overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№ 2-н-89
Залішицький районний суд Тернопільської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
м. Заліщики Голова Заліщицького районного суду Дудяк
С.В.,  розглянув заяву ОСОБА_1 про видачу
судового наказу про стягнення заробітної плати в розмірі 466 гривень 42 копійки
з ОСОБА_2 Заліщицького району. Відповідно до
ст. ст.95,  96,  102,
1 .Стягнути з ОСОБА_2,
с. АДРЕСА_1,  ідентифікаційний
номер НОМЕР_1,  в користь ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  ідентифікаційний номер НОМЕР_2,  жителя с. АДРЕСА_1,  466 (чотириста шістдесят шість) гривень 42
копійки заробітної плати та 125 (сто двадцять п'ять) гривень судових
витрат,  а всього 591 (п'ятсот
дев"яносто одну) гривню 42 копійки.
2.Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 51 (п'ятдесят одну)
гривню судового збору на рахунок НОМЕР_3,
код НОМЕР_4,  МФО НОМЕР_5 УДК в Тернопільській
3.Стягнути з ОСОБА_2 15 (п'ятнадцять) гривень судових
НОМЕР_5 УДК у Тернопільській
4.Судовий наказ після
набрання законної сили видати стягувачу.
Згідно зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу
України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом 10
днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у разі надходження
заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та
за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає
законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана
в установлений строк,  розглядається
судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового розгляду і виклику
сторін,  про що постановляється
ухвала,  якою скасовується судовий наказ
(стаття 106 ЦПК України).
Справа
№ 2-о-127/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕНЕМ УКРАЇНИ

17
вересня 2007 року
Шосткинський міськрайсуд Сумської області у складі:

головуючого судді             -Євдокімової О.П.

при секретарі                      -Скибі Л.Д.

за участю народних заседателів
-Ніконової Г.І., Заєць Ю.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання
фізичної особи ОСОБА_2 безвісно відсутнім, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця
звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім. Свої
вимоги мотивує тим, що з 1996 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу
з ОСОБА_2. Під час спільного проживання народився син. Батьком дитини визнано
ОСОБА_2.

У 2000
році ОСОБА_2 було засуджено до позбавлення волі. Після відбуття покарання він
до заявниці з дитиною не повернувся і до моменту звернення до суду про ОСОБА_2
нічого не відомо.

Заявниця
своїми власними зусиллями пробувала встановити місце теперішнього мешкання
ОСОБА_2, але це не дало бажаного результату. В квітні 2006 року Шосткинським
міськрайсудом було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявниці
аліменти на утримання сина.

З 06
квітня 2006 року ОСОБА_2 перебуває у розшуку. Заявниця просить визнати його
безвісно відсутніми для того, щоб у подальшому змінити прізвище  дитини, за її згодою.

У
судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала.

Представник
зацікавлених осіб - спеціаліст служби у справах неповнолітніх Жаден Владислав
Геннадійович у судовому засіданні позов підтримує.

Вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, дослідивши надані докази по справі, а саме: свідоцтво про народження
ОСОБА_5 (а.с.4), довідку з Шосткинського МРВ УМВС України про розшук (а.с.5), тому
суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно
ст. 43 ЦК України громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно
відсутнім, якщо протягом одного року в місці його постійного проживання немає
відомостей про місце його перебування.

Керуючись
ст.ст. 10,208-209,212-215,218,223  ЦПК
України ст. 43 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Богданівка, Шосткинського району,
Сумської  - безвісно відсутнім.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до Сумського
апеляційного суду через міськрайсуд протягом 10 днів з дня проголошення.
Апеляційна скарга надається протягом двадцяти днів після надання заяви про
апеляційне оскарження

Суддя:

Народні заседателі:
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М              У К Р А Ї Н И

20.11.2007
року                                             Шосткинський
міськрайсуд Сумської області

в
складі: головуючого - судді  Шпак З.П.

при
секретарі - Нагорній Н.І.

розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в м.Шостка цивільну справу за позовом Виробничого управління
водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Виробниче
управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось в міськрайсуд з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані
послуги  в сумі 860,82 грн.

Свої позовні вимоги
мотивують тим, що ВУВКГ забезпечує населення послугами з водопостачання та
водовідведення, у тому числі і відповідачів по справі. Однак вони за вказані
послуги не сплачують і тому виникла вказана заборгованість.

У судовому засіданні,
представник позивача, юрисконсульт Нікіфоров О.М. позовні вимоги підтримав,
просить стягнути заборгованість за послуги та суму сплаченого державного мита
при подачі позову в розмірі 5,10 грн, а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн, сплачені при подачі позову до суду.

Відповідачі  в судове засідання не з”явились, про слухання
справи повідомлялись належним чином,
відповідачка ОСОБА_1 надала заяву, в якій поов визнала в межах строку
позовної давності, а тому суд вважає за можливе справу розглядати без їх
участі.

Представник позивача  проти цього не заперечує.

Вислухавши пояснення представника
позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні
встановлено, що відповідачі проживають АДРЕСА_1,  користуються послугами позивача, але за
послуги не сплачують в зв*язку з чим виникла заборгованість, яка  в межах строку позовної давності, а саме за
період з 1.10.2001 р. по 1.10.2007 р.
складає  565,12  грн. і тому
вона підлягає стягненню.

Відповідно
до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім*ї зобов*язані оплачувати
надані послуги в установлені строки.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено державне мито в сумі 5,10
грн. а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн, і
ця сума підлягає стягненню з відповідачів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів судові
витрати по сплаті державного в сумі 45 грн. 90 коп. на користь держави.

Керуючись
ст.ст. 212-215 ЦПК України,

ст.ст.
64, 67, 68 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути на користь
Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість
за послуги солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в сумі 565,12 грн., а також
держмито, сплачене при подачі позову в розмірі по 1,70 грн, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі по 10 грн., та на користь держави
держмито в розмірі по 15,30  грн.

Рішення може бути оскаржене в Сумський апеляційний суд через міськрайсуд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя  :
Справа 2-1064/ 2007р
У Х В А Л А

ПРО  ЗАКРИТТЯ  ПРОВАДЖЕННЯ
У   СПРАВІ  У
ЗВ'ЯЗКУ

З   ВІДМОВОЮ   ПОЗИВАЧА
ВІД  ПОЗОВУ

20
грудня  2007 року
м. Снігурівка

Снігурівський районний суд    Миколаївської області   в
складі: головуючого  -  судді
Лисенко М. Є.,

при  секретарі - Колодязній Л. М.,

розглянувши  в відкритому судовому засіданні  цивільну
справу за позовом ОСОБА_1   до   ОСОБА_2
про  стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2007 року   ОСОБА_1   звернувся
до суду з  позовом  до
ОСОБА_2 про  стягнення
аліментів.  В заяві вказав, що  з відповідачкою перебував в зареєстрованому
шлюбі, який розірвано 27 листопада 2007 року.
Від спільного проживання мають неповнолітню дитину- доньку-
ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, яка
проживає разом з ним.   Оскільки
він  не працює, є інвалідом 2групи коштів
на утримання доньки не вистачає.
Постільки відповідачка
добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання
доньки просить постановити рішення про стягнення коштів на її утримання  в розмірі 14 частини її заробітку, але не
менш ніж  30%  прожиткового мінімуму для   дитини відповідного віку , щомісячно до
повноліття дитини.

У судовому засіданні позивач  зробив
заяву  що на теперішній час донька
перейшла жити до матері, а тому він відмовляється від позову і просить суд
провадження  закрити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває
провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята
судом.

Підстав для  не прийняття відмови від позову судом
не встановлено.

Керуючись  п. 3 ч. 1 ст.  205 ЦПК України,  суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1   до
ОСОБА_2 про  стягнення аліментів,  про
стягнення аліментів, у зв'язку з відмовою позивача від позову -
закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до   Миколаївського апеляційного суду через  суд
першої інстанції шляхом  подачі в
5- денний строк  з дня  винесення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після  цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або  в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ
Справа
№ 2-1222/07
РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2007 року Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючого судді
- Новака Ю.Д.,

при секретарі              - Матусевич І.P.,

розглянувши на попередньому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007
року позивач ОСОБА_1 звернувся
з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

У судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачка проти позовних вимог не заперечувала.

Суд, вислухавши
позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що
підлягає до задоволення за наступних обставин.

Судом
встановлено, що 31 серпня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Полтавському міському
відділі РАГС Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис НОМЕР_1,
від шлюбу мають дитину - сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як пояснив
позивач, вони з відповідачкою з квітня 2004 року припинили шлюбно-сімейні
стосунки, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, а тому позивач
наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка проти розірвання шлюбу
не заперечувала. За таких обставин шлюб необхідно розірвати. Дитину
залишити проживати з відповідачкою. Майнового спору не заявлено.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 213-215 ЦПК України, ст.112
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований 31 серпня 2001 року між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 -розірвати.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 -залишити
проживати з відповідачкою ОСОБА_2.

При розірванні
шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 17 грн.
держмита на користь держави, ОСОБА_2 від
сплати держмита звільнити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подано до Ленінського районного суду м.
Полтави протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
У Х В А Л А

18
грудня 2007 року                                                                        м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Охрімчук Л.І.,

розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2007
року, у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
м. Кіровську про стягнення недорахованих щомісячних страхових виплат,

в с т а н о в и в :

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в                        м.
Кіровську Луганської області про стягнення недорахованих щомісячних страхових
виплат.

Рішенням Кіровського міськрайонного
суду Луганської області від 20 липня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені: стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в                        м.
Кіровську на його користь 4 193 грн. 64. коп. недорахованих щомісячних
страхових виплат, зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кіровську виплачувати                  ОСОБА_1 з 1 березня 2007 року
до наступного перерахунку
658 грн. 30 коп. щомісячно.

Рішенням апеляційного суду
Луганської області від                                      17 жовтня
2007 року рішення Кіровського міськрайонного суду Луганської області від 20
липня 2007 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2007 року
та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваного судового рішення не вбачається порушення судами норм
матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 3 та ч.
5 ст. 328 ЦПК України,

у
х  в  а
л  и  в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в                        м. Кіровську про
стягнення недорахованих щомісячних страхових виплат.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
Л.І. Охрімчук
Справа
№2-802/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

5 грудня 2007 року.
м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кругляка В.Г.

при секретарі - Івженко Н.І.

з участю позивачки ОСОБА_1 (фізичної особи), представника
відповідача Пирятинської міської ради Кудрявцева О.О. (юридична особа),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за  позовом ОСОБА_1 до Пирятинської
міської ради про набуття права власності на самовільну забудову,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1.
звернулась в суд з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права
власності на самовільну забудову.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і просить визнати
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: гараж «З», що
розташований в м.Пирятині, АДРЕСА_1.

Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову.

Судом
встановлено:

Позивачка
згідно акту відводу земельної ділянки, було відведено в натурі відвід земельної
ділянки під індивідуальне  житлове
будівництво по АДРЕСА_1, м.Пирятина. Проживаючи на вказаній територій позивачка
пробудувала будинок та гараж.

Під час
проведення технічної інвентаризації
домоволодіння позивачки ОСОБА_1 спеціалістами Лубенського МБТІ було
обстежено стан самочинно збудованого об»єкту і не виявлено істотних порушень
будівельних норм і правил, що не порушує права інших осіб, що підтверджується
довідкою - харктеристикою виданою Лубенським МБТІ  від 04.10.2007 року (а.с.4).

У даний
час у позивачки виникла необхідність визнати за нею право власноті на самочинно
збудовані об'єкт
нерухомості - гараж «З».

Відповідно
до ч.5 ст.376 ЦК України  на вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

За таких
обставин позов підлягає
задоволенню.

Керуючись
ст.ст.10,212,213,215 ЦПК України, ст.376 ЦК України, с у д -

в и р і ш и в:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на гараж «З», загальною вартістю 7118 грн., який
знаходиться по АДРЕСА_1, м.Пирятина, Полтавської області.

На рішення може бути подана заява
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Полтавської області через
Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя -
У Х В А Л А

20
грудня 2007 року                                                                        м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Охрімчук Л.І.,

розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2007
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 жовтня 2007 року, у справі за
позовом комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва до ОСОБА_1, третя особа: Святошинська районна у
м. Києві державна адміністрація про виселення,

в с т а н о в и в :

У лютому 2006 року комунальне
підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва
звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, третя особа: Святошинська районна
у                  м. Києві державна
адміністрація про виселення.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від
28 березня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду              м. Києва від 3 жовтня 2007 року,
позовні вимоги комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва задоволені: виселено ОСОБА_1 із квартири
АДРЕСА_1 та стягнуто з нього
7 гр. 50 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи на користь держави.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм матеріального
та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 3 та ч.
5 ст. 328 ЦПК України,

у
х  в  а
л  и  в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
касаційного провадження у справі за позовом комунального підприємства по
утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва до ОСОБА_1,
третя особа: Святошинська районна у
м. Києві державна
адміністрація про виселення.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
Л.І. Охрімчук
Справа   № 2-3725,2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 р. Сакський міськрайонний суд одноособово суддею Павловською
І.Г.,

при
секретарі   - Золотарьові А.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  при
попередньому розгляді у м.Саки цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до  Крайненської сільської
ради  про
визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи  свою вимогу тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
батько -  ОСОБА_2,  якому належав   автомобіль “Москвич 412”, 1987 року випуску
(державний номер НОМЕР_1).  Він   пропустив строк для прийняття спадщини за
поважними причинами. Однак вступив у
керування майном. Просить визнати за ним право власності.

Позивач
у судовому засіданні змінив свої вимоги і просив  надати додатковий термін для прийняття
спадщини.

Представник відповідача   у судове
засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за їх відсутністю,  не заперечує проти   позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає ,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до вимог  ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4
ст.174  ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши
позивача,  суд знаходить позов,
підлягаючи  задоволенню по наступних
підставах.

Судом безперечно
встановлено, що   ІНФОРМАЦІЯ_1 помер  батько позивача -  ОСОБА_2,
якому належав   автомобіль
“Москвич 412”, 1987 року випуску (державний номер НОМЕР_1).

Позивач  вступив у
керування майном, однак
пропустив  строк  для прийняття спадщини з поважних причин.

Вказані обставини
підтверджуються матеріалами справи, позивачем, не спростовуються відповідною
стороною, яка розпоряджається своїми процесуальними правами відповідно до п.2
ст.11 ЦПК України . Тому  на підставі ч.1
ст.61 ЦПК України  ці обставини
припускаються  беззаперечно  встановленими.

Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття
спадщини у вигляді   автомобілю  з поважної причини, до якої  відносить
своєчасну  необізнаність позивача

У
силу  п.3 ст.1272 ЦК України  по позову спадкоємця, що пропустив термін для
прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий
термін, достатній для подачі їм заяви про прийняття спадщини.

А тому, на підставі
викладеного,  керуючись ст.ст.1272 ЦК
України, ст.ст. 10,11,209,212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.
ОСОБА_1   визначити
додатковий термін, достатній для подачі
заяви про прийняття спадщини у вигляді
автомобілю після смерті батька -  ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менш трьох місяців після  звернення
рішення до виконання.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд АР Крим  шляхом подачі
заяви про  апеляційне оскарження протягом
10 діб з дня наступного  після  його проголошення,  та подання протягом 20 діб, після подачі
заяви про апеляційне оскарження,
апеляційної скарги.

с у д д я :