Справа № 22ц - 964/2007 р.                     Головуючий у першій інстанції - Бойко О.В.
цивільна                                                                        Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007
р.

Апеляційний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді:    Смаглюк Р.І,

суддів:                                    Бобрової
І.О., Зінченко С.П.,

при секретарі:                       Вареник О.М.,

за участю:                              Представника
позивача та представника

відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 19 жовтня 2004 р. по справі за
позовом ВАТ „Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2004
року позивач звернувся з позовом в якому просив стягнути з відповідачів на
його користь борг за комунальні послуги в сумі 3 316,98 грн., зазначивши, що відповідачі проживають в квартирі 15/1 будинку
АДРЕСА_1, проте не виконують свого обов'язку щодо своєчасної оплати комунальних
послуг. 17.05.2001 р.
відповідачі уклали з позивачем угоду №
2959 про розстрочення боргу в сумі 4049,48
грн. на 34 місяці,
проте лише частково сплатили взяті на себе зобов'язання. Станом на 01.06.2004 р. борг по
теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню складає 3316,98 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2004 р. позовні
вимоги ВАТ „Облтеплокомуненерго" задоволені. З відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4
на користь позивача солідарно стягнуто

3316,98 грн. за надані
послуги з теплопостачання. Крім того з кожного з відповідачів стягнуто державне
мито в сумі 17 грн. на
користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду від 19.10.2004 р. скасувати,
передавши дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачі не були повідомлені про
день і час розгляду справи. Копія рішення суду їм надіслана не була. На день
розгляду справи, відповідач ОСОБА_4 помер. Відповідачі вважають невірною
визначену судом суму боргу, надаючи копії квитанцій про оплату комунальних
послуг з травня 2003 року по
січень 2006 року, а
також період за який нарахований борг, так як не застосовані строки позовної
давності. Крім того, апелянти вважають за необхідне залучити до участі у справі
як третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
оскільки в квартирі 15 їм рішенням суду від 18.12.2002 р. виділена кімната,
розміром 13 кв.м. і тому борг до 18.12.2002 року повинен бути поділений не на
трьох, а на п'ять чоловік.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, виходячи з
наступного:

Відповідно до ст. 213
ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

З розрахунку заборгованості по особовому рахунку (а.с.3) вбачається, що
станом на 01.06.2004 р. борг
по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню складає 3 316,98 грн. Зазначений
борг виник ще до 2000 року і
був визнаний відповідачкою ОСОБА_3 при укладенні договору №2959 від 17.05.2001 року про
реструктуризацію заборгованості в сумі 4
049,48 грн. (а.с.4). Докази, що спростовують укладання цього
договору, відповідачі^ надали.

Судом першої інстанції було встановлено, що на час розгляду справи
відповідачі були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1. Проте
згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43).

В квартирі під номером 15/2 цього будинку проживають ОСОБА_5 з дочкою ОСОБА_7, 1986
року народження. Ця квартира складається з однієї кімнати розміром 13,0 кв.м.,
що була виділена ОСОБА_5 з дочкою рішенням Деснянського районного суду м.
Чернігова від 18.12.2002 року (а.с.41). Кімнати 13,9 кв.м. та 17,10 кв.м. за
цим рішенням суду виділені відповідачам. Місця загального користування залишені
в спільному користуванні.

Після постановления
судом рішення про зміну умов договору житлового найму, позивачем був
проведений перерахунок раніше визнаного відповідачами боргу. Сума боргу
зменшена на 1 755,69 грн. (а.с.14). Зазначена обставина спростовує доводи
апелянтів щодо залучення в якості сторони чи третьої особи ОСОБА_5 з дочкою з метою
стягнення з них частки боргових зобов'язань.

Посилання апелянтів на незастосування судом строків позовної давності та
невірно визначену суму боргу підлягає частковому задоволенню.

Договір про зобов'язання погасити заборгованість укладена ОСОБА_3 на строк 34 місяці з дня
укладення угоди (а.с.4).

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання
перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Таким чином, строк позовної давності за цим договором не сплинув, оскільки
укладений із зазначенням терміну виконання - 34 місяці.

Стосовно поточних платежів, що нараховувалися позивачем до сплати
відповідачам за травень-вересень 2001
року в сумі 227,53 грн., то
щодо цих сум застосовуються правила статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності. Підстави для
поновлення строків відсутні, тому ця сума стягненню з відповідачів не підлягає.

Крім того, при стягненні суму боргу, судом не враховано, що за квітень 2004 року відповідачі
сплатили 28,84 грн. 18.09.2004 р. (а.с.47),
тобто ця сума була вже сплачена на момент прийняття рішення Деснянським
районним судом м. Чернігова 19.10.2004
p..

З врахуванням вищенаведеного з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
слід стягнути 3 060,61 грн. (З 316,98 - (227,53+ 28,84)= З 060,61) - борг по
теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню станом на 01.06.2004 р..

Також з відповідачів в рівних долях слід стягнути державне мито в сумі 51 грн.

Посилання апелянтів на те, що вони не були повідомлені
про день і час розгляду справи не можуть бути прийняті апеляційним судом до
уваги, оскільки ах. 18-20
є поштові повідомлення про вручення їм 05.10.2004 р. судових повісток на 19 жовтня 2004
року і ця обставина нічим не спростована.

Копія рішення суду від 19.10. 2004 року направлялася позивачам 20.10.2004 p., про що свідчить
супровідний лист на а.с.23.

Керуючись
ст.ст. 309,
313,314,316,317,319 ЦПК України, ст.ст. 66-
68 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2004 р. по справі за
позовом ВАТ „Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за теплопостачання змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ
„Облтеплокомуненерго" 3
060 (три тисячі шістдесят) грн. 61
коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в сумі 25 (двадцять п'ять)
грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в сумі 25 (двадцять п'ять)
грн. 50 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але воно може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.