Апеляційний суд
Хмельницької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“21”грудня
2007 р.
м. Хмельницький

судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного  суду
Хмельницької області в складі:

головуючого
судді     Харчука В.М.,

суддів:                         Гуменюк Н.І.

Бережного С.Д.

при секретарі
:         Гребелюк Т.Б.

з
участю: сторін

розглянула
у відкритому судовому  засіданні   цивільну справу № 22-2292 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01 листопада 2007 року
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про розірвання договору довічного утримання,
заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія,

В  С
Т  А  Н
О  В  И
Л  А :

ОСОБА_2
звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що  22 жовтня 2003 року уклала із ОСОБА_1 договір
довічного утримання.

Відповідно до умов договору вона
передала у власність ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності
двохкімнатну АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 зобов'язалась утримувати її довічно,
забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і
зберігати за нею право на користування квартирою.

Сторонами вартість матеріального
забезпечення визначена у тридцять гривень на місяць.

Відповідачка ОСОБА_1 на протязі
тривалого часу не виконує умов договору довічного утримання, здійснює покупки
за рахунок її пенсії, не прибирає у квартирі, належним чином не доглядає її.
Відповідачка шляхом погроз та залякування змусила

_________________________________________________________________________Головуючий
у першій інстанції -Бондар В.В.                         Справа № 22-2292
Доповідач - Харчук В.М.                                                                        Категорія
№ 14

її написати розписку, що вона, ніби-то,
отримала від ОСОБА_1 на виконання договору 2500 гривень, постійно ображає її,
принижує честь та гідність, обрізала телефонні проводи, щоб перешкодити
спілкуванню з іншими громадянами.

В даний час за нею доглядають інші
особи.

Тому ОСОБА_2 просила розірвати договір
довічного утримання.

В процесі розгляду справи позивачка
ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги, просила визнати, що після розірвання
договору довічного утримання вона знову набуває право власності на спірну
квартиру.

Відповідачка ОСОБА_1 позову ОСОБА_2 не
визнала, посилаючись на те, що належним чином виконувала свої зобов'язання за
договором довічного утримання, а в квітні 2007 року передала ОСОБА_2 на
виконання договору 2500 гривень.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 01 листопада 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, розірвано
укладений між сторонами договір довічного утримання, повернуто спірну квартиру
у власність позивачці.

Стягнуто із ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2
сплачений судовий збір в сумі 89,51 гривні та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 30 гривень.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_1 посилається на  ті ж обставини,
що і в запереченні на позов, на невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Апелянт вважає, що судом не враховано,
що ще три роки до укладання договору між сторонами було досягнуто згоди про
догляд позивачки і що всі ці роки відповідачка її доглядала.

Після укладання договору довічного
утримання вона ще з більшою старанністю здійснювала догляд за позивачкою і лише
після втручання сторонніх осіб виник спір про розірвання договору. Зокрема, із
серпня 2007 року гр. гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перестали допускати її до ОСОБА_2,
замінили замки у квартирі і підговорили ОСОБА_2 до розірвання договору.

Судом також не враховано, що вона  передала ОСОБА_2 гроші на виконання договору
довічного утримання в сумі 2500 гривень, які ОСОБА_4 намагалась їй повернути, а
після її відмови привласнила їх.

Суд не взяв до уваги власноручно
написану ОСОБА_2 розписку про отримання коштів і безпідставно взяв до уваги
покази зацікавлених осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Розриваючи договір довічного утримання,
суд не стягнув її витрат по утриманню ОСОБА_2 на протязі семи років і не
повернув їй переданих ОСОБА_2 коштів в сумі 2500 гривень. Суд зробив
неправильні висновки, що у випадку передачі зазначених коштів в сумі 2500
гривень ОСОБА_2 вона не звільнялась від обов'язку надавати позивачці щомісячне
утримання.

Тому апелянт просить змінити рішення
Хмельницького міськрайсуду від 01 листопада 2007 року і стягнути на її користь
із ОСОБА_2 2500 гривень.

Судова колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу апелянта і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України
суд вирішує спір на засадах диспозитивності та змагальності.

Кожна сторона зобов'язана доказами довести
ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи
заперечень.

Відповідно до ст.ст.209, 220, 509,
525-526, 610-611, 654, 744-751, 755-756 ЦК України договір довічного утримання,
за яким у власність набувачу передається нерухоме майно (квартира), укладається
у письмовій формі і повинен бути нотаріально посвідчений та зареєстрований у
реєстрі прав власності на нерухоме майно. Послідуючі зміни до договору
укладаються в такій же формі. Недотримання нотаріальної форми договору чи змін
до нього тягне за собою нікчемність таких змін.

Зобов'язання за договором довічного
утримання повинні виконуватись сторонами відповідно до умов договору, чинного
законодавства, із застосування принципів добросовісності та розумності.
Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

У випадку невиконання набувачем своїх
зобов'язань за договором довічного утримання незалежно від вини набувача,
договір може бути розірваний в судовому порядку за позовом особи, що підлягає
догляду (відчужувача).

У
разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або
неналежним виконанням набувачем своїх зобов'язань, відчужувач знову набуває
права власності на нерухоме майно, яке було ним передане набувачу, і має право
вимоги його повернення.

У цьому разі витрати, зроблені набувачем
на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

У разі розірвання зазначеного договору у
зв'язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають
істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину
майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої
обов'язки за договором.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2003 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір довічного утримання.

Відповідно до договору ОСОБА_2 передала у
власність ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності двохкімнатну АДРЕСА_1
інвентарною вартістю 8951 гривень, а ОСОБА_1 зобов'язалась здійснювати довічно
за ОСОБА_2 догляд, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною
допомогою і зберігати в її користуванні квартиру на правах члена сім'ї.

Вартість матеріального забезпечення
визначена сторонами в суму 30 гривень на місяць.

Однак, отримавши у власність квартиру ОСОБА_2,
ОСОБА_1 не виконувала своїх зобов'язань за договором довічного утримання, не
надавала догляду престарілій та непрацездатній за віком (1916 року народження)
ОСОБА_2

Тому за позовом ОСОБА_2 суд першої
інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, розірвав договір довічного
утримання і повернув квартиру у власність ОСОБА_2

Наведені обставини повністю
підтверджуються дослідженими доказами:
копією договору довічного утримання (а.с.4), витягом з реєстру прав
нерухомості (а.с.12-15), листом управління праці та соціального захисту
населення про те, що і після укладання договору довічного утримання догляд за
ОСОБА_2 здійснювався соціальним робітником управління ОСОБА_5(а.с.25-26),
показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6

Суд першої інстанції також обґрунтовано
не взяв до уваги суперечливих показів свідків відповідачки ОСОБА_7 та ОСОБА_8
та поданої відповідачкою розписки про отримання ОСОБА_2 в квітні 2007 року
коштів в сумі 2500 гривень.

Позивачка ОСОБА_2 заперечує факт отримання
коштів від ОСОБА_1, пояснює розписку насильством зі сторони ОСОБА_1. Свідки
позивачки підтвердили в суді, що ОСОБА_2 їм неодноразово про це скаржилась.

Відповідно до умов договору довічного
утримання об'єктом і предметом цього договору
являлись зобов'язання ОСОБА_1. по належному догляду ОСОБА_2 (постійний
догляд, придбання та приготування їжі, прання білизни, придбання одягу за
власні кошти, а не передання певної суми грошей щомісячно). Вартість такого
щомісячного утримання сторонами визначена в сумі 30 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що
договір довічного утримання укладений 22 жовтня 2003 року, розписка ОСОБА_2 про
отримання нею коштів датована 29 та 10 квітнем 2007 року. Зазначена розписка
носить нікчемний характер і не породжує для сторін будь-яких правових
наслідків, так як зміни до договору довічного утримання повинні вноситись в
письмовій формі з нотаріальним посвідченням.

Навіть при умові, що названа сума коштів
за договором була б передана ОСОБА_2 в квітні 2007 року, ця розписка не
свідчить про належне виконання Кікавською своїх зобов'язань за договором, так
як ОСОБА_2 потребувала постійного догляду і особистої участі ОСОБА_1 в
постійному догляді, а не передачі певної суми коштів. Цей факт свідчить про те,
що ОСОБА_1 з моменту укладання договору не виконувала його умов. При таких
обставинах відсутні правові підстави для стягнення зазначеної суми коштів із
ОСОБА_2, так як частина 1 ст.756 ЦК України заперечує таку можливість.

Керуючись ст.ст.303, 307-308, 313-315,
317, 319  ЦПК України, судова колегія,

У  Х  В
А  Л  И
Л  А  :

апеляційну скаргу
ОСОБА_1відхилити,
рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01 листопада 2007
року  залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з моменту набрання чинності.

Головуючий суддя:  /підпис/                      судді:  /підписи/

Копія вірна:

Суддя апеляційного суду                                    В.М. Харчук