Справа №22-4349/2007р.              Головуючий у 1 інстанції Мамєдова Л.М.
21                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С,.

суддів
Звягінцевої О.М., Молчанова
С.І..

при секретарі
Семенченко С.С.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за   позовом
ОСОБА_1   до   відділення
ФСС   в   м. Дзержинську про відшкодування моральної
шкоди і

встановив:

в
апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює обгрунтованість судового рішення, яким
відмовлено в задоволенні позову, і ставить питання про його скасування та
ухвалення нового про задоволення позову, оскільки вважає, що посилання суду на
зупинення дії статті закону, яка регламентує право потерпілого на відшкодування
моральної шкоди, не дає підстав для відмови в задоволенні вказаного позову.

В
засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1. підтримав доводи апеляційної
скарги, просив про її задоволення, скасування судового рішення із ухваленням
нового про задоволення позову, а представник відділення ФСС в м. Дзержинську за
довіреністю Михайловська Т.О. заперечувала проти доводів скарги, просила її
відхилити та залишити судове рішення без зміни.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

27
грудня.2006 р. ОСОБА_1. звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача і
зазначав, що працював на різних гірничих підприємствах на підземних роботах.

10.07.2006р.
він був звільнений у зв'язку з ліквідацією підприємства за п. 1 ст. 40 КЗпП
України.

За
висновком обласної профпатологічної МСЕК від 5.09.2006 р. у нього вперше
встановлено 20% втрати працездатності у зв'язку з професійним захворюванням
радікулопатією та вдруге 30% втрати працездатності за вібраційної хвороби, а
всього 50% і визнано інвалідом 3-ї групи безстроково.

За таких обставин,
ушкодженням здоров'я та стійкою втратою внаслідок цього працездатності йому
спричинено моральну шкоду, оскільки він відчуває фізичний біль, часто
лікується, змушений внаслідок хвороби додавати багато зусиль для організації
свого життя.

Тому він
просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь у
відшкодування моральної шкоди 70000грн.

Рішенням
Дзержинського міського суду Донецької області від 23 березня 2007 року в задоволенні
позову відмовлено.

Апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

При
розгляді цієї справи судом було встановлено, що внаслідок шкідливих умов праці
позивачеві було завдано стійку втрату працездатності, у тому числі 20% вперше
від захворювання радікулопатією, його визнано інвалідом 3-ї групи безстроково,
що спричинило йому моральну шкоду.

Разом з
тим, на час розгляду справи згідно з п. 27 ст. 77 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік" зупинено на 2007 рік дію абзацу 4 статті 1,
підпункту „е" пункту 1 частини першої статті 21, частини З статті 28 та
частини третьої ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Апеляційний
суд вважає, що, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що призупинення дії закону не дає підстав для його
застосування.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування або зміни судового рішення немає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Дзержинського міського суду Донецької області
від 23 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.