Справа №33ц-566кс/07 Категорія 38
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 вересня 2007
року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О., Довжук Т.С., Козаченка В.І., Мурлигіної
О.Я., Шолох З.Л.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Києві (далі - Фонд) про
відшкодування моральної шкоди,

за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 02
серпня 2005 p.,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2003 р. ОСОБА_1. звернувся в суд
з позовом до Фонду про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
каліцтвом і стійкою втратою працездатності.

Справа
розглядалась судами неодноразово. Останнім рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 25 квітня 2005 р. позов задоволено частково.
На користь позивача з Фонду стягнуто 30000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2005 р.
зазначене рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове про
відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В касаційній
скарзі позивач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів,
дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами
встановлено, що 20 листопада 1991 р. позивач отримав травму внаслідок нещасного
випадку на виробництві.

Однак, тільки 06
вересня 2002 р. рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської
області нещасний випадок, який стався з позивачем, визнано пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків.

Згідно з
висновком медико-соціальної експертної комісії від 12 листопада 2002 р. йому
вперше встановлено 70% стійкої втрати професійної працездатності та 2 група
інвалідності - безстроково.

Після чого, на
підставі цього висновку, за постановою Фонду від 24 квітня 2003 р. позивачу
виплачена одноразова допомога та призначені щомісячні страхові виплати, без
відшкодування моральної шкоди.

Хоча, норми ст. ст. 21, 28, 34
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" від 23 вересня 1999 р. (з наступними змінами) (далі - Закон), крім інших страхових виплат,
передбачають обов'язок Фонду компенсувати потерпілому також моральну
(немайнову) шкоду.

2

В п. 3 розділу XI „Прикінцеві
положення" цього ж Закону встановлено, що відшкодування шкоди особам, які
потерпіли від нещасного випадку на виробництві, до набрання ним чинності та
мали право на вказану страхову виплату, проводиться Фондом.

Апеляційний суд,
скасовуючи рішення суду першої інстанції, не звернув належної уваги на те, що
під дію згаданого Закону підпадають правовідносини, які пов'язані з травмою
ОСОБА_1 Зокрема, останні юридичні факти, що дають йому право на відшкодування
шкоди, встановлені в 2002 р. Саме на цей період розповсюджувалася дія вказаного
Закону.

Таким чином,
висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким
дана належна оцінка. Він вірно визначив юридичну природу правовідносин, що
виникли, Закон, який їх регулює, та дійшов правильного висновку про наявність у
позивача права на компенсацію моральної (немайнової) шкоди та обов'язок Фонду
відшкодувати її.

Визначений
районним судом розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, відповідає
обставинам справи та не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до
ст. 339 ЦІЖ України, встановивши, що апеляційним судом скасоване судове рішення,
ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення
апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції.

При викладених
обставинах, рішення апеляційного суду про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 щодо відшкодування 30000 грн. моральної (немайнової) шкоди підлягає
скасуванню, а рішення суду першої інстанції про задоволення цього ж позову -
залишенню в силі.

Керуючись ст.
ст. 335, 339 ЦПК України та Законом України "Про внесення змін до Закону
України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 p., колегія судців
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від 02 серпня 2005 р. про залишення без
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди
скасувати.

Рішення
Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2005 р.
щодо задоволення позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
залишити в силі.

Ухвала оскарженню
не підлягає.