АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №-22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29
серпня 2007 року     Апеляційний суд м.
Києва в складі суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого:
Дербенцевої Т.П.

суддів: Мороз
Л.Л., Слободянюк С.В.

розглянув
у попередньому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за минулий час, за касаційною скаргою ОСОБА_1, на рішення
Червоногвардійського районного суду Донецької області від 09 серпня 2004 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2004 року.

Апеляційний суд
,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні
2004 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення
аліментів за минулий час.

Обґрунтовувала
свої позовні вимоги тим, що 30.05.1986 року зареєструвала з відповідачем шлюб.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з неправомірною
поведінкою відповідача вона вимушена була змінити місце проживання та разом з
донькою виїхала до сестри в м. Алдан Республіка Сохо Російської Федерації.
Приїхавши на Північ вона повідомила відповідача про те, що має намір звертатись
до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач
пообіцяв добровільно сплачувати аліменти та відкрити розрахунковий рахунок для
перерахунку коштів на утримання дитини. У лютому 2004 року повернувшись до
м.Макіївки, дізналась, що відповідач не відкрив рахунок та не переховував кошти
на утримання дитини. Тому просила стягнути з відповідача аліменти за минулі три
роки, в розмірі 84474грн.27 коп.

Рішенням
Червоногвардійського районного суду Донецької області від 09 серпня 2004 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням Червоногвардійського районного суду Донецької області
від 09 серпня 2004 року, ОСОБА_1подала
апеляційну скаргу на вказане рішення, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2004 року рішенням
Червоногвардійського районного суду Донецької області від 09 серпня 2004 року
залишено без змін.

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України з касаційною
скаргою, в якій     просить  скасувати
судові  рішення та направити  справу
на новий розгляд,

посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав встановленими.

Касаційна скарга
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки
доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи
судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст. ст. 336, 337 ЦПК України та Закону України "Про внесення змін до
закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу
V ЦПК України, Апеляційний суд м. Києва

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення
Червоногвардійського районного суду від 09 серпня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2004 року в справі за позовом
ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.