АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

"10"
квітня 2007 року.   Колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.
суддів - Храпак Н.М.,
Гірського Б.О. при секретарі -
Мендрику Т.

з участю
- прокурорів
Коруни Т.В., Шокало A.M., позивачкиОСОБА_1
і представника відповідача -
Тернопільської міської ради Яроша О.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1та
прокурора міста Тернополя на рішення Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 22
січня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Тернопільської міської ради, третьої особи
на стороні відповідача -
управління охорони здоров"я Тернопільської міської ради про визнання
недійсним ордеру на вселення в кімнату гуртожитку, виселення та надання
додаткової житлової площі,

встановила:

в листопаді 2006
рокуОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, Тернопільської міської
ради про визнання недійсним ордеру на вселення в кімнатуНОМЕР_1 гуртожитку по
АДРЕСА_1, виселення та надання додаткової житлової площі.

Позивачка вказала, що тривалий час перебуває на обліку в
управлінні охорони здоров"я Тернопільської міської ради на покращення
житлових умов в гуртожитку. В лютому 2005 року у зв"язку зі звільненням
сусідньої кімнатиНОМЕР_1 вона черговий раз звернулася до управління про надання
їй цієї кімнати для розширення, проте звільнена кімната була виділена ОСОБА_2,
яка не потребувала житлової площі, оскільки проживає в гуртожитку в іншій
кімнаті і була забезпечена житлом.

Справа № 22а -388

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22 січня 2007 року в позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2,  Тернопільської
міської ради, третьої особи на стороні відповідача -управління
охорони здоров"я Тернопільської міської ради про визнання недійсним ордеру
на вселення в кімнату гуртожитку, виселення та надання додаткової житлової
площі відмовлено за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

В апеляційних скаргахОСОБА_1 та прокурор міста Тернополя
просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні
вимогиОСОБА_1 повністю задовільнити, оскільки судом були порушені норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг колегія
судців вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи із
слідуючих мотивів.

У відповідності до ст.ст.128, 129 ЖК України та
розділу 11 Примірного
положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від
3.06.1986р. № 208 жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету в порядку
черговості, що визначається адміністрацією підприємства та відповідним
профспілковим комітетом. На підставі рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру № 1
від 14.02.2005р., виданого згідно спільного рішення адміністрації,
профспілкового комітету та житлово-побутової комісії управління охорони
здоров"я Тернопільської міської ради у кімнатуНОМЕР_1 поселено медичну
сестру Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги ОСОБА_2, яка
з 10.01.1999р. перебувала на черзі на поселення, а до цього займала ліжкомісце
в кімнаті НОМЕР_2, що не суперечить вимогам ст.ст.128,129 ЖК України.

В той же час позивачкаОСОБА_1 з сім"єю, яка
складається з чотирьох осіб, проживає в кімнаті НОМЕР_3даного гуртожитку житловою площею 18,6 кв.м і також
потребує покращення житлових умов.

Проте, діючим
житловим законодавством не передбачено ведення обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов в гуртожитках, тому
згідно   вимог   ст.ст.34,
36   ЖК   України
позивачка  перебуває  на

квартирному обліку при виконавчому
комітеті Тернопільської міської ради як молодий спеціаліст в позачерговому порядку
за № 58.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів, прийшла до висновку, що постановлене судом
рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, а тому підстав
для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.307 ч.І п.1, 308,
313, 314 ч.І п.1, 315
ЦГЖ України, колегія суддів:

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1та прокурора міста Тернополя
відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 січня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
апеляційного суду Тернопільської області набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвали апеляційного суду.