Справа №22ц-381/07                                                 Суддя
першої інстанції Карікова Л.В.
Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 березня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого                                                                 Козаченка
В.І.,

суддів:                                                              Довжук
Т.С., Базовкіної Т.М.,

при секретарі судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 та представника відповідача
Ольшанської Н.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу
Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2006 р. про відмову в
ухваленні додаткового рішення, постановлену по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до СГВК „Зеленоярське" про стягнення заборгованості по заробітній
платі, моральної шкоди та видачі довідки про заробітну плату,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Миколаївського районного суду від 04
серпня 2006 р.
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09 листопада 2006 p., зазначені
позовні вимоги ОСОБА_1 до СГВК „Зеленоярське" задоволені частково.
Зобов'язано відповідача видати позивачці належним чином оформлену довідку про
розмір середнього заробітку за фактично відпрацьований час, з урахуванням
середнього заробітку встановленого цим судовим рішенням. В решті позовних вимог
позивачки відмовлено.

20 грудня 2006
р. ОСОБА_1 подала до суду заяву про винесення додаткового рішення про
покладення на СГВК „Зеленоярське" обов'язку видати їй уточнену довідку про
заробітну плату до конкретного строку.

Ухвалою
Миколаївського районного суду від 27
грудня 2006 р. в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній
скарзі вона, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог трудового
законодавства України, просила ухвалу суду скасувати постановити додаткове
рішення за її вимогами.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої
інстанції, в межах вирішення заяви ОСОБА_1, повно і всебічно дослідив обставини
справи, належно оцінив доводи позивачки й дійшов вірного висновку, що
відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України
додаткове рішення суду може бути ухвалене лише в разі якщо:

1)  стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення;

2)  суд,
вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які
підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3)  суд не
допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4)  судом не
вирішено питання про судові витрати.

Встановивши, що
заява ОСОБА_1 не містить зазначених підстав, районний суд обгрунтовано відмовив
позивачці в задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.
ст. 220, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Миколаївського районного суду від 27
грудня 2006 р. про
відмову в ухваленні додаткового рішення, постановлену по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до СГВК „Зеленоярське" про стягнення заборгованості по
заробітній платі, моральної шкоди та видачі довідки про заробітну плату - залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена безпосередньо д<ИВерховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий:
підпис

Судді:                     підписи

В.І.Козаченко