Справа №2-3440
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 листопаду   2007 року
Ялтинський міський суд Автономної республіки

Крим
у складі головуючої  судді Земляної Г.В.,
при секретарі Копистко О.М.,

адвоката
ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі

суду
м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 доОСОБА_3, ОСОБА_6,
Виконавчого комітету Ялтинської міської ради про визнання

недійсним
ордеру на житло, рішення виконавчого комітету Ялтинської міської

ради,
розпорядження про приватизацію,
свідоцтва про право власності, визнання

недійсним
договору купівлі-продажу  житлового
будинку , визнати право

користування  житловим будинком, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачи ОСОБА_1і ОСОБА_2, остаточно
вточнивши позивні

вимоги,
просять суд  визнати недійсним рішення
Ялтинського міськвиконкому №1650

від
10 листопаду 2005 року у частині надання двох житлових кімнат у
квартиріАДРЕСА_1ОСОБА_5, визнати недійсним ордер

№185
на вищевказане житлове приміщення виданого Ялтинським міськвиконкомом на

ім'яОСОБА_5
14 листопаду 2005 року, визнати незаконним і скасувати

розпорядження
органу приватизації №217-п від 29 грудня 2005 року, щодо дачі

дозволу
ОСОБА_5 приватизувати  житловий будинокАДРЕСА_1визнати
недійсним свідоцтво про право власності №21895-1, видане

виконавчим
комітетом Ялтинської міської ради 29 грудня 2005 року  на ім'я

ОСОБА_5
на житловий будинокАДРЕСА_1, визнати

недійсним
договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку  між

ОСОБА_5
іОСОБА_6 від 13 січня 2006 року і визнати за позивачами

право
користування житловим будинком АДРЕСА_1

Заявлені вимоги мотивовані тим, що
починаючи із 1996 року  позивачі

проживають
однією родиною , хоча шлюб між ними офіційно не зареєстрований. 07

грудня
1997 року за розпорядженням директора «Пансіонату «Нефтехімік Башкирії»

позивачам
було надано для проживання  приміщення у
будинкуАДРЕСА_1,  у якому вони проживали
до теперішнього часу. У 2005 році позивачі

спробували
встановити кому на праві власності належить будинок, у якому вони

проживали
до 01 лютого 2006 року, коли їх речі протиправно вивезли із будинку.

Вважають,
що Ялтинський міськвиконком надав ордер на житло ОСОБА_5 без

законних
підстав, так як фактично розпорядились зайнятим приміщенням.

Приватизація
житла ОСОБА_5 вчинена у порушення вимог закону
і повинна

бути
визнана незаконною.  Договір купівлі
-продажу квартири слід визнати

недійсним,
так як ОСОБА_5не мала права продавати вказане житло, так як

порушено
публічний порядок.

Відповідачі ОСОБА_5 іОСОБА_6у
судове засідання не з'

явилися.
Про день і час слухання справи сповіщені належним чином. Причин неявки

до
судового засіданні не надали.

Представник виконавчого комітету
Ялтинської міської ради

заперечуює
проти заявлених вимог, так як позивачі самочинно зайняли квартиру №2

у  житлового будинкуАДРЕСА_1, яка у 2005 році
була

виділена   у окремий будинок №2. Підстав для звернення
позивачів за захистом

порушеного
праву не має, так як позивачі самочинно зайняли вищевказаний

житловий
будинок.

Вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, суд

вважає
що позивні вимогиОСОБА_1і ОСОБА_2 не підлягають задоволенню

із
наступних підстав.

Судом установлено, що виділений у окремий
житловий будинок  №2  -

квартира
АДРЕСА_1 житловою  площею 25,9 кв. метра
і

загальною
площею 51,0 кв. метри на праві власності, згідно рішення виконавчого

комітету
Ялтинської міської ради  №1883 от 21
грудня  2005 року і свідоцтва про

право
власності на нерухоме майно від 27 грудня 2005 року належить виконавчому

комітету
Ялтинської міської ради(арк..спр.6,7, т.2, 29-30 т.2).  Із 14

листопаду
1986 року до грудня 2005 року вищевказаний виділений у окремий номер

будинок
на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради №434

від
14 грудня 1984 року і договору дарування від 13 серпня 1987 року  (арк.спр.

17,
т.2) між ОСОБА_7 колишнім власником і Ялтинською міською

лікарнею(арк..спр.75,
т.2) перейшла у власність Ялтинської міської лікарні

була  об'єктом нерухомості комунальною власністю у
цілому. Виділена у окремий

номер
2 «А» частина вищевказаного будинку належить на праві власності

ОСОБА_8  і ОСОБА_9(арк..спр.10,11,т.2).

Як свідчить із пояснень
позивачівОСОБА_1і ОСОБА_2, які

зареєстровані
за адресою за адресою АДРЕСА_2,

вони
фактично із грудня 1997 року проживали у будинку АДРЕСА_1, яка на той час
числилася, як квартира №2. Підставою для їх заселення у

приміщення
вищевказаного будинку, згідно із їх пояснень
було рішення №14 від

07
грудня 1997 року  спільного
засідання  профспілок  с адміністрацією

пансіонату
«Нефтяник Башкирії» про надання приміщення для проживання(арк..спр.

64,
т.2, не посвідчена копія).

Однак, судом встановлено, що у цей
час спірне домоволодіння

перебувало
у власності Ялтинської міської лікарні  і
було об'єктом нерухомості

комунальної
форми власності у цілому.

На підставі ст. 58 ЖК Украини
единою підставою для вселения  в

надане
житлове помещение є ордер, який видається на підставі  рішення

виконавчого
комітету Ялтинської міської ради.

У порушення вимог ст.62 ЦПК України
для визнання за позивачами

права
користування спірними приміщеннями позивачами не надано суду доказів, що

вони
правомірно вселилися у спірні приміщення у 1997 році.

Таким чином судом встановлено, що
позивачі самоуправно зайняли

приміщення,
у будинку №2 по вул. Маршака, м.Ялта. Сам по собі факт тривалого

проживання
у спірних приміщеннях і звернення з заявою про надання спірного

приміщення
у оренду  не породжує право позивачів про
визнання за ними право

користування
спірними приміщеннями.

На підставі ст.317 ЦК України
власнику належить право володіння,

користування
і розпорядження своїм майном.

На підставі стю319 ЦК України
власник володіє, користується і

розпоряджається
своїм майном  на свій розсуд.

Судом встановлено, що
адміністрація  і профспілковий комітет

Ялтинської
міської лікарні 17 жовтня 2005 року
клопотали перед виконавчим

комітетом
Ялтинської міської ради про надання квартири у вищевказаному будинку

робітниці
підприємства ОСОБА_5(л.д.34-40, т.2).

Пунктом 9 рішенням виконавчого
комітету Ялтинської міської ради

№1650  від10 листопаду 2005 року двокімнатна
квартира №2 житловою площею 25,9

кв.
метри надана ОСОБА_5(арк..спр.27, т.2). 14 листопаду 2005 року

відповідачці
ОСОБА_5 видано ордер на житлове приміщення (аре.спр.51, т.

1).

Розпорядженням  №127-п
від 29 грудня 2005 року у власність

Ангаловій
надана квартира АДРЕСА_1(арк..спр.14, т.2) і

видано
виконавчим комітетом Ялтинської міської ради свідоцтво про право

власності
на житло(арк..спр.12,13, т.2).

На підставі договору купівлі
продажу від 13 січня 2006 року

ОСОБА_5
продала , аОСОБА_6купував житловий будинокАДРЕСА_1(арк..спр.8, т.2)

Вместе с этим, согласно ст.4 ГПК
Украины всякое заинтересованное

лицо
вправе обратится в суд в защиту нарушенного или оспариваемого права.

Судом  встановлено, что права позивачів при
наданні  данной

квартиры
іншим особам не нарушен, так як згідно із наданих документів позивачі

самочинно
зайняли спірні приміщення,  и не мали
права на отримання данной

квартири,
згідно діючого Житлового Кодексу. У зв'язку із чим  їх вимоги
про

визнання
недействительным рішення виконавчого комітету Ялтинської міської

ради,  ордера, розпорядження на приватизацію,
свідоцтва про право власності і

розірвання
договору купівлі-продажу і визнання за ними права користування на

спірний
будинок  не підлягають задоволенню. Разом
із тим власник житла вважає,

що
його права порушені не були.

На підставі викладенного, керуючись
ст.ст.4,10,60,209,212-215 ЦПК

України,
ст.58 ЖК України, ст.ст.317,319 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2доОСОБА_5, ОСОБА_6,

Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради про визнання недійсним ордеру на

житло,
рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради, розпорядження про

приватизацію,   свідоцтва про право власності, визнання
недійсним договору

купівлі-продажу  житлового будинку , визнання право
користування  житловим

будинком  відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суд

Автономної
республіки Крим через Ялтинський міський суд в порядку та строки,

передбачені
ст.ст.294-296 ЦПК України.

Суддя

Ялтинського
міського суду                                                   Г.В.

Земляна