Справа № - 22 ц - 1198                                                    Головуючий
року                                                                                  Новак
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року червня місяця 19 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
судді -Бондаревської С.М. Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М. при
секретарі: Амеліній М.В. з участю позивача ОСОБА_1. відповідача ОСОБА_2.
представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Диканського районного суду полтавської області від 31 січня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Полтавської області та
ОСОБА_2 про визнання частково недійсним рішення Диканської селищної ради про
приватизацію земельної ділянки та частково недійсним державного акту про право
приватної власності на землю

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Диканського районного суду полтавської області від 31 січня 2007
року у задоволенні вищевказаних позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено у зв'язку з
їх безпідставністю.

З даним судовим рішенням позивач ОСОБА_1. не погодилась, оскарживши його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм    матеріального    та
процесуального    права,    просила
скасувати

оскаржуване нею рішення та ухвалити нове рішення про задоволення її
позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи,
мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що
згідно рішення виконкому Диканської селищної ради № 389 від 23.12.1997 року
батькові відповідача по справі - ОСОБА_2. було передано у приватну власність
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 розміром 0,35 га.

Також судом встановлено, що після одержання відповідачем ОСОБА_2. будинку
за цією адресою в дар згідно нотаріально посвідченого договору дарування, він
звернувся із заявою до Диканської селищної ради про передачу йому у приватну
власність земельної ділянки біля вказаного будинковолодіння. Перед
приватизацією землі відповідачем, було проведене обмірювання фактичного розміру
землі біля будинковолодіння по АДРЕСА_1, узгоджені межі земельної ділянки
відповідача, при цьому було встановлено, що за цією адресою ОСОБА_2 фактично
користується земельною ділянкою площею 0,16 га, тому рішенням Диканської селищної
ради від 23.07.2004 року зазначена площа земельної ділянки була передана у
приватну власність відповідача.

Крім того, судом встановлено, що згідно рішення виконкому Диканської
селищної ради від 03.12.1976 року № 350 позивачу по справі - ОСОБА_1. за
адресою АДРЕСА_2 надано в користування земельну ділянку площею 1650 кв.м з
визначенням її розмірів, конфігурації у вигляді трапеції та меж відповідно
плану земельної ділянки. Із схеми земельної ділянки позивача в АДРЕСА_2,
складеної по фактичному обмірі її на час розгляду справи, видно, що в даний час
конфігурація земельної ділянки становить не трапецію, а прямокутник і площа її
становить лише 0,14 га (а.с. 21, 42, 105).

Згідно висновку судово-технічної експертизи встановлено, що при обмірі
земельних ділянок позивача та відповідача і визначення межі між ними
встановлено, що дійсною межею цих земельних ділянок є фактична їх межа, яка
існує на теперішній час та відображена на плані земельної ділянки і червоних
ліній забудови позивача від 01.04.1977 року та додатку до висновку
судово-технічної експертизи.

Також в судовому засіданні експерт Авдеева
Н.М. пояснила, що порушень меж земельної ділянки з боку відповідача ОСОБА_2
не виявлено оскільки він користується своєю земельною ділянкою у межах, що
встановлені набагато раніше та які закріплені в документах про право власності
на цю землю. Зміна ж межі та конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1. до тих
параметрів, які були визначені при її наданні в 1976 році, повинні
відображатися на земельних ділянках сусідів позивачки -ОСОБА_4 таОСОБА_5., як
це відображено в додатку № 1 до висновку судово-технічної експертизи від 27
листопада 2006 року.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6- син позивачки,
повідомив, що проживає в будинку своєї матері - ОСОБА_1. по

АДРЕСА_2 за її
згодою декілька десятків років та користується земельною ділянкою за вказаною
адресою. Спорів у нього з відповідачем ОСОБА_2. з приводу меж земельних ділянок
не виникало, оскільки ці межі знаходяться в тому ж місці, що і декілька десятків
років тому оскільки його мати - позивач у справі досить тривалий термін за
вказаною адресою не проживає, то він, як фактичний користувач земельної
ділянки, підписав погодження меж земельних ділянок при приватизації землі
відповідачем ОСОБА_2.

Встановивши вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що рішення Диканської селищної ради про приватизацію відповідачем
ОСОБА_2. наявної у його користуванні земельної ділянки прийняте правильно
відповідно до ст.ст. 116, 118 ЗК України, межі земельної ділянки позивача в
процесі приватизації землі він не порушував, а тому обґрунтовано визнав позовні
вимоги ОСОБА_1. як до Диканської селищної ради Полтавської області так і до
ОСОБА_2. - безпідставними та обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Доводи апеляційної скарги законності та обґрунтованості висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Рішення Диканського районного суду полтавської області від 31 січня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 - ухвалене з дотриманням норм матеріального
та процесуального права та підстав для його зміни або скасування - не
вбачається.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Диканського районного суду полтавської області від 31 січня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо
до Верховного суду України.