Справа №22ц- 2134                                                   Головуючий
в І інстанції - Чебикін В.П .
40                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007
року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого:   судці Калиновського А.Б.

суддів :                                 Кіктенко Л.М., Кузнецова В.О.

при секретарі -
Журавель Ю.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по
апеляційній скарзі позивача ОСОБА_1

на рішення
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „ Дніпропрес
„    про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційноюю скаргою, в якій просить скасувати
рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня
2006року . Зазначеним рішенням було відмовлено позивачці у поновленні на посаді
інженера другої категорії відділу охорони праці ВАТ « Дніпропрес « , стягненні
середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Як на
підстави апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду є
незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм процессуального права, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін відповідно до ст. 308 ЦПК
України, з наступних підстав.

Відповідно до п.
1 ч. 1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі, лікідації, реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності
або штату працівників.

2

Право визначати штат та чисельність
працівників належить лише власнику чи уповноваженому ним органу. Таке право
закріплено у ч.3ст. 64 ГК України.

Судом
встановлено, що на підприємстві відповідача дійсно відбувалося скорочення
чисельності та штатів працівників, у тому числі, й по відділу охорони праці, де
працювала позивачка про що свідчить наказ № 1 від 03.01.2006 р. з додатком № 16
до нього (а.с. 44 - 47) та наказ № 153 від 14.04.2006 р. (а.с. 117 ).

Згідно з
ч.1 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Як
витікає з матеріалів справи , позивачку було персонально, за два місяці
попереджено про звільнення за скороченням штату, що нею не спростовується.

Відповідно
до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав,
передбачених пунктом 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи,
організації) ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою
згодою профспілкового комітету.

Як
встановлено судом, таку згоду профспілковий орган підприємства надав 20.06.2006
р. (а. с. 29).

Частиною
2 ст.40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах
1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його
згодою, на іншу роботу.

Судом
встановлено, що протягом двомісячного терміну позивачці пропонувалися вакантні
посади, що існували на підприємстві але позивачка відмовлялася від них (а.с.
52-54).

Наказом
№ 476 -к від 26.06.2006 р. позивачка була звільнена з посади інженера другої категорії
відділу охорони праці по скороченню штатів за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 11).

Колегія
суддів вважає, що відповідачем був дотриманий порядок звільнення позивачки.

Доводи
позивачки проте, що вона мала переважне право на залишення на роботі безпідставні,
оскільки вона займала посаду інженера другої категорії відділу охорони праці
одноособово. Згідно штатного розкладу посада інженера другої категорії відділу
охорони праці була одна.

Також
позивачка вважає, що відповідач не запропонував їй вакантну посаду інженера
технічного нагляду. Позивачка стверджує, що при виконанні функцій технагляду по
забезпеченню безпечних умов праці вона сама б у виробничих процесах на
шкідливих та небезпечних роботах безпосередньої участі не приймала. А
здійснення технагляду за такими роботами не є тотожнім виконанню цих робіт.

Проте, з
таким висновком не можна погодитися.

Як
витікає з матеріалів справи, посада інженера 1 категорії не скорочувалася і не
була вакантною на час звільнення позивачки. Дійсно наказом № 458 -к від
20.06.2006 р. ОСОБА_2 був переведений з посади інженера першої категорії
відділу охорони праці на іншу посаду ( а.с. 120). В той же день на цю посаду
був переведений ОСОБА_3наказом № 459 -к ( а.с. 121 ) , який займав посаду
начальника модельної ділянки, яка також підлягала скороченню. Тимчасове
виконання позивачкою окремих функцій інженера 1 категорій ще не свідчить про її
більш високу кваліфікацію, професійний рівень та не надає їй будь-яких переваг
перед працівником, який був прийнятий на цю посаду.

Суд приймає до
уваги пояснення представника відповідача стосовно того, що у даному випадку при
прийнятті на посаду інженера технагляду ОСОБА_3, він виходив з того, що на
підприємстві існує Перелік професій, пов'язаних з виконанням робот та
експлуатацією об'єктов, машин, механізмів, обладнання підвищеної небезпеки,
затверджений головним інженером підприємства та узгоджений з державним
інспектором ДДШБ і ОП у машинобудуванні та металургії, який складено на
підставі "Порядку видачі

3

дозволів
Державним комітетом по нагляду за охороною праці та його територіальними
органами", затвердженого Постановою Кабінета Міністрів України від
15.10.2003 р. № 1631.

Серед
таких професій існує і професія інженера з технічного нагляду .

Пунктом
39 Додатку № 1 вищевказаного Порядку передбачено виконання інженером з
технічного нагляду робот з огляду, випробування, монтажу, налагоджування,
ремонту, реконструкції, експлуатації та експертного обстеження (технічного
діагностування) машин, механізмів, обладнання підвищеної небезпеки (за
встановленим переліком) та їх елементів, експертиза по охороні праці та
промислової безпеки.

Додаток
№ 2 до Постанови КМУ № 1631 містить Перелік об'єктів, машин, механізмів,
обладнання підвищеної небезпеки, серед яких підйомні споруди (п. 18),
електроустатковання та електрообладнання (п. 19), та профільне обладнання
підприємства - ковальсько-пресове (п.25).

Для
того, щоб виконати роботи, визначені пунктом 39 Додатку № 1 позивачці необхідно
було б мати спеціальні дозволи, які вона не має і навпаки такі дозволи має
ОСОБА_3

За таких
обставин суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про те, що
звільнення позивачки відбулося згідно з нормами чинного законодавства України
та з дотриманням процедури звільнення, і відтак, не підлягають задоволенню її
позовні вимиїи .

Згідно з
ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Вказані
в апеляційній скарзі порушення, здійснені судом першої інстанції, не впливають
на правильність ухваленого рішення, отже, не можуть бути підставою для його
скасування.

На
підставі викладеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції невбачається,
оскільки судом повно встановлено всі фактичні обставини справи, досліджені
наявні докази, а рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись
ст. 209, 303,307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року
залишити без змін .

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців.