УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

8 червня 2007
року                                                                                                  м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Новосядлої В.М., Шевченко В.Ю., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи
Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, Перша Київська обласна державна
нотаріальна контора про визнання права на спадщину, визнання недійсним договору
дарування та частково недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину,
визначення додаткового строку на подання заяви для прийняття спадщини, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва
від 24 лютого 2006р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 3 травня 2006р.,

встановила:

У березні 2005р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
доОСОБА_2 про поділ будинку в натурі та усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, посилаючись на те, що за договором дарування від
23.01.1992р. їй передано в дар 32/100 частини жилого будинку АДРЕСА_1,
відповідачеві згідно з договором від 8.06.1992р. передано в дар 68/100 частин
цього будинку. Між ними виникають суперечки з приводу користування будинком та
земельними ділянками, тому просила розділити будинок в натурі та зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

Справа №33-ц -
792 кс/ 2007р.                                                              Категорія
ЦП 34

Головуючий у
першій інстанції Усатова А.І. Доповідач Краснощокова Н.С.

В подальшому позивачка змінила позовні вимоги і просила
встановити факт прийняття нею спадщини за заповітом після смерті батькаОСОБА_2
24.12.1982р. та за заповітом матері ОСОБА_3після її смерті, що
наступилаІНФОРМАЦІЯ_1, визнати недійсним договір дарування 68/100 частин
будинку, укладений 8.06.1992р. між ОСОБА_3та відповідачем ОСОБА_2, визнати
недійсним частково свідоцтво про право на спадщину від 3.08.1983р., видане
ОСОБА_3після смерті чоловіка ОСОБА_2, а також поновити строк для прийняття
спадщини після смерті батька, оскільки про заповіти вона зізналась лише у
2005р.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2006р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 травня 2006р. апеляційна скарга
позивачки відхилена, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24
лютого 2006р. залишено без зміни.

У касаційній скарзі позивачка просить скасувати ухвалені
у справі рішення, посилаючись на порушення судами вимог матеріального і
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст, 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1     відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24
лютого 2006р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 3 травня 2006р. залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.