УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
листопада 2007року                                                                             м.
Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі: головуючого Собіни І.М.,

суддів: Демянчук
СВ., Шимківа СС, розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта" в особі Долинського
газопереробного заводу на рішення Долинського районного суду від 26 квітня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2005
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Укранафта" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

У січні 2003 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта" в особі Долинського
газопереробного заводу про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Долинського районного суду від 26 квітня 2005 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ„Укрнафта" в особі Долинського
газопереробного заводу на користь ОСОБА_1 23575 грн. заподіяної матеріальної
шкоди.

В задоволенні
інших вимог відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області 20 вересня 2005 року
вказане рішення суду залишено без зміни.

В касаційних скаргах на ці рішення та ухвалу ВАТ
„Укранафта" в особі Долинського газопереробного заводу вважає їх такими,
що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати рішення Долинського районного суду від 26 квітня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2005
року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстав для перегляду зазначених судових
рішень немає.

Справа №
33-ц-545                                                                                         Категорія
№ 40

Головуючий у
першій інстанції Тураш В.А.                                                 Доповідач
Собіна І.М.

Відповідно   до
ч.2   cm.
324   ЦПК   України
підставами   касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції згідно cm. 335 ЦПК України щодо меж розгляду справи перевіряє в
межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Рішення суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції в даній справі
відповідають вимогам матеріального та процесуального права і відсутні
передбачені ч.1 cm.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

При вирішенні спору, суд першої інстанції вірно виходив з того, що
позивачем ОСОБА_1 були виконанні всі необхідні дії як власника транспортного
засобу, який здається під охорону на платну автостоянку (надано транспортний
засіб на огляд черговому приймальнику, після належного оформлення поставлено
автомобіль на місце зберігання, внесено оплату за автостоянку, отримано чек).
Також суд врахував те, що по вині працівника автостоянки Долинського ГПЗ ВАТ
„Укрнафта", автомобіль, який належав ОСОБА_1 в порушення встановленого
порядку видачі транспортного засобу, був виданий сторонній особі, яка не мала
всіх належних документів, які б давали право на отримання автомобіля з платної
автостоянки, і задовольнив позов ОСОБА_1 частково.

Апеляційний суд Івано-Франківської області ухвалою від 20
вересня 2005 року правомірно залишив вказане рішення без змін.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції.

Керуючись cm. 332, п.
1, ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
„Укрнафта" в особі Долинського газопереробного заводу відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 26 квітня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.