Справа № 22ц-890/07                             Головуючий у 1 інстанції -
26                                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 року                                                                                        місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Шевчук Л.Я.

суддів Свистун
О.В., Подолюка В.А.

при секретарі
Матюхіній О.Г.

з участю
представника позивачів ОСОБА_11.

представника
позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_5.

представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи на
стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі
-ОСОБА_6 на рішення Ковельського міськрайонного суду від 6 серпня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6,
який не брав участь у справі, подав апеляційну скаргу на рішення Ковельського
міськрайонного суду від 6 серпня 2007 року, яким позов задоволено.

Постановлено
визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності, за кожним зокрема, на 1/4
частину житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані поАДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_8.

В
поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_6, покликаючись на
незаконність рішення суду із-за неповного з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просить рішення суду скасувати з направленням справи на
новий розгляд та зазначає, що судом при постановленні рішення не враховано, що
після смерті спадкодавця ОСОБА_10. спадщину прийняла його дружина ОСОБА_9., яка
при житті склала заповіт на користь ОСОБА_6

В
судовому засіданні представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7. апеляційну скаргу підтримала
і просила її задоволити, представники позивачів ОСОБА_11. і ОСОБА_5. апеляційну
скаргу заперечили.

Судом  першої
інстанції встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 і спадкоємець ОСОБА_12 прийняли
спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_8, а після смерті ОСОБА_12 спадщину
прийняв її чоловік ОСОБА_2, а тому
суд визнав право власності на спадкове майно за ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_6 слід задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати з
направленням справи на новий розгляд, виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_10. спадщину прийняли його діти ОСОБА_1 і ОСОБА_12, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті якої спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2.

Особа,
яка не брала участь у справі, ОСОБА_6 подав на постановлене судом рішення апеляційну
скаргу, до якої додав докази про те, що спадкодавець ОСОБА_8 з 5 листопада 1982
року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а
10 серпня 2004 року ОСОБА_9 заповіла своє майно, а саме частину житлового
будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд та земельну ділянку
поАДРЕСА_1 ОСОБА_6.

Проте,
суд першої інстанції даних обставин не врахував і вирішив спір про право
власності на спадкове майно, а саме на частину житлового будинку з належною
частиною надвірних будівель і споруд поАДРЕСА_1 без участі ОСОБА_6, на користь якого
склала заповіт ОСОБА_9.

Таким
чином, суд вирішив питання про права і обов'язки особи, яка не брала участь у
справі, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 311 ЦПК України є підставою
для скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд.

Отже,
із-за порушення норм процесуального права рішення суду підлягає скасуванню, а
справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.
307, 311,314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Рішення
Ковельського міськрайонного суду від 6 серпня 2007 року по даній справі
скасувати, а справу направити до того ж суду на новий розгляд в іншому складі
суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ухвалою законної сили.