Справа № 33ц-318                                  Головуючий в 1 інстанції-
Категорія - 7                                                                        Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем    України

19 червня 2007 року.                                                                                             м.
Луцьк

Колегія
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі:

Лончука В.Г.,
Расевича СІ., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Збаразького
районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 5 липня 2005 року, -

встановила:

У березні 2005 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення алі­ментів на утримання
дітей, посилаючись на те, що з 20
липня 1983 року по
березень 2003 року
знаходилася в шлюбі, має трьох синів -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
утримання яких відповідач не надає матеріальну допомогу. Просила стягнути з
ОСОБА_2 в її користь аліме­нти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в розмірі по 500 грн. на кожного щомісяця до досягнення ними
повноліття, ОСОБА_5, який навчається в академії, - в розмірі 500 грн. щомісяця
до досягнення ним 23 років.

Рішенням Збаразького районного суду від 26 квітня 2005 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 5 липня 2005 року, позов
задоволено час­тково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
аліменти на утри­мання синів: ОСОБА_3 - в розмірі 50 грн. щомісячно до
досягнення ним повноліття, ОСОБА_4 - в розмірі 50 грн. щомісячно до досягнення
ним повноліття, при продовженні навчання ОСОБА_5 - в розмірі 50 грн. щомісячно
до досягнення ним 23 років.

В обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
неповне з'ясування судами обставин, що мають значення для справи, неправильне
застосування норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим ставить
питання про скасування судових рішень і пере­дачі справи на новий розгляд до
суду першої інстанції в іншому складі суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування судових рішень
відсут­ні, виходячи з наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково, суд першої
інстанції, з яким погодив­ся і апеляційний суд, виходив з того, що остання не
довела факту отримання відповідачем біль­ших доходів і можливості сплачувати
аліменти на утримання дітей в зазначеному нею розмірі.  Відповідно до ч. З ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є непра­вильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального пра­ва.

Статтею 335
ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції не може встанов­лювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
від­кинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це стверджується матеріалами справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відсутні передбачені ч. 1
ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судових рішень.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області
від 26 квітня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 5 липня 2005
року в даній справі зали­шити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.