за місцем їх
знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи.

Матеріальна шкода, яку просив стягнути позивач у сумі 28
грн. 50 коп. складається з витрат, пов'язаних з відправленням замовленого листа
адміністрації за місцем роботи, придбанням конвертів, ксерокопіюванням позовної
заяви, витрат на дорогу до суду у сумі 8 грн.

Відповідно до вказаної статті ЩІК України, до судових
витрат можуть бути віднесені витрати, пов'язані з явкою до суду, але позивач не
надав ніяких доказів, що він ці витрати поніс.

Стаття 1167 ЦК
України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Відповідач довів суду першої інстанції, що спецодяг
позивачу не видався у зв'язку з відсутністю фінансування бюджетної установи,
якою є лікарня, що підтверджується матеріалами справи і суд вірно дійшов
висновку, що в цьому не має вини відповідача..

Згідно зі ст. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а
ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів
поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судова колегія вважає, що позивач не довів свій позов в частині стягнення
матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди і суд першої інстанції
правильно відмовив у цій частині позовних вимог.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги
не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели
до частково неправильного вирішення справи.

Керуючись стхт. 303, 304, п.3 ч.1 307, п.2 і 3 ст. 309, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити..

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 квітня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.