Справа № 22ц-1515/2007
р.                                           Головуючий
у першій інстанції -Гордієць Л.В.
цивільна                                                       Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2007 р.

Апеляційний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого
- судді:     Литвиненко І.В.,

суддів:                            Лазоренка М.
І.,  Бобрової І.О.,

при
секретарі:                Рябчук С. В.

за
участю:                      Позивачів та
відповідача

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського
міськрайонного суду від 20 серпня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі,
гідності,  ділової репутації,  відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні
2006 року позивачі звернулися кожен окремо з позовами,  які були об'єднані в одне провадження,  до Фесюна Д.М.  про захист честі,  гідності та ділової репутації. 8.07.2007 року
позовні вимоги ОСОБА_3  та ОСОБА_2
змінили й у відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачі ОСОБА_3  та ОСОБА_4 просили стягнути з відповідача по
3 тисячі гривень,  а ОСОБА_2 - 1 тисячу
гривень. Крім того позивачі просили стягнути з відповідача понесені судові
витрати.

Свої
вимоги позивачі мотивував тим,  2 та 9
травня 2006 року в селі Березанка Ніжинського району Чернігівської
області,  на сільському магазині,  який знаходиться в центі села,  відповідач вивісив листівки,  в яких в брутальній формі викладена
інформація,  яка принижує їх честь,  гідність і ділову репутацію.

Автором
цих листівок відповідачі вважають відповідача у справі. Зі змістом цих листівок
ознайомилась велика кількість мешканців села.

Публічна
образа завдала позивачам моральних страждань,
вплинула на їх відношення з оточуючими та близькими.

Справа судом
розглядалась неодноразово.

Рішенням
Ніжинського міськрайонного суду від 20 серпня 2007 року,  позовні вимоги ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задоволені частково. Дії
ОСОБА_1визнані такими,  що ганьблять
честь,  гідність та

ділову
репутацію позивачів. З відповідача на користь ОСОБА_3  стягнуто у відшкодування моральної шкоди 1
500 грн.,  у відшкодування судових витрат
90 грн. та 73 грн. 23 коп. у відшкодування витрат на почеркознавче дослідження.
На користь ОСОБА_4 стягнуто у відшкодування моральної шкоди 1 500 грн. та 90
грн. у відшкодування судових витрат. На користь ОСОБА_2 стягнуто у відшкодування
моральної шкоди 1 000 грн. та 80 грн. судових витрат.   В задоволенні решти вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції
скасувати,  оскільки вважає його є
незаконним та не обґрунтованим.  Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,  що
судом не була встановлена причетність відповідача до розклеювання листівок.
Крім того,  на думку апелянта,  задовольняючи позовні вимоги позивачів суд
безпідставно взяв до уваги лише матеріали почеркознавчого дослідження Ніжинського
МРВ УМВС в Чернігівській обл.,  які не можуть бути належним доказом у справі,  так як особа,
яка проводила дослідження не є компетентною,  вона не була попереджена про кримінальну
відповідальність за завідомо неправдивий висновок і у нього не відбирались
зразки почерку.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
сторін,  дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,  а
рішення суду - зміні,  виходячи з
наступного:

По
справі встановлено,  що 2 та 9 травня
2006 року в селі Березанка Ніжинського району Чернігівської області,  на сільському магазині,  який знаходиться в центі села,  для загального огляду,  були вивішені листівки,  в яких в брутальній,  образливій формі вказується про інтимні
стосунки чоловіка на ім. "яІНФОРМАЦІЯ_1 та жінок „ вертіївської
дружини,  головної бухгалтерши" і
ІНФОРМАЦІЯ_2 невєсти". Листівка,
яка була вивішена 9.05.2006 року була підписана від імені
ІНФОРМАЦІЯ_3,  а інша без підпису(а.с 21,
22).

Позивачі
вважаючи,  що мова в листівках їде про
них звернулись до суду з наведеним позовом до відповідача,  вважаючи його автором листівок.

В суді
першої інстанції та апеляційному суді позивачі пояснили,  що їм особисто і мешканцям села Березанка відомо,  що мова в листівках йшла саме про них,  оскільки одна з листівок була написана від
імені колишнього чоловіка позивачки ОСОБА_3
- ІНФОРМАЦІЯ_3,  яка родом є з
села Вертіївка і працює на посаді головного бухгалтера. Сім"ю позивачки
ОСОБА_2 в селі називають ІНФОРМАЦІЯ_2,
вона є невісткою і на той час працювала на посаді бухгалтера. В тексті
листівки,  яка була вивішена для
оприлюднення 09.05.2006 року прямо зазначене ім"я та по батькові позивача
ОСОБА_4,  а в іншій  упоминається його прізвище.

Позивачі
також пояснили,  що викладена в листівках
інформації про їх приватне життя є неправдивою,
яка їх ображає і принижує їх честь,
гідність та ділову репутацію.

Допитані
в суді 1 інстанції свідки ОСОБА_5
,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,    ОСОБА_9,   ОСОБА_10   підтвердили      факт

поширення
відомостей відносно позивачів,  які
принижують їх честь,  гідність та ділову
репутацію.

Відповідно
до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 28.11.2006 року тексти
анонімних листівок,  які надані на
дослідження виготовлені ОСОБА_1 (а.с.
51-53).

Встановивши зазначене,  суд першої
інстанції вірно встановив,  що 2 та 9

травня 2006 року саме  відносно
позивачів була  розповсюджена,
недостовірна інформація,  яка стосується
їх приватного життя.

Також,  суд першої інстанції вірно встановив,  що розповсюдження зазначеної інформації
принижує честь,  гідність та ділову
репутацію позивачів,  а відповідно до  ст. 297 ЦК
України,  кожен має право на повагу
до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Враховуючи наявні докази у справі апеляційний суд погоджується з

висновками     суду   1
інстанції,    що саме
відповідач  є  автором розповсюджених листівок,  який особисто їх написав та оприлюднив,  чим порушив зазначені вище немайнові права позивачів
і керуючись  ст. . 277 ЦК України,  яка передбачає,  що фізична особа має право на захист свого
особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб та ч.2  ст. . 16 ЦК України,  яка одним з способів захисту цивільних
немайнових прав передбачає відшкодування моральної шкоди,  прийшов до висновку про часткове задоволення
позовних вимог позивачів про стягнення з відповідача моральної шкоди . оскільки
його діями позивачам заподіяна моральна шкода,
яка виразилась у душевних та моральних стражданнях. У позивачів були
порушені нормальні життєві зв"язки,
підірваний авторитет серед мешканців села і обґрунтовано

Проте
апеляційний суд не може погодитись з розміром стягнутої на користь позивачів
моральної шкоди.

Відповідно
до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України „ Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування
моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань,  яких зазнав позивач,  характеру немайнових втрат та з урахуванням
інших обставин. Зокрема,  враховуючи стан
здоров"я потерпілого,  тяжкість
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,  ступінь зниження престижу,  ділової репутації,  час та зусилля,  необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має керуватися засадами розумності,  виваженості та справедливості.

Вирішуючи
питання стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивачів суд 1
інстанції в неповній мірі врахував стан здоров"я відповідача,  який відповідно до довідки МСЕК є інвалідом 2
групи,  його вік та матеріальний
стан,  який є пенсіонером.  Враховуючи викладене та керуючись засадами
розумності,  виваженості та
справедливості апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на
користь кожного з позивачів по 500 грн. у відшкодування моральної шкоди (
а.с.  160),  .

Крім
того,  відповідно до ч.1  ст. П ЦПК України,  суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим

відповідно
до цього Кодексу,  в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Суд же
першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і невірно постановив рішення в
частині визнання дії ОСОБА_1такими,  що
ганьблять честь,  гідність та ділову
репутацію позивачів,  оскільки таких
вимог ніхто з позивачів не заявляв,  а
тому в мотивувальній та резолютивній частині рішення суду першої інстанції від
20 серпня 2007 року необхідно виключити вказівку суду про визнання дій
ОСОБА_1такими,  що ганьблять честь,  гідність та ділову репутацію позивачів.

Доводи
апеляційної скарги відповідача,  що судом
не була встановлена причетність відповідача до розклеювання листівки,  а також,
що суд безпідставно взяв до уваги матеріали почеркознавчого дослідження
Ніжинського МРВ УМВС в Чернігівській обл.,  які не можуть бути належним доказом у справі,  суд до уваги не приймає,  оскільки відповідно до висновку
судово-почеркознавчої експертизи №198 від 28.11.2006 року тексти анонімних
листівок,  які надані на дослідження
виготовлені саме відповідачем - Фесюном Д.Т,
на наведений висновок експерта,  а
не матеріали почеркознавчого дослідження від. 18.08.2006 року,  як на належний доказ суд 1 інстанції послався
у своєму рішенні.

Вирішуючи
питання про судові витрати апеляційний суд виходить з того,  що відповідно до вимог  ст. . 88 ЦПК України стороні на користь
якої ухвалено рішення,  суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи,  що позовні вимоги позивачів задоволені
частково,  з ОСОБА_1в рахунок повернення
судових витрат на користь ОСОБА_3  слід
стягнути 189 грн.23 коп.,  на користь
ОСОБА_4 - 157 грн. 50 коп.,  на користь
ОСОБА_2  - 24 грн. 50 коп.,  оскільки саме такі судові витрати є
документально підтверджені позивачами та повинні бути стягнуті з відповідача.

З огляду
на викладене апеляційну скаргу ОСОБА_1слід задовольнити частково,  рішення суд Ніжинського міськрайсуду від 20
серпня 2007 року,  змінити.

Керуючись  ст.
ст.  209,  218, 303,
307,  309,  313,
314,  316,  317,
319 ЦПК України,  апеляційний суд,
-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення

Ніжинського міськрайонного суду   від
20 серпня   2007 р.- задовольнити
частково.

Рішення
Ніжинського міськрайонного суду від 20 серпня 2007 року  -змінити.

Резолютивну
частину рішення викласти в такій редакції: Позовні   вимоги ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1  в рахунок відшкодування
моральної шкоди на користь ОСОБА_3 - 500 (п'ятсот ) гривень,  ОСОБА_4 - 500 (п'ятсот ) гривень,    ОСОБА_2 500 ( п"ятсот ) гривень,

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь:

·
ОСОБА_3        в
рахунок повернення судових витрат -189 грн.23 коп.

·
ОСОБА_4   в рахунок
повернення судових витрат -157 грн. 50 коп.

·
ОСОБА_2   в рахунок
повернення судових витрат - 24 грн. 50 коп.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення
набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржено до
Верховного Суду України в касаційному порядку на протязі двох місяців.