У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

26 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,
Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької державної сільськогосподарської
дослідної станції про спонукання до належного виконання умов договору та
стягнення орендної плати та за зустрічним позовом Хмельницької державної
сільськогосподарської дослідної станції до ОСОБА_1 про визнання договору
недійсним,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до               Хмельницької державної
сільськогосподарської дослідної станції про спонукання до належного виконання
умов договору та стягнення орендної плати.

Зазначав, що 15 вересня 1996 року він уклав з відповідачем договір оренди,
відповідно до якого передав в оренду відповідачу належне йому майно: косилку КС
2,2 вартістю 5 400 грн., культиватор КФ 5,4 вартістю                15 000 грн., культиватор КФ 5,4
вартістю 14 500 грн., два парокінних воза вартістю 3 770 грн., два зварювальні
апарати АДД вартістю 50 000 грн., а всього майна на суму 89 570 грн. Орендна плата
за договором становила 10% від вартості майна. і повинна була сплачуватись
орендарем в строк до 1 жовтня щорічно. Зазначений договір було укладено строком
на 10 років.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за зазначеним договором не виконує, просив зобов'язати останнього
виконувати свої зобов'язання за зазначеним договором належним чином та стягнути на його користь 8
061 грн. 30 коп. орендної плати.

Хмельницька державна сільськогосподарська дослідна станція звернулася в суд
із зустрічним позовом до ОСОБА_1. про визнання договору недійсним.

Посилаючись на те, що про наявність договору оренди, укладеного між
станцією та відповідачем 15 вересня 1996 року стало відомо після подання
останнім позовної заяви до суду, договір підписаний неуповноваженою особою та
за даними бухгалтерського обліку відсутня інформація про підтвердження передачі
ОСОБА_1 матеріальних цінностей, просила визнати договір оренди від 15 вересня
1996 року недійсним.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 9
листопада 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено, зустрічні
позовні вимоги Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції
задоволені.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 14 березня 2007 року рішення
Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 9 листопада 2006
року скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з Хмельницької державної
сільськогосподарської дослідної станції на користь                   ОСОБА_1. 8 061 грн. 30 коп.
орендної плати за користування сільськогосподарською технікою, в задоволенні
зустрічних позовних вимог  Хмельницької
державної сільськогосподарської дослідної станції відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказані судові рішення,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі Хмельницька державна сільськогосподарська дослідна
станція просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції
залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги ОСОБА_1. та Хмельницької державної сільськогосподарської
дослідної станції підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)
чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового
рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1. про стягнення на його користь 8 061 грн. 30
коп. орендної плати, апеляційний суд виходив з того, що відповідач на протязі
дев'яти років не сплачував
орендної плати за використання належного позивачеві майна, а тому зазначена
грошова сума підлягає стягненню в примусовому порядку.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до вимог ст. 265 ЦК УРСР, діючої на час виникнення спірних
правовідносин, за договором майнового найму, наймач зобов'язаний своєчасно
вносити плату за користування майном.

Судами встановлено, що 15 вересня 1996 року ОСОБА_1 уклав з відповідачем
письмовий договір оренди належного йому майна.

Відповідно до п. 5 зазначеного договору Хмельницька державна
сільськогосподарська дослідна станція зобов'язалася виплачувати орендодавцю орендну плату за
використання майна щорічно в термін до                   1 жовтня
сільськогосподарською продукцією чи коштами у розмірі 10% від вартості
орендованого майна - 895 грн. 70 коп.

Згідно до вимог ст. 71 ЦК УРСР, діючої на час виникнення спірних
правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої
порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки тій
обставині, що відповідно до п. 5 укладеного сторонами письмового договору
оренди майна, орендна плата повинна була сплачуватись орендарем в строк до              1 жовтня щорічно, та не з'ясував чи в межах
строків позовної давності заявлені позивачем вимоги про стягнення орендної
плати.

Не наведено в рішенні апеляційного суду й правових підстав для обрахування
суми боргу по орендній платі за дев'ять років.

За таких обставин рішення апеляційного суду в частині стягнення
заборгованості по орендній платі підлягає скасуванню з направлення справи на
новий апеляційний розгляд.

Разом з тим у частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про
визнання договору недійсним апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для визнання укладеного сторонами 15 вересня 1996
року договору оренди недійсним.

У цій частині рішення ухвалено апеляційним судом з додержанням норм
матеріального та процесуального права і його відповідно до вимог ст. 337 ЦПК
України слід залишити в силі.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Хмельницької державної сільськогосподарської
дослідної станції задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 14 березня 2007 року в
частині стягнення заборгованості по орендній платі скасувати, а справу в цій
частині передати на новий апеляційний розгляд.

У решті рішення апеляційного суду Хмельницької області від 14 березня 2007
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ю.Л. Сенін

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк