Справа № 22а-3246 від 2007 року                   Головуючий в 1 інстанції
Категорія 44                                                       Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 рік квітень
23 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого      - Бараннік О. П.,

суддів                 - Михайловської С.Ю., Присяжної
Ж.І.,

при
секретарі     - Лещинській О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта"
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2007
року за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія
„Оранта", третя особа ТОВ „Технологія" про стягнення суми та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2004 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ „Національна акціонерна страхова
компанія „Оранта" про стягнення комісійної винагороди та моральної шкоди,
посилаючись на те, що 05 жовтня 2001 року між ним та HACK „Орантою"
був укладений договір про надання страхових маркетингових послуг, згідно пункту
1.1 якого HACK „Оранта" на підставі своєї ліцензії поручила, а позивач взяв
на себе зобов'язання по пошуку клієнтів для укладання ними договорів
страхування з HACK „Оранта" за винагороду від суми перерахованих
страхових платежів та у розмірах передбачених пунктом 4.1 цієї ж угоди.

В процесі виконання взятих на себе зобов'язань по вищеназваному договору
позивачем було знайдено для страхової компанії клієнта - товариство з обмеженою
відповідальністю „Технологія", між яким та HACK „Орантою"
в послідуючому був укладений договір страхування, по якому товариство здійснило
страховий платіж на суму 1 971 гривня, і з якого позивачем була отримана
комісійна винагорода у розмірі 197 гривень.

З наступного договору страхування між HACK
„Оранта" та ТОВ „Технологія" , по якому товариством
„Технологія" був здійснений страховий платіж на рахунок страхової компанії
у розмірі 32 867 гривень 74 копійки, позивачем також була отримана комісійна
винагорода через касу Дніпропетровської обласної дирекції у розмірі десяти
відсотків від вищевказаного страхового платежу.

Але, в зв'язку з тим, що з послідуючих договорів укладених між HACK
„Орантою" та ТОВ „Технологія" від 17.06.2002 року, 12.09.2002
року, 09.10.2002 року, 17.10.2002 року,

2002
року, 06.02.2003 року, 03.03.2003 року, 27.03.2003 року,
15.07.2003 року,

2003
року, 24.07.2003 року, 17.09.2003 року та від 07.10.2003
року у виплаті комісійної винагороди позивачеві було відмовлено, він вимушений
був звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого
2007 року з HACK „Оранта" на користь ОСОБА_1 стягнуто 10 603 гривень
83 копійки.

В апеляційній скарзі HACK „Оранта"
просила рішення суду, як постановлене не по всебічно вивченим обставинам
справи, скасувати і постановити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1
відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга HACK
„Оранта" підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з
послідуючою постановкою нового рішення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив тільки з
наявності укладеного між ним і HACK „Орантою" договору про надання маркетингових послуг
та неналежного виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по ньому.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можливо, оскільки вони
зроблені поверхово, без врахування того, що згідно статті 901 ЦК України, на яку
в обгрунтування своїх вимог посилався і сам позивач, за договором про надання
послуг одна сторона / виконавець/ зобов'язується за завданням другої сторони
/замовника/ надати послугу, яка, в свою чергу, відповідно до ст. 902 ЦК України
виконавцем повинна надаватись особисто.

В той же час, як видно з матеріалів справи ТОВ „Технологія" укладало
договори страхування за які позивач і просить стягнути на свою користь
комісійні винагороди, без участі ОСОБА_1.

Крім того, незважаючи на те, що ОСОБА_1 хоча і знайшов
для HACK „Оранта" клієнта - ТОВ „Технологію", з якою до
речі знаходився в трудових відносинах в якості начальника юридичного відділу на
момент укладання договору про надання маркетингових послуг від 05.10.2001 року
, тобто прийняв участь по здійсненню договірних стосунків між HACK
„Орантою" і ТОВ „Технологія" одноразово, за що і одержав за двічі
комісійні винагороди, його відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про
страхування" не можливо вважати ні страховим чи перестраховим брокером, ні
страховим агентом, оскільки ніяких доказів того що він при укладанні вказаного
договору діяв від імені чи за дорученням страховика HACK „Оранта"
в матеріалах справи також не мається і в зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з послідуючою
постановкою нового рішення про відмову в задоволені позивних вимог ОСОБА_1 в
повному об'ємі.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 304, 307, 313 -
314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія
„Оранта" задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська
від 20 лютого 2007 року - скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ВАТ „Національна
акціонерна страхова компанія „Оранта", 3-я особа ТОВ „Технологія" про
стягнення суми та моральної шкоди - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, але на нього може бути принесена апеляційна скарга протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.