Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-1821/07                                      Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 року                                                                                 м.  Запоріжжя

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької
області в складі:

головуючого-                                           Приймака
В.М. ,

суддів -                                                     Подліянової
Г.С,

Осоцького І.І.,

при
секретарі -                                         Батарейній
О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від "20" березня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_ІНФОРМАЦІЯ_1,  до ОСОБА_1  ОСОБА_4,
треті особи - кооператив «Наш дім»,
відділ опіки та піклування Хортицької районної адміністрації Запорізької
міської ради,  про вселення та
виселення,  та зустрічним позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 треті особи - кооператив «Наш дім»,  відділ громадянства,  імміграції та реєстрації фізичних осіб
Хортицького РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_4,  про визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У січні
2007р. до суду звернулася ОСОБА_2в своїх інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_3зі вказаним позовом,  в якому
зазначала,  що вона та її дитина
зареєстровані у квартирі 103
будинку 23 по
вул.  Будівельників у м.  Запоріжжі. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1
,  останній з серпня 2006р. перешкоджає
їй мешкати та користуватися спірною квартирою,
тому вона з дитиною тимчасово вимушена була проживати у родичів. Крім
того,  з вересня 2006р. у спірній
квартирі мешкає друга дружинаОСОБА_1 -
ОСОБА_4Згоди на проживання останньої у спірній квартирі ніхто не надавав.
На підставі викладеного,  просила суд
вселити її та доньку у спірну квартиру,
аОСОБА_4.  - виселити з неї.

2

У січні 2007 р.ОСОБА_1  звернувся до суду з зустрічним позовом,  в якому просив визнати ОСОБА_2такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,  та зняти її з
реєстраційного обліку вАДРЕСА_1  в
зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації понад 6 місяців,  оскільки вона з червня 2006р. у спірній
квартирі не мешкає,  ніяких речей,  що їй належать,  а також дитячих речей у квартирі не має. З
17.07.2006р. ОСОБА_2жодного разу в квартирі не з'являлася. ОСОБА_2мешкає в квартирі
своїх батьків заАДРЕСА_2.

Рішенням
Хортицького районного суду м.  Запоріжжя
від "20" березня 2007 року позовОСОБА_2,  яка діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_3,  по цій
справі задоволено.

Вселено
ОСОБА_2та ОСОБА_3 у квартиру 103
будинку 23 по
вул.  Будівельників у м.  Запоріжжі.

ВиселеноОСОБА_4.  з АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

В позовіОСОБА_1
по цій справі відмовлено.

В
апеляційній скарзі на це рішення судуОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
оскільки висновки рішення не відповідають дійсним обставинам
справи,  а обставини,  які суд вважав встановленими,  в судовому засіданні не були доведені,  та ухвалити нове рішення,  яким задовольнити його позов,  а в позовіОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення осіб,  які брали участь
у розгляді справи,  вивчивши матеріали
справи,  доводи скарги,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно
п.1 ч. 1  ст.  307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції,  апеляційний суд має право постановити ухвалу
про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК  України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст. . 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги.

З
матеріалів справи вбачається,  що
позивачка ОСОБА_2та відповідачОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 року,  від цього
шлюбу мають неповнолітню дочку -
ОСОБА_3,  1994 року народження.
Зазначений шлюб був розірваний рішенням Ленінського районного суду м.  Запоріжжя від 15.02.1996 року,  але сторони продовжували проживати однією
родиною. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 29 червня 2006 року
НОМЕР_1,  шлюб між ними був розірваний
15.06.2006 року (а.с.  8).

Згідно
копії ордера № 80А від
15 березня 2001 року відповідачу
ОСОБА_1  на сім'ю,  у складі трьох осіб,  була надана АДРЕСА_2  де,
згідно довідки Кооперетаву „Наш дім"АДРЕСА_3 від 18.07.2006 року,  крім відповідачаОСОБА_1 також зареєстровані
позивачка ОСОБА_2та неповнолітняОСОБА_3 (а.с.  5).

3

В
наслідок неприязних стосунків між позивачкою і відповідачем,  останній створював перешкоди позивачці у
проживанні в спірній квартирі,  тому з
серпня 2006 року
позивачка з дитиною тимчасово проживала у родичів.

Відповідно
до  ст. . 71 ЖК України,  при тимчасовій відсутності наймача або членів
його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо
наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість
місяців,  цей строк за заявою відсутнього
може бути продовжено наймодавцем,  а в
разі спору - судом.

Суд
правильно оцінив надані позивачкою докази в тій частині,  що відповідач створював перешкоди позивачці у
проживанні в спірній квартирі,  тому
позивачка з неповнолітньою донькоюОСОБА_3була вимушена тимчасово проживати у
своїх рідних,  у зв'язку з чим причини її
не проживання в спірній квартирі понад шість місяців є поважними.

Суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку,  що відповідачка ОСОБА_4вселилась в спірну
квартиру не маючи на те законних підстав,
оскільки письмової згоди на її вселення у спірну квартиру ні
позивачка,  ні кооператив „ Наш дім" не
давав,  а тому підлягає виселенню з
зазначеної квартири.

Суд
правильно встановив правовідносини,  які
склалися між учасниками справи,  дав їм
належну правову оцінку,  а також дослідив
надані сторонами докази і відповідно їх оцінив.

Таким
чином,  судова колегія приходить до
переконання,  що доводи апеляційної
скарги є такими,  що не спростовують
висновків суду першої інстанції,  а лише
відображають позицію відповідача,
висловлену ним в апеляційній скарзі,
і яку він вважає такою,  що є
єдиною вірною та єдиною можливою.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для
його скасування колегія не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  308,  313,
314,  315, 317 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення Хортицького районного суду м.  Запоріжжя від "20" березня 2007 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

і