Справа № 33ц-47/07                                                            Категорія
інстанції : Сливка Л.М.
Завидовська - Марчук О.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем    України

8 травня   2007 року колегія суддів з розгляду
цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в
складі :

Лончука В.Г., Завидовської -
Марчук О.Г., Мудренко Л.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, виконавчого
комітету Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 про
визнання дій неправомірними шляхом скасування рішень, зобов»язання видачі
ордера на квартиру, виселення із житлового примі­щення, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міського суду від 3 березня 2004
року та ух­валу апеляційного суду Тернопільської області від 2 червня 2004 року
, -

встановила :

ОСОБА_1
та ОСОБА_4 звернулися до Верховного Суду України з касаційною скаргою на
рішення Тернопільського міського суду від 3 березня 2004 року, залишене без
зміни ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 2 червня 2004 року,
яким у позові відмовлено.

5 квітня
2007 року справу передано для розгляду і вирішення відповідно до глави 2
розділу V Цивільного процесуального кодексу України до
апеляційного суду Волинської області відповідно до Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про судо­устрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №697-V .

Ухвалою
судді колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апе­ляційного
суду Волинської області від 28 квітня 2007 року за касаційною скаргою ОСОБА_1
та ОСОБА_4   відкрито касаційне
провадження.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 поклика­ється на порушення
судом норм матеріального та процесуального права, в зв»язку з чим ста­влять
питання про скасування постановлених у справі судових рішень та направлення
спра­ви на новий судовий розгляд.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено, що спільним рішенням адміністрації та житлово - побутової комісії
УСБУ у Тернопільській області від 24.10.2002 року ОСОБА_1 на склад сім»ї з 4
осіб надано 2-х кімнатну квартиру житловою площею 23,6 м2 АДРЕСА_1 із
збереженням за ним займаної однокімнатної квартири житловою пло­щею 13,7 м та
зняттям з квартирної черги.

Спільним
рішенням адміністрації та житлово - побутової комісії УСБУ в Тернопіль­ській
області  від 09.05.2003 року, в зв»язку з
відмовою ОСОБА_1  від квартири,

попереднє
рішення цього ж органу про надання ОСОБА_1 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 було
скасоване і перенесено черговість по­зивача для надання житла на 1 рік, а
зазначена квартира була розподілена згідно вимог жит­лового законодавства і
надана сім»ї ОСОБА_3

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надання
ОСОБА_1 2-х кімнатної квартири із збереженням за ним займаної одно­кімнатної
квартири із зняттям з квартирної черги, відповідало вимогам житлового законо­давства,
однак останній не дав фактично згоди на отримання цієї квартири на умовах, ви­значених
спільним рішенням адміністрації та ЖКП УСБУ в Тернопільській області від
24.10.2002 року, оскільки в своїй заяві від 28.01.2003 року до виконкому
Тернопільської мі­ської ради просив надати йому зазначену квартиру в порядку
тимчасового поліпшення жит­лових умов, а тому він правильно, відповідно до ст.
44 ЖК України та п.43 Правил обліку громадян, що потребують покращення житлових
умов і надання їм житлових приміщень, був перенесений у житловій черзі на один
рік, а рішення про надання йому цього житла бу­ло скасовано, а отже і відсутні
підстави для видачі йому ордера на це житло.

Оскільки
після прийняття рішення 24.10.2002 року про надання позивачу житла для видачі
йому ордера, необхідно було вияснити можливі зміни його облікових даних та отри­мати
згоду на вселення в це житлове приміщення, то суд відмовив у задоволенні вимог
по­зивача про визнання неправомірними дій відповідачів з приводу надання
документів для отримання житла.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його рі­шення без
змін.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є непра­вильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи , що рішення судів ухвалені з додер­жанням
норм матеріального та процесуального права, а підстави для обов»язкового скасу­вання
судового рішення, передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України, відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи, висновків судів не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4   відхилити.

Рішення
Тернопільського міського суду від 3 березня 2004 року та ухвалу апеляцій­ного
суду Тернопільської області від 2 червня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.