Справа 22-817-2007 р. Головуючий у 1 інстанції Баранець А.М.
Категорія 34 Доповідач Суровицька Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

«15 травня 2007 року

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

в складі: Головуючої судді - Авраменко Т.М.

Суддів - Гайсюка О.В.

Суровицької Л.В. При секретарі - Слюсаренко Н.Л.. за участю позивачки ОСОБА_6., її представника - ОСОБА_7., позивача ОСОБА_4., відповідачів ОСОБА_1., ОСОБА_2., адвоката Долі Г.А., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2006 року у справі за позовом Світловодського міжрайпрокурора в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2про скасування усиновлення, забезпечення права дітей на житло, стягнення аліментів на утримання дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006 року Світловодський міжрайпрокурор звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження до ОСОБА_1, ОСОБА_2про скасування усиновлення, забезпечення права дітей на житло та стягнення аліментів на їх утримання.

В обґрунтування позозу зазначав, що згідно рішення виконкому Кіровоградської міської ради № 581 від 12 липня 1993 року відповідачами усиновлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є рідними братом і сестрою.

У 2005 році ОСОБА_1повідомила неповнолітній ОСОБА_3 про те, що вона не є їх кровною дитиною, після чого з жовтня 2005 року дівчинка залишала без дозволу батьків місце свого проживання та бродяжничала. Періодично перебувала у притулках М.Кіровограда та м. Кременчука. Відповідачі відмовлялись забирати її з притулків, наполягали на її поміщенні в інтернат.

Протягом 2005 та 2006 року відповідачі не займались вихованням ОСОБА_3, її навчанням та забезпеченням необхідних умов життя. У червні 2005 року відповідачі звертались до суду з позовом про скасування усиновлення обох дітей з підстав їх поганої поведінки та неможливістю спільного проживання. Однак рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 червня 2005 року у задоволенні позову було відмовлено та зобов'язано центр соціальних служб для молоді міськвиконкому проводити соціальне інспектування сім'ї. Надана центром психологічна допомога не призвела до належного виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків.

2

Просив суд у зв'язку з тим, що усиновлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суперечить інтересам дітей, не забезпечує їм належного сімейного виховання, скасувати усиновлення, забезпечити право дітей на проживання у будинку, в якому вони проживали після усиновлення та стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітніх у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму , а саме по 154 грн.20 коп. на кожну дитину.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 16 жовтня 2006 року позов задоволено частково.

Скасовано усиновлення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження.

Збережено за ОСОБА_3право на проживання у житловому будинку АДРЕСА_1.

Передано її на опікування опікунській раді Світловодської міської ради.

Стягнуто з ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі V* частини доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (солідарно), починаючи з 24 травня 2006 року до досягнення нею повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_1та ОСОБА_2. просять змінити рішення суду першої інстанції. Зазначають, що висновок суду щодо невиконання ними обов'язків по вихованню ОСОБА_3, є безпідставним. Фактично між ними та дитиною склалися, незалежно від їх волі, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання ними батьківських обов'язків. Вважають, що саме з цих підстав повинно бути скасоване усиновлення ОСОБА_3. Крім того, просять зменшити розмір аліментів до 10 відсотків, оскільки вони мають на утриманні ще двох дітей.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідачі підтримали доводи апеляційної скарги і пояснили, що саме поведінка ОСОБА_3 не дає можливості їм спільно проживати та виконувати обов'язки по її вихованню, навчанню. Просили змінити підставу скасування усиновлення та зменшити розмір стягнутих з них аліментів.

ОСОБА_3пояснила, що бажає проживати в сім'ї усиновлювачів, причиною погіршення стосунків є її поведінка.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, всупереч вимог абзацу другого ч.3 ст.215 ЦПК України суд не зазначив у рішенні мотивів, з яких він вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

З матеріалів справи вбачається, що Світловодський міжрайпрокурор звернувся з позовом про скасування усиновлення ОСОБА_3, 1989 року народження з підстав, передбачених ч.1 ст.238 СК України.

3

Відповідно до ч.1 ст.238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання.

Суд не зазначив у рішенні у чому саме полягає суперечність усиновлення інтересам ОСОБА_3, не навів мотивів, з яких вважає встановленим факт не забезпечення їй сімейного виховання відповідачами.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3проживала у сім'ї усиновлювачів з 1993 року. Крім неї у сім'ї виховується її рідний брат ОСОБА_4, 1990 року народження та кровний син відповідачів - ОСОБА_8, 1995 року народження. Для дітей створені необхідні нормальні житлово-побутові умови, умови для навчання. Батьки працюють та привчають дітей до домашньої праці, приділяють увагу вихованню дітей (а.с. 18).

З грудня 2004 року ОСОБА_3взята на облік в КМСН міськрайвідділу УМВС у зв'язку з бродяжництвом. У травні 2005 року ОСОБА_3 була відсутня за місцем проживання, оголошувалась у розшук. У жовтні 2005 року була влаштована до Кременчуцького притулку, через місяць переведена до Кіровоградського кризового центру, а 7 грудня 2005 року переведена до Кіровоградського притулку, з 20 березня 2006 року поміщена до Кременчуцького притулку (а.с.6-7).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 21 червня 2005 року встановлено, що непорозуміння між ОСОБА_3та її усиновлювачами викликане психологічною нестабільністю дівчинки (а.с.9-10).

За висновком Світловодського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 4 квітня 2006 року між ОСОБА_3. та ОСОБА_1. існує конфлікт життєво-цінісних установок, де егоцентризм кожної із сторін не допускає компромісів (а.с.4-5).

Вказаним обставинам суд не дав належної оцінки і прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, а саме про наявність підстав, передбачених ч.І ст.238 ЦПК України для скасування усиновлення ОСОБА_3.

На підтвердження того, що усиновлення суперечить інтересам ОСОБА_3, не забезпечує їй сімейного виховання, прокурором не надано доказів.

Оскільки обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, є недоведеними, а висновки суду не відповідають обставинам справи, відповідно до п.2,3 ч.І ст. 309 ЦПК України це є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення в частині скасування усиновлення ОСОБА_3 та стягнення з відповідачів аліментів на її утримання .

У зв'язку з тим, що позовні вимоги прокурора про скасування усиновлення ОСОБА_3 з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.238 СК України є недоведеними, в задоволенні цієї позовної вимоги та вимоги про стягнення аліментів з відповідачів на користь ОСОБА_3, належить відмовити.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був скасувати усиновлення з інших підстав, а саме з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.238 СК України, не ґрунтуються на положеннях ч.1 ст.11 ЦПК України, в якій зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за

4

зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачі не звертались до суду із зустрічним позовом про скасування усиновлення з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.238 ЦПК України, тому вимоги про зміну підстав скасування усиновлення задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.6 ст.239 СК України у разі скасування усиновлення з підстави, зазначеної у пункті 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, якщо дитина не передається батькам, суд може постановити рішення про стягнення аліментів на дитину з особи, яка була її усиновлювачем, за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу.

Прохання відповідачів про зміну рішення суду в частині стягнення аліментів і зменшення їх розміру, суперечить доводам апеляційної скарги про те, що є підстави для скасування усиновлення у зв'язку з тим, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків, оскільки наявність цих підстав не передбачає правового наслідку щодо стягнення аліментів.

В решті рішення суду не оскаржено, тому підлягає залишенню без змін.

На підставі п.1 ч.1 ст.238, ст.239, ст. 240 СК України, керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.2,3 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2006 року в частині скасування усиновлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження та стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 аліментів, скасувати.

В задоволенні позову Світловодського міжрайпрокурора в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження до ОСОБА_1, ОСОБА_2про скасування усиновлення та стягнення аліментів, відмовити.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному, порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.