Справа № 22ц-965/2007                                      Головуючий
- цивільна                                             Коверзнєв
Доповідач - Мельниченко Ю.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007 року                                                                                                  м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:    ПОЗІГУНА М. І.,

суддів:                ІШУТКО В.М. ,  МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.,

при
секретарі:   ГАВРИЛЕНКО Ю.В.

з
участю: сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.  Чернігова від 13 квітня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним
договору дарування,  -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 в м.  Чернігові,
укладений між ним,  ОСОБА_3. та
ОСОБА_2,  посвідчений приватний
нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4. 14 жовтня 2005 року та
зареєстровано за № 1339.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те,  що договір дарування було укладено внаслідок
збігу тяжких обставин,  оскільки на час
укладення договору склалися тяжкі матеріальні та психологічні умови,  він доглядав свою хвору дружину та її матір
і,  укладаючи даний договір,  розраховував на те,  що ОСОБА_2. буде надавати їм допомогу,  але ніякої допомоги вони не отримують. Крім
того,  даний договір має фіктивний
характер,  оскільки вони продовжують
проживати за попередніми адресами,
ОСОБА_2. не прийняла квартиру,  що
передбачається  ст.  717
ЦК України,  не виконує свої обов'язки
по оплаті за квартиру та комунальні послуги.

Рішенням
Деснянського районного суду м.  Чернігова
від 13 квітня 2007 року відмовлено
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про визнання недійсним
договору дарування.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду та прийняти нове
рішення про задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права. Так,  судом

2

порушені
вимоги  ст.  ст.
27,  177 та 213 ЦПК України,  оскільки суд без будь-якого обґрунтування
виніс протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про
допит в суді як свідка ОСОБА_5,  яке він
також підтримав. В рішенні суду залишені поза увагою обставини,  на які він посилався в позові як на підстави
визнання договору дарування недійсним.
Апелянт посилається на те,  що
внаслідок тяжких обставин договір укладено на вкрай невигідних для нього
умовах,  оскільки він не має іншого житла
і цим договором позбавив себе права власності на єдине жиле приміщення,  в той час як ОСОБА_2. має іншу квартиру,  а подаровану квартиру має намір продати і
позбавити їх житла.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення учасників
судового процесу,  перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів апеляційного суду приходить до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання договору
дарування квартири недійсним судом в основу рішення було покладено лише доводи
позивача про ненадання відповідачкою по справі будь якої матеріальної допомоги
сім"ї позивача після укладення договору дарування та на підставі цього
зроблено висновок з посиланням на  ст.
717 ЦК України,  згідно якої за договором дарування одна
сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій
стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Разом з
тим безпідставно залишені поза увагою доводи позивача щодо укладення договору
дарування квартири під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах.

В
судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи,  що на момент укладення договору дарування
мали місце тяжкі обставини,  що склалися
в його сім"ї .

Так,  згідно довідки Чернігівської міської лікарні №2 від 15.01.2007 року
ОСОБА_3,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  була інвалідом першої групи,  спостерігалася лікарями поліклінічного
відділення з 1979 року з
приводу розсіяного енцефаліту,
цереброспинальної форми,  значного
нижнього пара парезу,  помірного
верхнього пара парезу,  порушення функцій
тазових органів,  нестримання сечі (а.с.
27).

Згідно
довідки Чернігівської міської лікарні №2
від25.01.2007 року ОСОБА_1. спостерігається лікарями поліклінічного відділення
з 1977 року з
приводу виразкової хвороби шлунку (резекція шлунку в 1989 році),  гастриту функції шлунку,  хронічного дифузного бронхіту,  дихальної недостатності 1-11 ступеню,  остеохондрозу міжребцевих дисків
попереково-крижового відділу хребта з корінцевим синдромом,  рефракторної амбліопії лівого ока,  спів дружньої розбіжної косоокості,  початкової катаракти обох очей.

Крім
того в квартирі позивача разом з його хворою,
лежачою дружиною проживала на момент укладення договору дарування і
проживає в теперішній час мати дружини -
ОСОБА_5,  1922 року
народження,  яка також як і дружина
позивача потребувала сторонньої допомоги.

Відповідно
до вимог  ст. 233 ЦК України право
чин,  який вчинено особою під впливом
тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах,  може бути

3

визнаний
судом недійсним незалежно від того,  хто
був ініціатором такого право чину.

На
підставі викладеного колегія суддів вважає,
що на момент укладення договору дарування квартири у позивача мав місце
вплив тяжких для нього обставин,  а сам
договір дарування укладений на вкрай невигідних для позивача умовах,  уклавши договір дарування квартири він
фактично був позбавлений права власності на квартиру не маючи іншого житла.

За
наведених обставин колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню,  рішення суду скасуванню та ухваленню нового
рішення про задоволення позовних вимог про визнання договору дарування
недійсним.

Керуючись  ст. 23З ЦК
України,   ст.  ст.  303,
307, 309, 313, 314, 316, 317,  319
ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Деснянського районного суду м.  Чернігова
від 13 квітня 2007 року скасувати.

Визнати
недійсним договір дарування квартири за адресою м.  Чернігів,
АДРЕСА_1,  укладений 14
жовтня 2005 року між
ОСОБА_1,  ОСОБА_3 та ОСОБА_2,  посвідчений приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4. 14 жовтня 2005 року та
зареєстровано за № 1339.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.