УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28  серпня 2007 року    колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді:                                                                 Берещанської
І.І.

Суддів:                                                                                        Новикова Р.В.

Чистякової
Т.І.

При
секретарі:                                                                             Галіч
Ю. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ВЦІРФО Київського РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим,  треті особи ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
управління у справах неповнолітніх Київського району м.  Сімферополя про визнання права користування
жилим приміщенням і стягнення моральної шкоди,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Київського районного суду м.
Сімферополя від 19 квітня 2007року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 у власних
інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3,  ВЦІРФО Київського РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим,
треті особи ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
управління у справах неповнолітніх Київського району м.  Сімферополя про визнання права користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Просить зобов'язати ВЦІРФО Київського
РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим зареєструвати їх за цією адресою,  а також стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду у
розмірі 15000грн,  яку відповідач
спричинив її доньці ОСОБА_2

Вимоги
мотивовані тим,  що спірна квартира
відповідно ордеру була надана її батькові ОСОБА_4 на сім ю яка на той час
складалась з нього,  її матері ОСОБА_5,  брата ОСОБА_3 та неї.. Також з ними з часу
народження проживала її донька ОСОБА_2 В
2001році вона за проханням своєї матері тимчасово виїхала до м.  Керч,
оскільки необхідно було доглядати за будинком матері. В Керчі вона
проживала до 2005 року,  потім
повернулась до Сімферополя,  але її брат
- відповідач по справі ОСОБА_3
заперечує проти її реєстрації в спірній квартирі. Що стосується її доньки
ОСОБА_2,  то дитина нікуди не виїжджала і
постійно проживала у спірній квартирі з її батьками. Коли за заявою ОСОБА_3 була відмінена
реєстрація за спірною адресою ОСОБА_2,  у
дитини трапився нервовий зрив в зв'язку з яким вона проходила лікування.
Вказаними діями відповідач спричинив ОСОБА_2 моральні страждання,  які вона оцінила на суму 1500грн.

Відповідач в
судовому засіданні позов не визнав.

Рішенням
Київського районного суду м.  Сімферополя
від 19 квітня 2007року,

Справа
№22-ц- 4213 /07                                            Головуючий
в першій

інстанції,  суддя - Тихопой О.О. Доповідач,  суддя - Чистякова
Т.І.

позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Суд визнав за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 право
користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язав Відділ громадянства,  імміграції і реєстрації фізичних осіб
Київського РВ СМУ ТУ МВС України в АР Крим зареєструвати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 16 грн судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу,  в якій просить
рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 змінити,  як необгрунтоване,  постановлене з порушенням норм матеріального
і процесуального права,  вважає,  що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи,  та відмовити в
задоволенні позову про визнання за ОСОБА_2 права користування спірною
квартирою. В решті рішення суду просив залишити без змін.

ОСОБА_1 рішення суду не оскаржила-

Заслухавши
ОСОБА_3,  його представника,  ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  представника
ОСОБА_2,  обговоривши доводи,  наведені в апеляційній скарзі,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги,  суд виходив з
їх обгрунтованності в цій частині. Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду,  оскільки вони
відповідають матеріалам справи,  зібраним
по справі доказам,  фактичним обставинам
і не суперечать чинному законодавству.

Згідно з
ч.2  ст.
64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача,  їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може
бути визнано й інших осіб,  якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно
до положень  ст.  65 ЖК України наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним,
вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину,  дітей,
батьків,  а також інших осіб. На
вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи,  що вселилися в жиле приміщення як
члени сім'ї наймача,  набувають рівного з
іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням,  якщо при вселенні між цими особами,  наймачем та членами його сім'ї,  які проживають разом з ним,  не було іншої угоди про порядок користування
жилим приміщенням.

Із
матеріалів' справи вбачається,  що
відповідно до рішення виконкому Сімферопольської міської ради №І633 від 27.03.1981року
ОСОБА_4 на сім'ю з чотирьох осіб було видано ордер №1577 від 01.04.1981 року на
право заняття трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Склад сім'ї був таким: ОСОБА_4-
наймач,  ОСОБА_5 - дружина,  ОСОБА_3 - син,  ОСОБА_1 - дочка(а.с. 14).

Згідно з
особовим рахунком,  в спірній квартирі з
17.11.1995року була прописана онучка наймача - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 75). Відповідач цей факт в судовому
засіданні визнав,  підтвердив,  що дитина тривалий час проживала в квартирі в
якості члена сім'ї наймача,  проте наполягав,  що оскільки дитина разом зі своєю матір'ю
були виписані в 2001 році в м.
Керч,  то вони обидві втратили
право користування жилим приміщенням.

Із довідки
дитячої поліклініки №3 вбачається,  що
ОСОБА_2 доглядалась в цій установі з 22.03.1996року до 19.11.2004року,  потім передана під нагляд в підліткове
відділення ( а.с. 96)

Згідно
довідок навчальних установ,  ОСОБА_2 навчалась у
різних навчальних закладах м.
Сімферополя з 01.09.1996року до 2003року,  з 22.03.2004року до 24.06.2005року,  та з 01.09.2005року по теперішній час.  (а.с. 17-19)

Судом
встановлено,  і цього факту не заперечує
відповідач,  що в серпні 2001 року
позивачка та її неповнолітня дочка були зняті з реєстрації та виїхали до м.  Керчь,  проте неповнолітня Гришина
повернулась до спірної квартири на початку вересня 2001 року,  де продовжує проживати до теперішнього часу в
якості члена сім'ї наймача ОСОБА_4,  але не має реєстрації за вказаною адресою,  оскільки відповідач проти цього заперечує.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду,
що цей виїзд носив тимчасовий характер і був пов'язаний з проведенням
літніх канікул дитиною.

Вселившись
до спірної квартири як член сім'ї наймача,
ОСОБА_2,  відповідно до ч. 2
ст.  65 ЖК України,  набула рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням.

За таких
обставин,  висновки суду відносно
того,  що ОСОБА_2 має бути зареєстрована за спірною адресою,  де проживає в якості члена сім'ї наймача
тривалий час,  обгрунтовані. Відмова
відповідача у наданні згоди на це є безпідставною.

Згідно з
ч.3  ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно з
ч. 1  ст. П ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  в межах заявлених ними вимог і на підстві
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Відповідачем
в ході судового розгляду не було надано доказів того,  що ОСОБА_2 не є членом сім'ї наймача і що при
її вселенні,  між нею,  її матір'ю та наймачем і членами його
сім'ї,  що проживають разом з ним,  була інша угода про порядок користування
жилим приміщенням,  як це передбачено
ч.2  ст.
65 ЖК України..

Згідно
зі  ст. 3ОЗ ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції.

Підстав до
скасування рішення по доводам,
викладеним в апеляційній скарзі,
не має.

Керуючись  ст.
ст.  303, 312 п.3 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення
Київського районного суду м.  Сімферополя
від 19 квітня 2007року,  залишити без
змін.

Ухвала може бути
оскаржена у суд касаційної інстанції протягом двох місяців  з моменту її проголошення.