УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 року                                                                                       м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі: головуючої судді Процик M.B.,

суддів Федорової
А.Є.,  Мизи Л.М. ,

при секретарі
Грінченко Є.В.,

за участю
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2007
року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4та Комунального
підприємства (далі КП) «Жилсервіс-2» про стягнення матеріальної та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2002 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом до ОСОБА_4 та до КП „Жилсервіс-2",  просила стягнути з них в солідарному порядку
матеріальну шкоду в сумі 45 тис.  грн. і
моральну шкоду в сумі 30 тис.  грн.

В
процесі розгляду справи позивачка подавала заяву про застосування до
визначеного розміру матеріальної шкоди індексу інфляції та 3% річних.

Позивачка
посилалась на те,  що 02.12.2002 року з
вини відповідачів відбулося затоплення її квартири АДРЕСА_1 фекальними
масами,  що призвело до значного
пошкодження її квартири та меблів та викликало моральні страждання,  які пов'язані зі стресом від пошкодження
квартири і майна та з неможливістю тривалий час проживати в власній квартирі.

Третя особа ОСОБА_5 просила справу
слухати за її відсутності.(а.с.  174)

Відповідачка
ОСОБА_4 та її представники в судовому засіданні вимоги не визнали,  пославшись на відсутність провини в залитті
фекаліями квартири позивачки.

Представник
відповідача КП « Жилсервіс-2» в судовому засіданні вимоги не визнала,  вважає,
що провини у залитті житла позивачки у комунального підприємства немає.

Треті особи на
стороні відповідача позов вважали необгрунтованим.

Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2007 року
позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 37487,
55 грн. на відшкодування матеріальної шкоди,
3000 грн. на відшкодування моральної шкоди,  а разом стягнуто 40489, 55 грн.

У задоволенні
інших вимог позивача відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 391 грн. 90 коп.

Справа №
22ц-2979/07                                                     Категорія
ЦП: 23

Головуючий у
першій інстанції Швець В.М.

Доповідач Процик
М. В.

В  апеляційній
скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати  рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2007р. та постановити нове,  яким
в  задоволенні  позовних
вимог ОСОБА_1   відмовити у  повному
обсязі,  посилаючись на   порушення судом норм матеріального і
процесуального права та на недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає; що апеляційна скарга задоволеную не підлягає з наступних
підстав.

За
правилами  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду за
одних лише формальних міркувань.

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позову до ОСОБА_4 та про відмову в позові до
КП „Жилсервіс-2",  суд першої
інстанції,  пославшись на  ст.
ст.  440,  440-1 ЦК України,  виходив з того,  що відповідачка ОСОБА_4 внаслідок недбалого
проведення ремонту в своїй квартирі заподіяла значну шкоду майну позивачки і
заподіяла моральну шкоду,  тоді як
відсутня провина КП „Жилсервіс-2" в заподіянні шкоди позивачці.

З такими
висновками суду погоджується і колегія суддів.

Висновки суду першої інстанції грунтуються на правилах  ст.
ст.  440, 440-1 ЦК

України та підтверджуються зібраними у справі доказами,  зокрема: свідоцтвом про право

власності ОСОБА_1 на кв.
АДРЕСА_1і,  довідкою МБТІ про

право власності,  в тому числі,  відповідачки на кв.АДРЕСА_2

(ас.  18, 13),  технічним висновком про стан зазначеної
квартири (а.с. 40-48),  актами про

чистку каналізаційного стояка,  в
тому числі від 30 травня 2003 року (а.с. 22,
176),  актом

дослідження технічного стану кв.АДРЕСА_1 від 06 грудня 2002 року(а.с. 4),

зміст якого підтвердили в суді свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,  ОСОБА_9
та інші (а.с. 187-191,
223-224,  52-58),  експертним висновком №2503 від 16.05.2003

року (а.с.  16-17),  та іншими матеріалами справи.(а.с.  19-21, 24-39, 51-59)

Згідно
отриманого апеляційним судом висновку судової будівельно-технічної експертизи №
7232 від 07.08.2007 року причиною залиття квартири позивачки є проникнення
фекалій (каналізаційних стоків) через сантехнічне приладдя квартири АДРЕСА_1
внаслідок засмічення стояка каналізації нижче рівня підлоги 1-го поверху
осколками чавунних труб,  яке відбулося,  згідно акту КП „Жилсервіс-1" від
06.12.2002 року,  при заміні стояка
каналізації на рівні квартири АДРЕСА_2,
розташованої на 5 поверсі житлового будинку; Вартість відновно-ремонтних
робіт в квартирі АДРЕСА_1 складає 47167 грн.

При
визначенні розміру моральної шкоди судом враховані вимоги розумності і
справедливості.

Доводи
ОСОБА_4 та її представників про те,  що
позивачка в суді першої інстанції не довела вину відповідачки,  не довела,
що відповідачка діяла неправомірно та що між здійснюваним нею ремонтом
каналізації та залиттям квартири позивачки фекаліями є причинний зв'язок,  а суд виніс рішення ґрунтуючись на
припущеннях,  - не можуть бути прийняті
до уваги,  оскільки спростовуються
вищезазначеними доказами,  які між собою
узгоджуються.

Крім того,  на доводи ОСОБА_4 слід зазначити,  що відповідно до змісту  ст.  4
Закону України „Про власність" власність зобов'язує. Власник,  здійснюючи свої права по користуванню своєю
власністю,  проводячи ремонт свого
нерухомого майна,  не повинен порушувати
права іншого власника. В даному випадку власник ОСОБА_4,  здійснюючи ремонт в своїй квартирі,  зобов'язана була вжити заходи і запобігти
заподіянню шкоди квартирі позивачки,  а
тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку,  що за заподіяння шкоди позивачці,  на підставі
ст.  ст. 440-440-1 ЦК України,  відповідальність має

нести
відповідачка,  яка недбало,  без залучення відповідних спеціалістів,  здійснювала ремонт і заміну каналізації,  та не надала суду доказів,  що шкода заподіяна не з її вини.

В той же
час,  колегія суддів,  з врахуванням правил  ст.
440 ЦК України про відшкодування шкоди майну громадянина,  вважає неправильним посилання суду першої
інстанції в мотивувальній частині на застосування до розміру шкоди індексу
інфляції і виключає це посилання з мотивувальної частини рішення.

Приймаючи
до уваги отриманий апеляційним судом висновок судової будівельно-технічної
експертизи № 7232 від 07.08.2007 року (яка визначила шкоду в сумі 47167
грн.),  колегія суддів все ж вважає,  що відшкодуванню підлягає матеріальна шкода
тільки в сумі 37487, 55 грн.,  як зазначено
в рішенні суду першої інстанції,
оскільки позивачка рішення суду першої інстанції не оскаржила,  з визначеним розміром матеріальної та
моральної шкоди погодилась,  а суд
апеляційної інстанції обмежений доводами апеляційної скарги та межами позовних
вимог заявлених позивачем в суді першої інстанції.

За таких
обставин в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів прийшла до
висновку,  що оскільки суд першої
інстанції постановив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права,  підстави для задоволення
апеляційної скарги і скасування судового рішення відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307ч.1п.1,  308,  313,
314ч.1п.1,  315,  317,
319 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4відхилити.

Рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України
протягом двох місяців з моменту проголошення.