Справа № 2-918/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10 грудня 2007 року                                                                                                                   м.
Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого -
судді Березовського О.Д., при секретарі Швачко О.В., за участю представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача Бабич О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області щодо нарахування та стягнення
компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Головне управління Державного казначейства України в
Чернігівській області, -

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 02 листопада 2007 року звернулась до суду з позовною заявою до
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області щодо нарахування та стягнення компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Позивач в позовній заяві зазначила, що вона, як вчитель Тупичівської ЗОШ
І-ІІІ ступенів, у вересні 2007 року згідно рішення суду отримала заборгованість
по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення за 1997-2002
роки в сумі 3609, 30 грн..

Порушення термінів виплати заборгованості призвело до втрати частини
заробітної плати. Згідно ст. 34 Закону України „Про оплату праці” на суму
заборгованості має бути нарахована і виплачена компенсація втрати частини
заробітної плати у зв”язку з затримкою термінів її виплати. Відповідно до п. 2
постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 року підприємства, організації та установи всіх
форм власності та господарювання, які своєчасно не виплатили своїм працівникам
зарплату за 1998-2000 роки повинні в обов'язковому порядку при виплаті
заборгованості заробітної плати нараховувати та виплачувати працівникам
компенсацію втрати частини заробітної плати в зв”язку з порушенням термінів її
виплати в порядку встановленому постановою КМУ № 1427 від 20.12.1997 року.

При виплаті заборгованості позивачу не була нарахована та виплачена
компенсація, в зв”язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на її користь
компенсацію втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її
виплати на виплачену заборгованість за 1999-2001 роки, з 01.12.1999 року по
31.08.2002 року.

Ухвалою судді від 09 листопада 2007 року провадження у зазначеній справі
відкрито.

В попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності від
22.11.2007 року, уточнив заявлені позивачем позовні вимоги та просив суд
стягнути на користь позивача з відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області компенсацію втрати частини заробітної плати
у зв”язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.10.1999 року по
31.08.2002 року в сумі 827, 70 грн., про що надав суду письмову заяву про
уточнення позовних вимог позивача від 26.11.2007 року. В судовому засіданні
представник позивача підтримав уточненні позовні вимоги позивача та просив суд
їх задовольнити. Пояснив, що в період з 1983 року по 2007 позивач працювала в
Тупичівській ЗОШ І-ІІІ та має загальний педагогічний стаж роботи 33 роки. За
період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року позивачу своєчасно не
нараховувалась та не виплачувалась гарантована доплата за стаж роботи і
допомога на оздоровлення. В жовтні та грудні 2005 року ОСОБА_1 були здійснені
разові виплати заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги
на оздоровлення. Більше ніяких сум по виплаті цієї заборгованості вона від
відповідача не отримала. В зв'язку з цим, в 2006 році позивач звернулась до
суду з відповідним позовом про стягнення з відділу освіти Городнянської
райдержадміністрації на її користь заборгованості по виплаті надбавки за стаж
роботи і допомоги на оздоровлення, а також нарахування на отриману нею разову
виплату заборгованості компенсації втрати частини заробітної плати у зв”язку з
затримкою термінів її виплати і виплату цієї компенсації. Городнянським
районним судом Чернігівської області було винесено рішення про стягнення на її
користь заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на
оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року, а також стягнення
нарахованої на разову виплату грошової компенсації втрати частини заробітної
плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати. В вересні 2007 року позивачу
була виплачена заборгована частина її заробітної плати, визначена рішенням
суду, однак компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати їй відділом освіти нарахована та виплачена не була.
Зазначив, що з наданою відділом освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області довідкою про нарахування ОСОБА_1
компенсації втрати частини заробітної плати за період з 01.10.1999 року по
31.08.2002 року в сумі 827, 70 грн. позивач згодна. Просить суд задовольнити
позов та стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області на користь позивача суму компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за
уточнений період і у відповідності до довідки відділу освіти.

Представник відповідача в судовому
засіданні уточнені представником позивача позовні вимоги не визнав. Пояснив, що
дійсно в період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року позивачу не нараховувалась
та не виплачувалась надбавка за стаж роботи та допомога на оздоровлення. В
жовтні та грудні 2005 року позивачу були сплачені разові виплати
заборгованості. Визначена рішенням Городнянського районного суду сума
заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на оздоровлення
була повністю виплачена позивачу. На суму сплаченої разової заборгованості була
нарахована компенсація втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням
термінів її виплати, яка також була стягнута на користь позивача за рішенням
суду. Підтвердив, що при виплаті позивачу в вересні 2007 року суми
заборгованості за рішенням суду, компенсація втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати відділом освіти не нараховувалась та не
виплачувалась. Вказав, що згідно Закону України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту”
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів” сума заборгованості перед вчителями по виплаті надбавки за вислугу
років та допомоги на оздоровлення була визнана кредиторською заборгованістю
держави. Цим законом також було встановлено порядок погашення заборгованості
протягом 5 років рівними частинами. Згідно листа-роз'яснень Міністерства освіти
і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної
політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681
ця заборгованість визнана разовою виплатою державного бюджету протягом 5 років.
Відповідно до нормативних документів, які регулюють нарахування компенсації,
визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому компенсація
позивачу і не нараховувалась. Надбавка за вислугу років та допомога на
оздоровлення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась в період з
01.01.1997 року по 31.08.2002 року також тому, що пункти ст. 57 Закону України
„Про освіту” було призупинено і з бюджету коштів на ці виплати не надходило.

Представник третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог у
судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином. Надав суду письмові пояснення на позовну заяву за
№ 14-13/763/8628 від 15.11.2007 року, які оголошено у судовому засіданні.
Згідно письмових пояснень третьої особи встановлено, що ГУ ДКУ у Чернігівській
області вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.
Приведені в поясненні заперечення на позов аналогічні запереченням представника
відповідача по справі, окрім того, Головне управління пояснює, що воно не може
брати участь у розгляд даної справи як третя особа, оскільки  відповідно до ст.ст. 48, 51 Бюджетного
кодексу України та Положення про ДКУ, затвердженого ПКМУ від 21.12.2005 р.
№1232, казначейство відповідно до покладених на нього завдань здійснює
розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів
та здійснює контроль за відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів
розпису Державного бюджету України. (а.с. 12).

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи
та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З дослідженої у судовому засіданні копії трудової книжки ОСОБА_1 встановлено,
що вона дійсно працювала в Тупичівській ЗОШ І-ІІІ ст. вчителем з 01.09.1983
року по 31.08.2007 року. Даний факт також підтверджується довідкою Тупичівської
ЗОШ І-ІІІ ступенів № 117 від 29.10.2007 року (а. с. 5,15-17).

Згідно довідки Державної виконавчої
служби у Городнянському районі за № 01-29/1/7716 від 17.10.2007 року
встановлено, що позивач на виконання рішення Городнянського районного суду,
ухваленого у 2007 році, отримав заборгованість по зарплаті за 1997-2002 роки
(надбавка за вислугу років, допомога на оздоровлення, компенсацію на разову
виплату ) у вересні 2007 року ( а.с. 8 ).

Дослідженням у судовому засіданні
рішення Городнянського районного суду Чернігівської області, встановлено, що за
рішенням суду у цивільній справі № 2-75/2007 р. на користь позивача з відділу
освіти Городнянської районної державної адміністрації стягнуто заборгованість
по виплаті надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення
за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 р., а також компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати, яка нараховану на
сплачену позивачу в жовтні та грудні 2005 року суму заборгованості.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення
законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів
або  внесенні  змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Стаття 43 Конституції України
проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на
заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону України „Про
освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним
працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що
держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу
років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати)
залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у
розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні
щорічної відпустки.

Відповідно
до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір
заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської
діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не
обмежується.  Відповідно до частини 2
статті 2 Закону України „Про оплату праці”, додаткова заробітна плата, це - винагорода
за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не
виплачувалась надбавка за вислугу років за період 1997 - 2002 років, яка є
частиною його заробітної плати, чим було порушено його конституційне право на
своєчасне одержання винагороди за працю.

З 01.01.1997 року введена в дію стаття 34 Закону України „Про оплату
праці”, якою передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, яка проводиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Цей порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про
компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427  „Про затвердження Положення про порядок
компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати”,  Постановою КМУ від
21 лютого 2001 р. N 159  „Про
затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”.

З довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області встановлено, що компенсація ОСОБА_1 втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з
01.10.1999 року по 31.08.2002 року становить 827, 70 грн. ( а.с. 7 ).

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що надбавка за
вислугу років та допомога на оздоровлення не виплачувалась у зв'язку з тим, що
дію ст. 57 Закону України „Про освіту” було призупинено, було відсутнє
фінансування на реалізацію цієї норми, а Законом України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів„ зазначену заборгованість було визначено як кредиторську
заборгованість Державного бюджету України і вона погашається протягом 5 років
рівними частинами, і цим Законом не передбачено виплати компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, оскільки вони не
відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми якої є нормами
прямої дії. Зазначений Закон встановлює та регулює правовідносини, що склалися
у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту", а не порядок компенсації громадянам втрати
частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених
статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” було
прийнято 09.09.2004 року, правовідносини що склалися між позивачем та відділом
освіти, і які досліджуються судом, відбувались в період 1997-2002 років, таким
чином, зазначений Закон не може якимсь чином обмежувати права  позивача, оскільки відповідно до ст. 58
Конституції України він не має зворотної дії у часі.

Роз'яснення Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за
погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством
України від 30.11.2005 року №1/9-681, на яке посилається представник
відповідача, у тій частині, що виплата по ст. 57 Закону України „Про освіту” є
разовою виплатою державного бюджету, суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 Закону
України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57
Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та
іншим категоріям працівників навчальних закладів”, оскільки  кредиторська заборгованість погашається
працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти
Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області нарахована
позивачу компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків
її виплати за період з 01.10.1999 року по 31.08.2002 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати
по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції України, ст. 57 Закону
України „Про освіту”, ст. 2, ст. 34 Закону України „Про оплату праці”, ст. 94, 233 КЗпП України,
Законом України „Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N
2050-III,  Постановою КМУ від 20 грудня
1997 р. N 1427  „Про затвердження
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати”,
Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159  „Про затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати”, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області на користь ОСОБА_1 827 грн. 70 коп. грошової компенсації
втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати за
період з 01.10.1999 року по 31.08.2002 року, без врахування податків та
обов'язкових платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації 51
грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. для
зарахування на рахунок № 0101 держбюджету Городнянського району, код
одержувача 21406290, ГУ ДКУ в Чернігівській області, МФО 853592.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя :                                                                                               О.Д.Березовський