Справа № 22 ц
-2303       Головуючий по 1-й
інстанції - Кудря З.В.
2007 року                             Суддя-доповідач                               - ТриголовВ.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року вересня місяця 11 дня                                                       М.
Полтава

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого-судді
- Триголова В.М. ,  суддів - Буленка
О.О.,  Бондаревської С. М. ,  при секретарі - Барило Я.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Шишацького райсуду
Полтавської області від 17 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_3до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2про відшкодування
моральної шкоди.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного

суду,  -

встановила:

ОСОБА_3.  звернувся з позовними вимогами до вказаних
відповідачів про відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те,  що 16 вересня
2004 року біля 11 год.30 хв. ОСОБА_2.,
керуючи автомобілем ВАЗ-21213 державний номер НОМЕР_1,  рухаючись по автошляху Диканька-Великий
Перевіз в напрямку с. В .Перевіз Шишацького району Полтавської області на
перехресті скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_3. ,  що рухався по головній дорозі,  внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

Оскільки
ДТП була
скоєна на автомобілі,  який належить на
праві власності ОСОБА_5.,  просив
стягнути з неї в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

ОСОБА_5.
позовні вимоги не визнала,  посилаючись
на те,  що вона як власник вказаного
автомобіля надала довіреність від 07.05.2004 року

на право керування та
розпорядження цим автомобілем ОСОБА_1. та ОСОБА_4

ОСОБА_4.
позовні вимоги не визнав,  посилаючись на
те,  що автомобілем керував лише ОСОБА_1

ОСОБА_1
також позовні вимоги не визнав,
пояснивши,  що володів названим
автомобілем за довіреністю,  що надала
ОСОБА_5. і нікому його не надавав в користування.

Рішенням
Шишацького райсуду Полтавської
області від 17 липня 2007 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1і ОСОБА_2в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3 10000
гривень солідарно,  а також 130(сто
тридцять) гривень,  судовий збір по 50
грн. з кожного та по 15 гривень.

В
апеляційному порядку вказане рішення оскаржив ОСОБА_1,  посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального закону,  невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Апелянт
вказує,  що судом не надана оцінка тому
факту,  що за вироком суду,  що набрав чинності,  власником автомобіля ВАЗ-21213,  державний номерний знак НОМЕР_1,  на якому було скоєно ДТП є СТОВ „Гарант".

Саме з
останнього було стягнуто на користь позивача в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 725 грн.23 коп. та 3500 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди за вищевказаним вироком.

В
порушення вимог ч.4  ст. 61 ЦПК України
місцевий суд вищевказані обставини не врахував.

Апелянт
вказує,  що невірним є висновок суду про
те,  що однією з підстав для
відшкодування моральної шкоди є невиконання вироку вищевказаного суду про
задоволення позову про відшкодування моральної шкоди органами виконавчої
служби.

Не
погодився апелянт з висновком суду про те,
що використання названого автомобіля водієм ОСОБА_2. сталося у зв'язку з
тим,  що ОСОБА_1 не приймав мір
недопущення використання машини іншими особами,
так як доказів про це позивач не надав.

Апелянт
просив скасувати рішення Шишацького райсуду
Полтавської області від 17 липня 2007 року.

Колегія
суддів,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог,  прийшла до
висновку,  що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з слідуючих підстав.

З
матеріалів даної справи слідує,  що ДТП,
в результаті якої позивач отримав середньої тяжкості
тілесні ушкодження,  скоїв водій
автомобіля ВАЗ-21213,  держномер
НОМЕР_1,  ОСОБА_2.

Автомобіль
належав СТОВ агрофірми „Гарант",  з
якої вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 28.12.2004 року
було стягнуто на користь ОСОБА_3в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 725
грн.23 коп. та 3500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вказаний
вирок набрав чинності та виконаний в частині відшкодування матеріальної
шкоди,  а в частині відшкодування
моральної шкоди не виконаний.

Встановивши
зазначені обставини,  місцевий суд не
перевірив причини невиконання вироку суду в частині відшкодування моральної
шкоди державною виконавчою службою.

Не
встановив суд чи ліквідовано ТОВ агрофірма „Гарант" та чи є
правонаступник.

Розглянувши
по суті дану цивільну справу,  суд
безпідставно не притягнув по справі в якості третьої особи ТОВ агрофірму
„Гарант" та керуючого санацією названого товариства.

Колегія
суддів прийшла до висновку,  що
апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково та скасувати вказане рішення
суду,  так як воно ухвалене з порушенням
норм матеріального і процесуального права,
а справу направити до того ж суду на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст. 303,  ч.4  ст. 311 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Шишацького райсуду Полтавської
області від 17 липня 2007 року скасувати,
а дану цивільну справу направити до того ж суду на новий розгляд,  але в іншому складі.

Ухвала
набирає чинності з дня проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.