У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 грудня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук
Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом Закритого акціонерного товариства “Український Мобільний
Зв'язок” в особі Запорізької філії Закритого акціонерного товариства
“Український Мобільний Зв'язок” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 23 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької
області від 13 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України
з касаційною скаргою на заочне рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 23.10.2006 р., залишене без змін ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 13.03.2007 р., яким позов задоволено: стягнуто з
відповідачки на користь ЗАТ “Український Мобільний Зв'язок” 1161 грн. 19 коп.
заборгованості за надані послуги і договірну санкцію та судові витрати.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1
посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування
судових рішень та відмову в позові.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач указує
на те, що судові рішення, на його думку, є законними і обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, місцевий суд, з
урахуванням обставин справи, виходив з того, що відповідно до умов укладеної
між сторонами додаткової угоди, у разі
припинення її дії внаслідок неналежної оплати позивачкою отриманих
послуг, вона повинна сплатити позивачу обумовлену цією угодою договірну
санкцію, а також погасити заборгованість.

Апеляційний суд погодився з таким висновком
суду першої інстанції та залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 23 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької
області від 13 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук