Справа № 22ц-4325/2007 р.                                                  Головуючий
21                                                                            суддя
Доповідач суддя Повєткін В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
серпня 2007 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
судді:                                            Костюченко
Н.Є.

Суддів:                                                                Басуєвої
Т.А.,  Повєткіна В.В.

При
секретарі:                                                    Шило
С. Ю.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні в М. Дніпропетровську цивільну справу

за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального стра­хування
від нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань України в м.
Тернівка

на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20
грудня 2006 року

за
позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних за­хворювань України в м. Тернівка про
стягнення страхової виплати за моральну шкоду,

встановив:

У
листопаді 2006 рокуОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про стяг­нення
страхової виплати за моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок
професійного захворювання та втратою 60% професійної працездатності згідно з
висновком МСЕК від 02 жовтня 1996 року. У зв'язку з цим просив стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випа­дків
на підприємстві та професійних захворювань України в м. Тернівка моральну шкоду
у сумі 40000, 00 грн. (а.с. 2).

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня
2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково,  на її ко­ристь з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підприємстві та
професійних захворювань України в м. Тернівка стягнуто страхову виплату за
моральну шкоду у сумі 11250, 00 грн.,  в
решті в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 28-29) .

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального стра­хування
від нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань України в м.
Тернівка,  просить рішення суду в частині
стягнення моральної шкоди скасувати і в позові відмовити,  посилаючись на порушення норм матеріального
права,  оскільки судом не враховані:
відсутність медичного висновку про наявність факту моральної шкоди;
застосування норм матеріального права до правовідносин,  які виникли до 2001 року; зупинення на 2006
рік виплати моральної шкоди відповідно до вимог
ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" (а.с. 33-34).

Перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  ко­легія суддів вважає,  що скарга є обгрунтованною і підлягає
задоволенню з наступ­них .підстав.

Постановлюючи
рішення про задоволення позовних вимог про стягнення мораль­ної шкоди,  суд першої інстанції дійшов висновку,  що у зв'язку з ушкодженням

здоров'я
позивачу слід виплатити моральну шкоду відповідно до вимог Закону Украї­ни
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності".

Колегія
суддів вважає,  що такий висновок суду
першої інстанції не відпові­дає вимогам закону та матеріалам справи.

Як
вбачається зі справи,  згідно з актом від
05 серпня 1995 року позивачу у зв'язку з професійним захворюванням при
повторному огляді МСЕК від 02 жовтня 1996 року встановлено втрату втрату 60%
професійної працездатності та встановлено 3-групу інвалідності (а.с. 15, 16).

Таким
чином,  висновки суду першої інстанції
про заподіяння позивачу мораль­ної шкоди у зв'язку з ушкодженням його
здоров'я,  пов'язаним з виконанням
трудових обов'язків у 2006 році,  є
помилковими і матеріалами справи не підтверджуються.

У 1995
році на час ушкодження здоров'я у зв'язку з виконанням трудових обо­в'язків та
встановлення позивачу втрати професійної працездатності діяли "Правила
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,  заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків",  затверджені
постановою КМУ від 23 червня 1993 року № 472,
у відповідності з якими і здійснювалося відшкодування шкоди,  заподіяної працівникові.

Тому
посилання суду першої інстанції на вимоги Закону України "Про
загаль-нообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" щодо відшко­дування моральної
шкоди є безпідставними.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції щодо стягнення моральної шкоди на
користь позивача підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин,  що мають значення для
справи,  невідповідністю висновків суду
об­ставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зважаючи
на те,  що сторонами по справі надані усі
докази,  обставини по справі досліджені у
повному обсязі,  колегія суддів вважає
можливим ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1. у задоволенні позову до Фонду соціального страхування
про стягнення страхової виплати за моральну шкоду.

У
зв'язку з викладеним і керуючись
ст.  ст. 307, 309, 314, 316
Цивільного проце­суального кодексу України,
апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страху­вання від
нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань України в м.
Тернівка - задовольнити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня
2006 року - скасувати.

В позові
ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на підприємстві та професійних за­хворювань України в м. Тернівка про
стягнення страхової виплати за моральну шкоду - відмовити.

Рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту
його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верхов­ного
Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.