РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

24
травня 2007 року                                                                                 м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
у складі:

Головуючого:
Нікушина В.П.

Суддів: Чорного
В.І.,  Гуцола П, П.

При секретарі:
Руденко О.М.

За участю
представника відповідача - адвоката ОСОБА_3.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про позбавлення батьківських прав,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Ладижинського міського суду
Вінницької області від 26 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_13вернулась
в лютому 2007 року до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
відносно їхньої малолітньої доньки ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Обґрунтовуючи свої вимоги,  вона
посилається на те,  що відповідач після
розірвання шлюбу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків
відносно доньки,  а саме не приймає
участі у її вихованні,  утримані та не
цікавиться її життям та здоров'ям.

Рішенням   Ладижинського   міського
суду   від   26
березня   2007   року зазначені позовні вимоги задоволені.

Не
погодившись з таким рішенням і вважаючи його незаконним,ОСОБА_2 оскаржив в
апеляційному порядку стверджуючи,  що
судом першої інстанції дана неналежна оцінка доказам,  наявним у справі,  що призвело до хибного вирішення справи.

Судова     колегія
заслухавши     доповідача,      відповідача     та
його представника,      які     підтримали     апеляцію,      позивачку,      перевіривши

Категорія:
38

Справа № 22 -
1247 2007 р.

Головуючий 1 інстанції: Глушко І.В. Суддя -
доповідач: Нікушин В.П.

обґрунтованість
апеляції та законність рішення суду першої інстанції дійшла такого висновку.

Вимоги
апеляційної скарги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскаржуване
рішення не може залишатись в законній силі тому,  що фактичним обставинам справи дана невірна
оцінка,  що призвело до ухвалення
незаконного рішення.

Ухвалюючи
рішення суд першої інстанції не обґрунтував свої висновки,  дослідженими доказами.

В своїх
показаннях свідки ОСОБА_5та ОСОБА_6,
пояснювали,  що не надає доньці
матеріальної допомоги,  на спілкується з
нею,  не цікавиться її життям.  Свідки ОСОБА_7.,  ОСОБА_8 навпаки пояснювали,  що відповідач приймав участь у вихованні
доньки,  надавав матеріальну допомогу.
Показання приведених свідків,  є
суперечливими,  щодо виконання
відповідачем своїх батьківських обов'язків.

Однак в
показаннях цих свідків знайшов своє підтвердження той факт,  що відповідач,  який раніше виконував належним чином свої
батьківські обов'язки в силу об'єктивних обставин останнім часом не міг
належним чином виконувати свої батьківські обов'язки щодо доньки ОСОБА_4. А
саме між позивачкою та відповідачем,
після розірвання шлюбу,  склались
неприязні стосунки,  вона переїхала з
донькою в інше місце проживання і створила нову сім'ю. Крім цього відповідач
тривалий час хворів,  що також
перешкоджало виконанню ним батьківських обов'язків.

За
місцем проживання ОСОБА_2характеризується позитивно. Представник органів опіки
і піклування заперечував необхідність позбавлення його батьківських прав.

Наведені
обставини свідчать про те ,  що суд
першої інстанції безпідставно вдався до застосування відносно ОСОБА_2 такого
крайнього заходу ,  як позбавлення
батьківських прав

На підставі
викладеного та керуючись  ст.  ст. 309,
313 ЦПК України судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляцію
задовольнити повністю. Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області
від 26 березня 2007 року скасувати в повному об'ємі. В задоволенні позову
ОСОБА_1до ОСОБА_2про позбавлення його батьківських прав відмовити. Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.