Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-641/2007г.                                                           Головуючий
16                                                                                  Доповідач
інстанції Сундуков В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14  червня
2007р.  року  колегія
судової  палати  у цивільних справах Апеляційного суду
міста  Севастополя в складі:
головуючого     -  Птіціної В.В.

суддів                                         -  Сундукова В.М. ,  Колбіної Т.П.,

при
секретарі   -  Федоніні Є.О., ,  за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення місцевого суду
Гагарінського району м.  Севастополя від
27 грудня 2006р. по цивільній справі за позовом закритого акціонерного
товариства "Український мобільний зв'язок" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,  -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006р. закрите акціонерне товариство "Український мобільний зв'язок"
(далі ЗАТ "УМЗ") звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 і просило
стягнути з нього заборгованість за користування мобільнім зв'язком у розмірі
3404, 20 грн.,  держмито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 81 грн.

Вимоги
мотивовані тим,  що 13.06.2005р. та
22.06.2005р. з відповідачем укладені три договори НОМЕР_1,  НОМЕР_2,
НОМЕР_3 та додаткові угоди про надання послуг мобільного зв'язку
терміном на 548 календарних днів кожний. Вказують,  що за період часу з 01.04.2006р. по
25.06.2006р. відповідач не оплатив вартість наданих послуг за вказаними
договорами,  у зв'язку з чим,  з урахуванням суми збору у Пенсійний Фонд
України та сум договірних санкцій за невиконання відповідачем зобов'язань,  виникла заборгованість у вказаній сумі.

Заочним
рішенням місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 27 грудня 2006р. позов ЗАТ "УМЗ" задоволено у
повному обсязі.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та відмовити ЗАТ
"УМЗ" в задоволенні позову,
мотивуючи свої вимоги тим,  що
судом неповно з'ясовані обставини справи,
а висновки суду не відповідають фактичним обставинам.  Вважає,
що суд не з'ясував обсяг та вартість наданих йому позивачем послуг та не
взяв до уваги той факт,  що з
01.04.2006р. він не користувався послугами зв'язку.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  пояснення представника
відповідача,  дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи
позов ЗАТ "УМЗ" та стягуючи з відповідача суму заборгованості,  суд першої інстанції виходив з того,  що ОСОБА_1 невиконані зобов'язання по
договорам про надання послуг мобільного зв'язку.

З такими
висновками погоджується судова колегія,
оскільки вони зроблені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

2

Судом першої інстанції
встановлено,  підтверджується матеріалами
справи та наданими сторонами доказами,
що 13.0б.2005р. та 22.06.2005р. між ОСОБА_1 та ЗАТ "УМЗ"
укладені три договори і додаткові угоди НОМЕР_4,  НОМЕР_5,
НОМЕР_6 про надання послуг мобільного зв'язку,  відповідно до яких відповідач зобов'язувався
протягом 548 днів оплачувати вартість наданих позивачем послуг до 15 числа
місяця,  який слідує за розрахунковим.

Відповідно
до  ст. 14 Закону України „Про
зв'язок",  послуги операторами
зв'язку всіх форм власності надаються споживачам відповідно до діючого
законодавства,  умов відповідної ліцензії
та договору між споживачем та оператором,
а також при умові дотримання споживачем правил користування мережами
зв'язку та оплати послуг. У випадку затримки оплати за надані підприємством
зв'язку послуги понад встановлені актами законодавства строки споживачі
сплачують пеню,  яка розраховується від
вартості неоплачених послуг в розмірі облікової ставки НВУ,  яка діяла на період,  за який нараховується пеня за кожну добу
затримки.

Пунктом
1.2 Додаткової угоди до договору від 22.06.2005р. передбачено,  що в разі,
якщо абонент відмовляється від основного договору та (або) додаткової
угоди (за винятком,  коли причиною
відмови є невиконання UMC своїх зобов'язань згідно з Основним договором),  або коли дія Основного договору достроково
припиняється на підставі п.5.2 Основного договору в зв'язку з несплатою
абонентом наданих йому послуг зв'язку,
абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь UMC
договірної санкції в розмірі 2, 19грн. за кожний день,  що залишився до закінчення строку
встановленого п.1.1 цієї додаткової угоди,
починаючи з дня відмови або припинення дії (арк. справи 7).

Пунктом
1.2 Додаткової угоди до договору від 13.06.2005р. НОМЕР_2 передбачено,  що в разі,
якщо абонент відмовляється від основного договору та (або) додаткової
угоди,  зокрема від послуг голосової
телефонії,  до закінчення строку,  встановленого п.1.1 цієї додаткової угоди (за
винятком,  коли причиною відмови є
невиконання UMC своїх зобов'язань згідно з Основним договором),  або коли дія Основного договору достроково
припиняється на підставі п.5.2 Основного договору в зв'язку з несплатою
абонентом наданих йому послуг зв'язку,
абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь UMC
договірної санкції в розмірі 3, 65грн. за кожний день,  що залишився до закінчення строку
встановленого п.1.1 цієї додаткової угоди,
починаючи з дня відмови або припинення дії (арк. справи 10).

Такі ж
умови передбачені і додатковою угодою НОМЕР_6 до договору від 13.06.2005р.
НОМЕР_3 (арк. справи 13).

Судом
встановлено,  підтверджено матеріалами
справи та не заперечується відповідачем,
що останній не виконав умови договорів НОМЕР_1,  НОМЕР_2,
НОМЕР_3,  не сплатив надані йому
позивачем послуги в розмірі 316, 20 грн. та відмовився від вказаних договорів і
додаткових угод до них,  за що на нього у
відповідності до додаткових угод до даних договорів були накладені штрафні
санкції у розмірі 307 5 грн.,  починаючи
з дня припинення обслуговування номеру ОСОБА_1 до закінчення строку дії
вказаних договорів (арк. справи 18-20) . Загальна сума заборгованості ОСОБА_1
склала 3404 грн.

Суд
першої інстанції погодився з правильністю розрахунків позивача щодо суми
боргу,  немає підстав сумніватися в його
вірності і у членів судової колегії.

За таких
обставин,  судова колегія вважає,  що суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,

з

надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин,
закон,  який їх регулює,  і постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про те,  що з
нього безпідставно стягнуто на користь позивача вищевказану суму боргу,  не ґрунтуються на доказах і матеріалах
справи.

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального права/ а також процесуального права,  яке б призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку,
що оскаржуване рішення скасуванню чи зміні не підлягає,  а апеляційна скарга,  відповідно до ч.1  ст. 308 ЦПК України,  підлягає відхиленню.

Керуючись
ст.  ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення місцевого
суду Гагарінського району м.  Севастополя
від 27 грудня 2006р.залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня
набрання законної сили.