_________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ_________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
травня 2007 року                                                                                       м.  Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколаєвої В.М. ,

суддів : Заїки В.М. ,  Ващенка С. Є.,

при секретарі:
Доробалюк Л.В. з участю: ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника
ОСОБА_3,

ОСОБА_4,  його представника

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-961 за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 30 березня
2007 року за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної шкоди .

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  їх представників,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  звертаючись до суду з позовом,  вказували,
що 28 червня 2006 року близько 12 год.
30 хв. ОСОБА_4,  керуючи автомобілем
ВАЗ 2109,  державний номер НОМЕР_1,  біля зупинки "Дружба" по вул.  К.Острозького в м. Старокостянтинові скоїв
наїзд на ОСОБА_5,  внаслідок чого
останній отримав тілесні ушкодження,  від
яких помер через декілька днів. В зв'язку з втратою чоловіка і батька їм
завдано моральну шкоду,  а також майнову
шкоду,  пов'язану з лікуванням померлого.
Тому просили стягнути з відповідача 4487 грн. 60 коп. майнової шкоди та на
відшкодування моральної шкоди по 25000 грн. кожному.

Рішенням
Старокостянтинівського районного суду від 30 березня 2007 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2500 грн. моральної шкоди,  на користь ОСОБА_2 25000 грн. моральної

Головуючий
у першій інстанції - Блонський В.К.                                   Справа
№ 22ц-961

Доповідач
- Ніколаєва В.М.                                                                   Категорія
№17, 19

2

шкоди та
4487 грн. 60 коп. майнової шкоди,  а
всього 29487 грн. 60 коп.,  на користь
ОСОБА_3 2500 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 51
грн. в частині майнового спору,  3750
грн. державного мита в частині стягнення моральної шкоди,  та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати ,  постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
посилаючись на те,
що висновки суду не відповідають обставинам справи. Оскільки ДТП сталася не з
його вини,  вважає,  що суд безпідставно стягнув з нього на
користь позивачів матеріальну та моральну шкоду.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

У відповідності ч. ч. 2,  5  ст.
1187 ЦК України шкода,  завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право,  договір
підряду,  оренди тощо) володіє
транспортним засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,  відповідає за завдану шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Згідно
п.1 ч. 2  ст.  1167 ЦК України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини фізичної особи,  яка її завдала,  якщо шкоди завдано каліцтвом,  іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Встановлено,  що 28 червня 2006 року близько 12 год. 30 хв.
відповідач,  керуючи автомобілем
ВАЗ-2109,  д/н НОМЕР_1,  власником якого він є,  вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 Внаслідок
наїзду останній отримав тілесні ушкодження і був доставлений у лікарню . 4
липня 2006 року ОСОБА_5 помер у Хмельницькій обласній лікарні. Причина смерті
зафіксована лікарським свідоцтвом про смерть № 1778 від ІНФОРМАЦІЯ_1,  в котрому зазначено,  що такою був набряк головного мозку,  до якого привів субарахноїдальний крововилив
в головний мозок,  закрита
черепно-мозкова травма.

Позивачі,  котрі є близькими родичами ОСОБА_5 (дружина
та його діти),  звернулися в суд з
позовом про стягнення з ОСОБА_4,  як
власника джерела підвищеної небезпеки,  завданої
їм смертю потерпілого,  моральної і
матеріальної шкоди.

Вирішуючи
спір,  суд виходив з того,  що відповідач як власник джерела підвищеної
небезпеки,  несе відповідальність за
завдану позивачам матеріальну і моральну шкоду. Такий висновок суду ґрунтується
на вимогах зазначених законів.

Як видно
з матеріалів справи,  суд в рішенні
зазначив,  що на утриманні відповідача
знаходиться людина похилого віку,  а його
дочка навчається у ВУЗІ. Однак,  не в
повній мірі прийняв до уваги ці обставини та матеріальне становище ОСОБА_4

Тому
колегія суддів,  враховуючи
наведене,  конкретні обставини
справи,  положення ч.3  ст.  23
ЦК України,  вважає необхідним рішення суду змінити,

зменшивши розмір моральної шкоди
,  яка підлягає стягненню з відповідача
на користь кожного з позивачів,  до 10000
грн.

Що
стосується розміру майнової шкоди,  то
він підтверджується матеріалами справи ,
і підстав для його зменшення не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що суд не
врахував відсутність вини ОСОБА_4 в даній ДТП,  не можна визнати обґрунтованими,  оскільки вони суперечать п.1 ч. 2  ст.
1167 ЦК України.

Не
спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.    307,  309,
315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 30 березня 2007 року змінити,  зменшити розмір моральної шкоди,  яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь:
ОСОБА_1 з 25000 грн. до 10000 грн.,  ОСОБА_2
з 25000 грн. до 10000 грн.,  ОСОБА_3 з
25000 грн. до 10000 грн.,  розмір
судового збору в частині відшкодування моральної шкоди,  який підлягає стягненню з ОСОБА_4 в дохід
держави,  - з 3750 грн. до 8 грн. 50 коп.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.