Справа №22ц-1408/07   Суддя 1 -ї інстанції Костюченко Г.С.
апеляційного суду Буренкова К.О.
УХВАЛА

29
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,  суддів Базовкіної Т.М.
,  Довжук Т.С. ,

при секретарі
судового засідання Танцюриній С. М.

без участі
сторін,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за позовом Миколаївської обласної громадської
організації по захисту конституційних прав юридичних та фізичних осіб комітету
«Правозахисник» (далі -комітет «Правозахисник») в інтересах ОСОБА_1 до ВАТ
«Миколаївгаз»,  голови правління ВАТ
«Миколаївгаз» ОСОБА_2 ,  майстра
ОСОБА_3,  майстра ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про спростування інформації,

встановила:

В
листопаді комітет «Правозахисник» звернувся до суду з позовом в інтересах
ОСОБА_1 до ВАТ «Миколаївгаз»,  голови
правління ВАТ «Миколаївгаз» ОСОБА_2 ,
майстра ОСОБА_3,  майстра
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання інформації
недостовірною та такою,  що принижує
честь,  гідність та ділову репутацію та
про спростування цієї інформації.

Ухвалою
судді Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 23 листопада 2006 р. позовна заява комітету
«Правозахисник» залишена без руху як така,
що не відповідає вимогам  ст.   ст.
119 -121 ЦПК.

Наступною
ухвалою судді від 11 травня 2007 р. позовна заява комітету «Правозахисник»
визнана неподаною та повернута йому.

В
апеляційній скарзі представник комітету «Правозахисник» просить останню ухвалу
судді скасувати,  а позовну заяву з
доданими до неї матеріалами повернути до суду першої інстанції для вирішення по
суті. Представник комітету «Правозахисник» посилається на те,  що вчинена суддею процесуальна дія суперечить
положенням Конвенції про захист прав людини та основних свобод,  Конституції України та вимогам цивільного
процесуального права.

Заслухавши
доповідь судці,  перевіривши матеріалами
справи доводи апеляційної скарги,
колегія вважає,  що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із
матеріалів справи вбачається,  що ухвалою
судді Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 23 листопада 2006 р. позовна заява комітету
«Правозахисник» в інтересах ОСОБА_1 була залишена без руху як така,  що не відповідає вимогам  ст.
ст.  119-121 ЦПК. Підставами
залишення позовної заяви без руху суддя зазначив недоліки,  які перешкоджають відкриттю позовного
провадження у справі,  а саме: не сплата
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  а також не

зазначення в
чому полягають позовні вимоги щодо кожного із відповідачів та які саме
неправомірні дії кожного із них оскаржуються.

Ухвалою
апеляційного суду Миколаївської області від 13 квітня 2007 р. вказана ухвала
суду першої інстанції залишена без змін.

Разом з
тим із матеріалів справи вбачається,  що
відповідач вимог,  викладених в ухвалі
судді Ленінського районного суду від 23 листопада 2003 р. не виконанав.

Враховуючи
наведене,  суддя першої інстанції
обгрунтовано на підставі ч.2  ст. 121 ЦПК
визнав позовну заяву комітету «Правозахисник» неподаною та повернув її
позивачу.

Доводи
апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали не можуть бути
задоволені,  оскільки спростовуються
матеріалами справи.

Оскільки
оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог процесуального закону,  то підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу комітету «Правозахисник» відхилити,
а ухвалу судді Ленінського районного суду м.  Миколаєва від 11 травня 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня її проголошення.