У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 грудня 2007  року

м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного управління юстиції
про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що працювала на
посаді державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернівського
міського управління юстиції, 15 грудня 2005 року її було звільнено з роботи на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, однак при звільненні не проведено повного
розрахунку.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду від 25 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2007 року, позов
задоволено частково, постановлено стягнути з відповідача на користь позивачки
середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 371
грн.       93 коп.; у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Пунктом 2 частини 1 статті 17 КАС
України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 15 статті 3
КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 4, частиною 1
статті 6  Закону України “Про державну
виконавчу службу” визначено, що державний виконавець
є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому
законом, він має  статус державного
службовця.

Судом встановлено, що вимоги
позивачки зводяться до стягнення на її користь у зв'язку зі звільненням з
посади державного виконавця невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку
та відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи наведене та те, що
спір між сторонами виник з приводу звільнення ОСОБА_1
з публічної служби, зазначена справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Суд при вирішенні справи та
апеляційний суд при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному
порядку на зазначене уваги не звернули та проводили розгляд справи у порядку,
визначеному цивільним процесуальним законодавством.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі з
підстав, передбачених ст. 340 ЦПК України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду від 25 грудня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2007 року
скасувати, провадження в справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін