УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
червня 2007р.                                                                                         м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Червинської М.
Є.,  Шевченко В.Ю.,  Біляєвої О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
Національного технічного університету України "Київський політехнічний
університет",  третя особа
ОСОБА_2,  про поновлення на роботі,  оплаті за час вимушеного прогулу,  відшкодування моральної шкоди та шкоди,  заподіяної здоров"ю,  за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Солом"янського районного суду м. Києва від 13 червня 2006р. та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 20 листопада 2006 року,

встановила:

У
березні 2005р. ОСОБА_1.  звернувся до
суду з позовом до Національного технічного університету України "Київський
політехнічний університет" про поновлення на роботі,  оплаті за час вимушеного прогулу,  відшкодування моральної шкоди та шкоди,  заподіяної здоров"ю.

Зазначав,  що 06 лютого 2005р. на пропозицію інспектора
відділу кадрів він написав заяву про звільнення для того,  щоб,
за її словами,  можна було всіх
охоронців перевести на іншу роботу. Під диктовку він написав заяву про
звільнення та прийняття на роботу за сумісництвом.  16 лютого 2005р. він отримав трудову книжку з
записом про своє звільнення заднім числом,
наміру звільнятися з роботи не мав,
тому просив поновити його на роботі на посаді охоронця,  стягнути з відповідача на його користь на
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок ненадання відпусток за 3 роки і не проведення виплати
нічних,  вихідних та святкових днів,  в розмірі 5000грв.,  стягнути з відповідача шкоду,  заподіяну здоров"ю у зв"язку із
його захворюванням під час виконання трудових обов'язків у розмірі 300 000
000грв.

Рішенням
Солом"янського районного суду м. Києва від 13 червня 2006р.,

Справа
№33ц-474кс-07                                      Категорія
2

Головуючий у
першій  інстанції Скрипка І.М.  Суддя-доповідач Шевченко В.Ю.

залишеним
без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2006р. позов
задоволено частково. ОСОБА_1.  поновлено
на роботі на посаді сторожа Виробничо-експлуатаційного комбінату Національного
технічного університету України "Київський політехнічний університет".
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1.
середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01 березня 2005р. по
13 червня 2006р. 2916 грв. 84коп. та моральну шкоду у розмірі 500грв. Стягнуто
з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 59грв.50коп.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1.  просить скасувати
ухвалу апеляційного суду,  задовольнити
заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального  права.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Враховуючи  наведене,
колегія  суддів  вважає
за необхідне  відмовити  в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336, 337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Солом"янського районного суду м. Києва від 13 червня 2006р. та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 20 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.