Справа №33ц- 299 кс /07                    Головуючий у першій інстанції
Категорія   01                                       Суддя - доповідач Кутова Т.З.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 вересня   2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

в складі: Лисенка
П.П., Данилової О.О.,   Кутової Т.З.,
Буренкової К.О., Базовкіної Т.М.,

розглянувши
в    судовому засіданні в м.
Миколаєві   цивільну справу за

позовною заявою  Бакуми
Василя  Никаноровича        до        відкритого

акціонерного товариства (далі - ВАТ)
«Кіровоградоблплемпідприємство» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням
здоров'я, та моральної шкоди та зустрічним позовом ВАТ
«Кіровоградоблплемпідприємство» до ОСОБА_1 про визнання незаконними
санітарно-гігієничної характеристики умов праці та акту розслідування
хронічного професійного захворювання

за касаційними
скаргами

ОСОБА_1                                    та                        ВАТ

«Кіровоградоблплемпідприємство» на
рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня
2004 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від    24 січня
2005 p.,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до

ВАТ
"Кіровоградоблплемпідприємство"        про відшкодування
шкоди,

заподіяної в наслідок ушкодження здоров'я,    та
моральної шкоди.

Рішенням
Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2004 року
позов задоволено частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивача 14013
грн.83 коп. втраченого заробітку за період з 25 червня 1996 року по 1 квітня
2001 року ; одноразову допомогу в розмірі 10757 грн.69 коп.; 2550 грн. в
відшкодування моральної шкоди, а всього 27321 грн. 52 коп. Також суд зобов'язав
відповідача сформувати особливу справу ОСОБА_1 в зв'язку з професійним
захворюванням та передати її до Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення коштів на лікування та вартості санаторно-курортних
путівок, а також зустрічний позов відповідача суд залишив без задоволення.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2005 року зазначене
рішення районного суду   в частині   позовних вимог ОСОБА_1 про

2

стягнення втраченого заробітку та
відшкодування моральної шкоди скасовано та вказані позовні вимоги залишено без
задоволення.

В частині
визначення розміру одноразової допомоги, що підлягає стягненню з ВАТ
«Кіровоградоблплемпідприємство» на користь ОСОБА_1, змінено, зменшено розмір
цієї допомоги  до 4724 грн. 50 коп.

В частині
вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування та санаторно
- курортне лікування, а також зобов'язання ВАТ «Кіровоградоблплемпідприємство»
сформувати особову справу ОСОБА_1 у зв'язку з професійним захворюванням і
передачі її до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України, та зустрічного позову ВАТ
«Кіровоградоблплемпідприємство» про визнання санітарно - гігієничної
характеристики умов праці ОСОБА_1 від 22 березня 1996 року та акту
розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 від 23 травня 1996
року такими, що не відповідають чинному законодавству, - залишено без зміни.

Зменшено
визначений судом розмір державного мита, яке підлягає стягненню з відповідача в
доход держави, до 51 грн.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить в частині вирішення його позовних вимог про стягнення
втраченого заробітку, відшкодування моральної шкоди та визначенні розміру
одноразової допомоги, що підлягає стягненню з відповідача, рішення апеляційного
суду скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду; в іншій частині
судові рішення залишити без змін, посилаючись на те, що апеляційний суд не
вірно застосував норми матеріального права.

ВАТ
«Кіровоградоблплемпідприємство», в касаційній скарзі, просить судові рішення
скасувати, а справу повернути на новий розгляд до місцевого суду, посилаючись
на те, що суди не в повній мірі дослідили обставини спору.

Розглянувши
касаційні скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а підстави для задоволення касаційної скарги
ВАТ «Кіровоградоблплемпідприємство» відсутні.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про покладення

обов'язку на відповідача, щодо формування особової справи позивача та

передачі її до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на

виробництві та професійних захворювань України та відмовляючи в задоволенні

позовних вимог про стягнення витрат на лікування та санаторно - курортне

лікування, а також відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог про

визнання   незаконними        санітарно-гігієнічної   характеристики          та   акту

розслідування про професійне
захворювання, місцевий суд вірно виходив з того, що професійну працездатність в
1996 році позивачем було втрачено саме в зв'язку з професійним захворюванням, а
витрати на лікування та санаторно-курортне лікування в зв'язку з цим
захворюванням ним не підтверджено. З такими висновками суду першої інстанції
обґрунтовано погодився суд апеляційної інстанції.

Доводи ВАТ
«Кіровоградоблплемпідприємство» викладені в касаційній скарзі стосовно
незаконності оспорюваних ними актів не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому
не можуть бути прийняті до уваги.

Вирішуючи
позовні вимоги про стягнення втраченого заробітку за минулий

час
місцевий суд помилково не врахував положення п. 41 Правил

відшкодування     власником    підприємства,    установи
і    організації          або

уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України №472 від 23 червня 1993 року, згідно з якими відшкодування шкоди
проводиться з дня подання заяви, якщо вона була подана через три роки з дня
визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Доказів того, що
такі заяви дійсно поступали від
позивача      в

3

установленому законом порядку
відсутні. Посилання ОСОБА_1 на те, що його заяви
навмисно підприємством було втрачено також не можна прийняти до уваги, оскільки
відсутні тому докази. До того ж позивач не звертався з відповідними скаргами на
посадових осіб ні в які компетентні установи.

За таких
обставин суд апеляційної інстанції правомірно скасував в цій частині рішення
місцевого суду та відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення
втраченого заробітку.

Також обґрунтованими
є висновки суду апеляційної інстанції про необхідність зменшення розміру
стягнутої місцевим судом одноразової допомоги до 4724 грн. 50 коп., виходячи з
розміру середньомісячної заробітної плати позивача до втрати працездатності.
При цьому, виходячи з вимог п. п. 39, 43 Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, вірно не нараховано на дану суму індексації, оскільки
відповідно до попередніх висновків колегії, в справі відсутні докази
своєчасного звернення позивача в установленому законом порядку з відповідною
заявою про її стягнення, а тому нема підстав вважати, що не виплата вказаної
суми сталася з вини підприємства.

Між тим,
апеляційний суд Кіровоградської області, скасовуючи рішення місцевого суду в
частині стягнення моральної шкоди, безпідставно послався на тримісячний строк
позовної давності, встановлений ст. 233 КЗпП України, тоді, як спірні правовідносини
стосовно спричинення позивачу моральної шкоди випливають з порушення його
особистих немайнових прав на охорону здоров'я, а тому відповідно до вимог ст.
83 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час виникнення спору, строк
позовної давності не застосовується. За такого, оскаржуване рішення
апеляційного суду Кіровоградської області в частині скасування рішення
місцевого суду стосовно стягнення моральної шкоди слід скасувати і залишити в
силі в цій частині рішення місцевого суду про стягнення з відповідача на
користь позивача 2550 грн.

Керуючись ст.
ст. 333, 336, 341 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Касаційну
скаргу   ВАТ
«Кіровоградоблплемпідприємство»               відхилити; а

касаційну скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення    апеляційного суду Кіровоградської
області  від 24    січня
2005

року    в     частині
скасування рішення
Компаніївського районного  суду

Кіровоградської області від 29
жовтня 2004 року стосовно вирішення позовних вимог про стягнення моральної
шкоди - скасувати, а рішення Компанійського районного суду Кіровоградської
області від 29 жовтня 2004 року про стягнення з ВАТ
«Кіровоградоблплемпідприємство» на користь ОСОБА_1 2550 грн. моральної шкоди -
залишити без змін.

В іншій частині
вказані судові рішення   від 24
січня 2005 року   та від 29 жовтня 2004
року залишити без змін.

Рішення
оскарженню не підлягає.