Справа № 22-1525/07                               Головуючий у  1
інстанції:  Олендер І.Я.
41                                                         Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Петрички П.Ф.

суддів:
Павлишина О.Ф.,  Шандри М. М.

при секретарі Панчишин А.Ю.

з участю
ОСОБА_1. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2004 року у справі за позовом
ОСОБА_1до Української науково-промислової асоціації "Укрпастранс" про
стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, -

встановила:

Оскарженим
рішенням задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1про стягнення з відповідача
невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні. Стягнуто на користь ОСОБА_1. з відповідача 299 грн.
47 коп.3аборгованості по розрахунку при звільненні та 1765 грн. відшкодування
за час затримки розрахунку,  всього 2064
грн. 47 коп та 51 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення
в частині стягнення з Української науково-промислової асоціації
"Укрпастранс" на користь ОСОБА_1заробітної
плати в розмірі 650 грн. допущено до негайного виконання.

Рішення суду
оскаржив позивач.

В
апеляційній скарзі покликається на те,
що рішення суду в частині стягнення суми за час затримки розрахунку не
відповідає вимогам закону,  оскільки слід
було стягнути суму по час ухвалення рішення суду. Просить рішення суду змінити
та стягнути в його користь середню заробітну плату за час затримки розрахунку
за період з 29.04.2003 року по 10.02.2004 року в розмірі 6204 грн.

Заслухавши
суддю-доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід
задоволити частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,  що
позивач працював у відповідача на посаді заступника генерального директора -
директором по будівництву та розвитку виробництва та був звільнений згідно
наказу №20 від 29.04.2003 року у зв"язку зі скороченням чисельності штату
посад з 29.04.2003р. (а.с. 10).

Судом
встановлено,  що при звільненні позивача
з ним не було проведено повного розрахунку відповідно до вимог чинного
трудового законодавства,  що
стверджується наявними в справі документами,
а саме,  неодноразовими
зверненнями позивача до відповідача (а.с.
23-28),  листами відповідача на
адресу позивача (а.с.  11). Факт не
проведення з позивачем на день звільнення повного розрахунку доводиться і
наявними у справі актами відповідача (а.с. 42-43) з яких вбачається,  що позивачу пропонували отримати розмір
розрахунку,  який не відповідав розміру
повного розрахунку,  що стверджується
поданою відповідачем довідкою від 18.11.2003 року №72 (а.с. 50, 51) з якої
вбачається,  що позивачу станом на день
видачі довідки не було виплачено 299, 47 коп.,
тобто підтверджено,  що з ним не
проведено повного розрахунку (дана сума наведена з врахуванням виплат,  проведених йому під час розгляду справи в
суді -21.10.2003 року).

Суд
також встановив,  що відповідачем не
представлено доказів,  які б свідчили про
відсутність можливості провести такий розрахунок через об"єктивні
обставини.

Задовольняючи
позов частково,  суд вірно виходив з
того,  що посилання представників
відповідача на те,  що з позивача
стягнуто суму за отримані та неповернуті матеріальні цінності є
безпідставним,  оскільки таке
відрахування суми можливе за умови перебування працівника в трудових відносинах,  однак як вбачається з матеріалів справи таке
мало місце після його звільнення і має вирішуватись у порядку трудового
спору,  а саме шляхом подачі позову
відповідачем.

Тому суд
вважав,  що на користь позивача підлягає
стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку з часу його
фактичного звільнення по час звернення з позовом до суду,  а саме,
за період з 29 квітня 2003 року по 21 липня 2003 року з розрахунку
середньої заробітної плати в розмірі 650 грн.,
тобто сума в розмірі 1765 грн.

Однак
при цьому не враховано вимоги  ст.  117 КЗпП України,  що стягнення суми за час затримки слід
проводити за весь час затримки розрахунку,
а тому,  апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню частково.

За
період з 29 квітня 2003 року по 21 жовтня 2003 року в основу розрахунку слід
покласти середній заробіток в сумі 650 грн. Таким чином,  за період з 29.04.2003 року по 21.10.2003
року підлягає стягненню сума 3659, 45 грн. (за період з 29.04.2003 року по 29.09.2003
року - 650 х 5 міс.  = 3250 грн.; за
наступний період по 21.10.2003 року - 650: 25, 4 х 16 днів= 409, 45 грн.,  а всього 3659, 45 грн.)

Відповідно
до  ст.
117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому
працівникові сум власник або уповноважений ним орган  повинен
сплатити  зазначене в  цій
статті відшкодування в тому  разі,

коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь
працівника частково,  то розмір
відшкодування за час затримки визначає орган,
який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи
те,  що за період з 22.10. 2003 року по
день ухвалення рішення суду мала місце затримка на суму 299, 47 грн.,  її слід покласти в основу розрахунків за цей
час,  а не середній заробіток у сумі 650
грн. як вважає позивач.

За
період з 22.10.2003 року по 10.02.2004 року підлягає стягненню сума 1051, 68
грн. (за період з 22.10.2003 року по 22.01.2004 року - 299, 47 х 3 міс = 898,
41 грн.; за наступний період по 10.02.2004 року - 299, 47: 25, 4 х 13 днів =
153, 27 грн.,  а всього 898, 41 грн.+153,
27 грн = 1051, 68 грн.)

Таким
чином,  всього підлягає стягненню сума
4711, 13 грн. (3659, 45 грн.+ 1051, 68 грн.=
4711, 13 грн.)

Таким
чином,  рішення суду слід змінити в цій
частині,  а частину щодо стягнення 299
грн. 47 коп.3аборгованості по розрахунку залишити без змін.

Керуючись
п.3 ч.1  ст. 307,   ст. 309,
ч.2  ст. 314,   ст. 316 ЦПК України,  колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Рішення
Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2004 року змінити та стягнути
з Української науково-промислової асоціації "Укрпастранс" (рр
0001 у ВАТ "Банк Універсальний" у м. Львові,  код банку 325707) на користь ОСОБА_14711 грн. 13
коп. відшкодування за час затримки розрахунку.

В решті частини
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили,  шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до суду касаційної інстанції.