УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007 року                                                                                        м.  Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі:       головуючого - судді -        Самчука П.П.

суддів -                                                   Ніколайчука
М. Є.,  Пастощука М. М.

при
секретарі -                                       Козіцькій
А.П.

з участю:     ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-314 за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Перевіривши
матеріали справи,  доводи апеляційної
скарги,  апеляційний суд

встановив:

ОСОБА_1
23 листопада 2006 року звернулась в суд з позовом,  вказавши,
що 28 лютого 2002 року позичила ОСОБА_4 32400грн.,  про що останньою була написана розписка та
зобов'язалася повернути борг по вимозі. На 5 травня 2006 року вимагала
повернути борг,  але борг не повернуто. В
зв'язку з цим просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь 32400грн.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2006 року стягнуто з ОСОБА_4 на
користьОСОБА_1 32400грн. боргу і 30грн судових витрат,  а всього 32430грн. і в доход держави 324грн.
судового збору.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4 рішення суду вважає неправильним,  просить скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким ОСОБА_1 відмовити в позові,  посилаючись,
що борг вона повернула в 2003 році і в березні 2005 року закінчився
трирічний строк позовної даності,  що є
підставою для відмови в позові.

Апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню із таких підстав.

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як
вбачається,  суд першої інстанції
правильно встановив дійсні обставини справи,
правовідносини,  що виникли,  та правильно застосував чинне законодавство.

Зокрема,  судом встановлено,  що ОСОБА_1 28 лютого 2002 року позичила
ОСОБА_4 32400грн.,  що еквівалентно 6000
доларів США,  що підтверджено наявною в справі розпискою (а.с.  24). Твердження відповідачки про те,  що в 2003 році повернула кошти
позивачці,  не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Також
судом першої інстанції правильно зазначено,
що матеріали справи не містять доказів про те,  що в даному випадку сплаті строки позовної
давності,  а тому не було причини
відмовляти в позовіОСОБА_1 саме з цієї підстави.

Викладене
свідчить,  що судом обґрунтовано
задоволено позовОСОБА_1

Головуючий
у 1-й інстанції - Латюк П.Я.                                          Справа
22ц-314

Доповідач
- Самчук П.П.                                                                     Категорія
№11,  18

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування
рішення суду. Керуючись  ст.  ст.
307,  308,  314,
317,  319 ЦПК України,  апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 відхилити,  а рішення
Хмельницького міськраойнного суду від 21 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.