Справа №22ц-4076 від 2007 року                          Головуючий у 1 й інстанції- Морозова Л.М.
Категорія: 21                                                               Доповідач- Кіктенко Л.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

14 червня 2007
року колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого : судді - Калиновського А.Б.

суддів - Кіктенко Л.М., Кузнецова В.О.

при секретарі: Сидоренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.
Тернівка

на рішення
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року

за позовом
ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Тернівка (далі - Фонд) про стягнення страхової виплати за моральну шкоду,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до
відповідача та просив стягнути на його користь страхову виплату за
моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., посилаючись на те, що з квітня 1976 року
по травень 2005 року він працював у тяжких та шкідливих
для здоров*я умовах праці у Відкритому акціонерному товаристві
«Павлоградвугілля». 13 лютого 2002 року при виконанні трудових обов*язків на
шахті ім.. М.Сташкова він отримав виробничу травму, що підтверджується
актом №19 про нещасний випадок від 21 березня 2002 року. 18 липня 2002 року
МСЕК йому вперше було встановлено 20% втрати професійної працездатності, а
потім вдруге 08 вересня 2003 року - 20% втрати професійної працездатності
безстроково.

Рішенням
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року
позов був задоволений частково. Стягнуто з Фонду на користь позивача в рахунок
страхової виплати за моральну шкоду 20 000 грн.

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування рішення суду та постановления нового
рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши
матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних
вимог колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню,
а рішення зміні з наступних підстав.

Встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи, що позивач з квітня 1976 року по
травень 2005 року працював у тяжких та шкідливих для здоров*я умовах праці у
Відкритому акціонерному товаристві «Павлоградвугілля» (а.с.4-9). 13 лютого 2002
року при виконанні трудових обов*язків на
шахті ім.. М.Сташкова він отримав виробничу травму, що підтверджується актом
№19 про нещасний випадок від 21 березня 2002 року (а.с.10-11). 18 липня 2002
року МСЕК йому вперше було встановлено 20% втрати професійної працездатності, а
потім вдруге 08 вересня 2003 року - 20% втрати професійної
працездатності безстроково (а.с.14,15).

Відповідно абз.3
ч.1 ст.1 Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" (далі Закону) завданнями страхування
від нещасного випадку є відшкодування матеріальної та моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей.

2

Відшкодування
моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно
від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну шкоду
визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати, встановленої
на день виплати, незалежно від інших страхових виплат, як зазначено в ч.3 ст. 34
Закону.

За таких
обставин, суд обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 21, 28 вищезазначеного
Закону, стягнув з Фонду на користь позивача моральну шкоду.

Що стосується
доводів скарги про те, що моральна (немайнова) шкода відшкодовується Фондом за
умови подання висновку відповідного медичного органу про наявність факту
моральної шкоди, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим
фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна
шкода.

Доводи
апеляційної скарги про те, що дія Закону в частині відшкодування моральної шкоди призупинена на 2006 рік п.27 ст. 77 Закону
України „Про державний бюджет України", необгрунтовані, оскільки дані
правовідносини виникли до 01 січня 2006 року.

Доводи
відповідача правильність висновків суду не спростовують, рішення суду ухвалено з додержанням вимог норм матеріального і
процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Разом з тим,
виходячи із обставин справи, наслідків та відсотків втрати працездатності і групи інвалідності позивача, колегія суддів
вважає за необхідне зменшити стягнуту судом першої інстанції суму
моральної шкоди до 10 000 грн.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Тернівка.

Рішення
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року
змінити, зменшивши суму стягнутої моральної шкоди з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань України в м. Тернівка на користь ОСОБА_1 до 10 000
(десяти тисяч) грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців
з дня набрання ним законної сили.