Справа № 22-373307 р.                    Головуючий по
1 інстанції - Вірменко О.М.
- 43                                                    Доповідач  -  Шамрило Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 липня
2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого:                                  Курило В.П.

суддів:                                             Санікової
О.С. Шамрило Л.Г.

при
секретарі:                                 Степаненко
В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області
від 15 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ„Донецькобленерго"
про скасування акту про порушення Правил користування електричною енергією для
населення та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ „Донецькобленерго" про скасування акту
про порушення Правил користування електричною енергією для населення
відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 приніс апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги про
захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на
неправильну оцінку зібраним доказам, невідповідність висновків суду обставинам
справи та неправильне застосування норм матеріального права.

В судове
засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 доводи справи підтримав, просив
скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати.

Представник
відповідача в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення
судової повістки працівнику ВАТ„Донецькобленерго".

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача ОСОБА_1, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з
таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником жилого будинку АДРЕСА_1.
03.11.2005 р. при здійсненні перевірки будинку позивача працівниками
відповідача складено акт №194187 про порушення Правил користування електричною
енергією для населення, а саме про безоблікове споживання електроенергії. В
грудні 2005 р. ОСОБА_1 звернувся до Шахтарського міськрайонного суду з позовом
до ОСОБА_2 та Шахтарської філії Харцизьких електричних мереж ВАТ
„Донецькобленерго" про скасування вищезазначеного акту. Рішенням суду від
24.01.2006 p.,
яке набрало чинності, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Відмовляючи
у задоволенні позову ОСОБА_1 по даній справі, суд першої інстанції виходив з
того, що правомірність дій працівників відповідача щодо складання акту №194187
про порушення Правил користування електричною енергією для населення
встановлена рішенням суду від 24.01.2006 р. і даказуванню не підлягає у
відповідності з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України, а тому визнав вимоги позивача
безпідставними.

Проте з
висновками суду погодитися неможливо, оскільки вони не відповідають матеріалам
справи та вимогам закону.

Як
вбачається з матеріалів справи 14.03.2006 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 500 грн.
на відшкодування моральної шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок відключення
його будинку від енергопостачання у зв'язку з неоплатою суми, нарахованої згідно акту №194187 від 03.11.2005 р.
Відлючення відбулось в період, коли він з 18 до 25 листопада 2005 р. був
відсутній дома, а повернувшись від родичів виявив 40 кг зіпсованого мьяса, що
знаходилось у холодильнику (а.с.4-5). І хоча позовна заява має назву „Про
скасування акту про порушення Правил користування електричною енергією для
населення" вимоги заявлено про захист прав споживачів та відшкодування
моральної шкоди.

Таким
чином, вимоги про відшкодування моральної шкоди були заявлені позивачем не у
зв'язку з неправомірністю дій працівників відповідача щодо складання акту
№194187 від 03.11.2005 р.,
а у зв'язку з неправомірним, як вважав ОСОБА_1, відключенням належного йому
будинку від електропостачання. Але ці вимоги не були предметом розгляду судом
першої інстанції.

Згідно
ст. 311 ч.1 п.5 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був
і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Крім
того, в матеріалах справи відсутні дані про набрання чинності рішенням
Шахтарського міського суду від 24.01.2006 p., оскільки
позначка про це на копії рішення суду відсутня, а згідно ухвали судді
Апеляційного суду Донецької області від 17.03.2006р. справу з апеляційною
скаргою ОСОБА_1 було повернуто до суду першої інстанції для належного
оформлення строком до 17.04.2006 р. (а.с.15,16). Інші дані про її розгляд судом
апеляційної інстанції в матеріалах справи відсутні.

Рішення
суду постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, що є
підставою для його скасування і передачі справи на новий розгляд згідно ст.311
ч.1 п.5 ЦПК України.

Керуючись
ст.ст.303, 307,311, 313-314 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2007 року
скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.