Справа № 22- 2217 /
2007 р.                  Головуючий у 1
інстанції Ларій О.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

27
червня 2007 року                                                          м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:
Пільщик Л.В.

Суддів:             Краснокутської О.М.

Сапун О.А.

При секретарі:
Череватій О.В.

За участі прокурора: Гудименко Ю.В. розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Управління державної служби охорони при УМВС
України в Запорізькій області та об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку «Молодіжний» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від «17» квітня 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області та об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний» про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Управління
державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області про стягнення
матеріальних збитків та моральної шкоди.

У позовній заяві зазначав, що 03.07.95 року уклав договір
з відділом Державної служби охорони при Бердянському MB УМВС
України про централізовану охорону квартири АДРЕСА_1 .Відділом ДСО встановлений
прилад охоронної сигналізації „Атлас-3". Договір про централізований
нагляд укладений в новій редакції 26 квітня 2000 року. 07 листопада 2001 року
квартира здана на пульт централізованого нагляду відділу Державної служби охорони.
09 листопада 2001 року о 04-00 в квартирі виникла пожежа. Пожежа сталася через
грубе порушення службою охорони встановлених правил при монтажі та експлуатації
приладу „Атлас-3". Внаслідок пожежі було знищено майно, вартість якого
складає 15650 грн., в тому числі сума шкоди для виконання ремонтних робіт -
6872 грн. та сума шкоди спричиненої домашнім речам - 8778 грн.. Через пожежу і
втрату майна він зазнав моральних страждань і моральну шкоду визначив у
грошовому еквіваленті   10000 гривень.

Просив суд про стягнення матеріальних збитків у сумі 15650 грн., та
моральної шкоди -10000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від
21.11.2005 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1. з УДСО
при УМВС України в Запорізькій області матеріальну шкоду в сумі 15650 грн. та
моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Ухвалою колегії судців судової палати з цивільних справ
апеляційного суду від 21.02.2006 року рішення суду від 21.11.2005 року
скасовано, справа направлена на новий розгляд

При новому розгляді справи позивач уточнив вимоги і просив матеріальну та
моральну шкоду стягнути солідарно зі служби охорони та ОСББ „Молодіжний",
зазначаючи про неякісне надання послуг з електропостачання.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від J 7 квітня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто
солідарно на користь ОСОБА_1. з УДСО при УМВС України в Запорізькій області та
ОСББ «Молодіжний» матеріальну шкоду в сумі 15650 грн. та моральну шкоду у
розмірі 1000 грн.

Апеляційне провадження порушено за  скаргами УДСО при УМВС України в Запорізькій
області та ОСББ «Молодіжний» .

У скарзі УДСО при УМВС України в Запорізькій області
просить скасувати рішення , посилаючись на те, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права.    Просить справу направити на новий розгляд.

У скарзі ОСББ «Молодіжний» просить скасувати рішення ,
посилаючись на те, що воно

постановлено з порушенням норм матеріального    та процесуального права.             Просить

постановити нове рішення про відмову у задоволенні вимог
ОСОБА_1. до ОСББ «Молодіжний» Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія судців прийшла до
висновку, що апеляційна скарга УДСО при УМВС України  в  Запорізькій  області
задоволенню  не  підлягає,
а апеляційна скарга     ОСББ
«Молодіжний підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається , що позивач є власником
квартири , в якій 9 листопада 2001 року сталася пожежа , яка частково знищила
та пошкодила майно. Квартира обладнана приймально-контролюючим засобом
охоронної сигналізації „Атлас-3". При цьому судом встановлено , що
осередком пожежі став приймально - контролюючий засіб охоронної сигналізації
„Атлас-3" від струму короткого замикання витків трансформатора через
перенапругу в електромережі. Зазначені факти встановлені з додержанням норм
процесуального права.

Відповідно до висновків державного інспектора пожежного нагляду,
виконуючого обов'язки дослідницької пожежної лабораторії УЖПО УМВС України в
Запорізькій області , акту огляду міста пригоди , акту про пожежу, висновків
ТОВ „Охоронні системи" причиною пожежі стали допущені службою охорони
порушення вимог пожежної безпеки при встановленні приладу „Атлас-3", а саме
: прилад встановлено на відстані менш, ніж 1,7 м від підлоги, на горючій
підставі, силовий провід електроживлення приєднаний безпосередньо до первісної
обмотки трансформатора, минаючи запобіжник , який відсутній в приладі та
відсутнє його гніздо (а.с.18,,20,21,22,23). Дії при огляді міста пригоди і
встановленні причин пожежі зі складанням протоколів, актів та висновків
проведені повноважними особами відповідно до покладених на них обов'язків
Законом України „Про пожежну безпеку", Правил пожежної безпеки України"
, Положення про Державну пожежну охорону, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1994 р. №508. А тому доводи щодо сумнівності
зазначених доказів є безпідставними, суд доказам дав оцінку за правилами
ст..212 ЦПК України. Відповідно до ст.Ю ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх заперечень
, крім випадків установлених цим Кодексом. У підтвердження заперечень проти
причини пожежі ВДСО доказів не надало, від проведення експертизи відмовилися.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи , в якій зазначено , що позивачем порушено правила пожежної
безпеки не може бути прийнято до уваги, оскільки вона у відповідності до ст.61
ЦПК України не має преюдиціального значення і відповідач не звільнявся від
доказування цих обставин при розгляді цивільної справи про відшкодування шкоди.
Проте інших доказів відповідач не надав. Судом обставини , на які служба
охорони посилалася у заперечення проти позову перевірялися , однак не знайшли
підтвердження. В протоколі огляду міста пригоди не зазначено про будь-які
порушення правил пожежної безпеки з боку позивача. Із рапорту Довгалевського
О.М. на ім'я начальника ОГТО-2 вбачається, що співробітники охорони знаходилися
на місті пригоди і мали реальну можливість оглянути його і викласти виявлені
ними обставини , та які не були відображені в акті, проте будь-яких заперечень
з приводу порядку огляду, змісту акту від них не надходило ( а.с. 18,19,39
т.1).

Вищевикладені обставини підтверджують правильність
висновків суду про порушення правил пожежної безпеки ОДСО, які знаходяться в
безпосередньому причинному зв'язку пожежею і вину ОДСО у спричиненні пожежею
шкоди . Проте вони не є спільними обставинами для відповідача ОСББ
„Молодіжний".

Визнавши , що відповідачі несуть солідарну відповідальність , суд не
встановив факту спільності дій відповідачів. Покладаючи на ОСББ
відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданою пожежею, суд виходив з того,
що пожежі передував перепад напруги у мережі через неналежне обслуговування
електроустановки ОСББ . Проте з такими підставами покладання відповідальності
на ОСББ компенсації шкоди , завданою пожежею не можна погодитися.

При вирішенні спору суд не застосував матеріальний закон ,
який регулює відносини позивача як споживача електроенергії та ОСБД
„Молодіжний".

Відповідно до ст.26 „Про електроенергетику ", Правил користування
електричною енергією" обов'язок забезпечити належний технічний стан і
безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж та відповідальність за
технічний стан електричної проводки і електроустаткування у квартирах, які
знаходяться у приватному користуванні , а також за техніку безпеку під час
користування електричною енергією покладається на власників квартир. Отже
висновок суду про вину ОСББ „ Молодіжний "у спричинені пожежею шкоди не
ґрунтується на законі, на встановлених обставин щодо причин виникнення пожежі.
Сам по собі факт порушень у обслуговуванні електроустановки не може бути
підставою для покладення відповідальності за наслідки пожежі, оскільки вони не
є безпосередньою причиною виникнення пожежі. Відповідно до Правил пожежної
безпеки в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України
№400 від 22.06.1995 р. ( яке діяло на час виникнення спірних правовідносин) ,
Правил улаштування електрообладнання електромережа в квартирі та електроприлади
споживача електроенергії повині мати систему захисту від струмів замикання та
інших аварійних режимів.

Встановлено , що проводка та апарат захисту електромережі в квартирі
позивача виконані відповідно до Правил улаштування електрообладнання ( а.с.23
т.1) .В порушення зазначених вимог не мав захисту від короткого замикання та
інших аварійних ситуацій прилад „Атлас -3 "яким облаштована квартира.
Проте порушення допущені не власником квартири. Установка та підключення
приладу провадилися службою охорони за укладеним договором, прилад находиться
на балансі служби охорони. У порушення п.8.1 договору №409 від 26.04.2000р.
службою охороною перевірка технічного стану засобу сигналізації для визначення
необхідності проведення своєчасного ремонту не проводилася. Втручання споживача
у цей прилад не підтверджені відповідачам і доводи служби охорони
спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому відсутні
підстави для звільнення служби охорони від відповідальності.

Відповідно до ст.3, ч.3 ст.16 Закону України „Про захист
прав споживачів" споживач має право на належну якість , безпеку послуг, та
відшкодування збитків завданих послугами неналежної якості. Відсутність
запобіжника в приладі „Атлас", який повинен був забезпечувати надійну
роботу з урахуванням можливих перевантажень у електромережі та інших
небезпечних режимів робіт , безпосередньо призвела до небезпечної для
споживача-ситуації. За змістом всіх у сукупності порушених правил пожежної
безпеки при встановлені службою охорони приймально-контролюючого засобу
охоронної сигналізації з очевидністю свідчить про те , що не була забезпечена
безпека споживача.

Згідно зі ст.36 Закону України „Про пожежну безпеку"
підприємства, установи ,

організації а громадяни відповідно до чинного
законодавство зобов'язані відшкодувати збитки ,

завдані
у        зв'язку        з
порушенням         ними        протипожежних        вимог.

З огляду на викладене відповідальність передбачена ч.10 ст. 15 Закону
України „Про захист прав споживачів" та ст.36 Закону України повинна бути
покладена на управління Держаної служби охорони.

Матеріальні втрати від пожежі визначені сумою прямих збитків за цінами, що
діяли на час виникнення пожежі. її розмір підтверджений актом про пожежу та
висновками спеціалістів Запорізької торгово-промислової палати
(а.с.20,54,116-122 т.1) . Дані, що майно було застраховане, у справі відсутні і
жодна із сторін не надала таких відомостей. Моральна шкода визначена судом
першої інстанції з врахуванням обсягу моральних страждань, засад розумності
,виваженості і справедливості.

Керуючись ст. ст. 307,309,313,314,316
,317 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Молодіжний» задовольнити.

Апеляційну скаргу Управління державної служби  охорони при УМВС України в Запорізькій
області   відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від «17»
квітня 2007 р. змінити.

Стягнути з Управління Державної служби охорони при УМВС України в
Запорізькій області на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у сумі 15650 грн.(
п'ятнадцать тисяч шістсот п'ятдесят грн..), моральну шкоду у сумі 1000 грн. (
одну тисячу грн..), витрати по оплаті державного мита у сумі 256 грн.50 коп.

У
задоволенні позовних вимогах до Об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку „Молодіжний „ відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення , проте може бути
оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців..