АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22 - 1661                        Головуючий
у 1-й інстанції: Ковальчук О.А.
2007 р.                                             Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«08»
травня 2007 р.                                                                 м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого                                                   Кочеткової
І.В.,

Суддів                                                              Бондаря
М.С. Крилової О.В.,

При
секретарі                                                  Череватій
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними

скаргами

ОСОБА_2,
Якішівської державної нотаріальної

контори
на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Якимівська державна нотаріальна контора, про визнання договору
дарування житлового будинку недійсним та визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2005 року ОСОБА_4. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору дарування житлового будинкуНОМЕР_1 розташованого по АДРЕСА_1.

Зазначала,
що спірна будівля являється її постійним місцем проживання, іншого житла не
має.

9 квітня
2004 року на прохання свого онука ОСОБА_2 подарувала йому свій будинок.

З жовтня
2004 року онук фактично перестав надавати будь-яку допомогу, виселив її з
будинку в літню кухню, влітку 2005 року здавав будинок відпочиваючим і
попередив, що по закінченню сезону буде його продавати.

Посилаючись
на те, що при укладанні договору помилялась щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін: вважала, що укладає договір довічного утримання, за умовами
якого онук доглядатиме її до смерті, забезпечуватиме харчуванням, ліками,
необхідними речами, - просила про визнання договору недійсним з підстав,
передбачених ст.229 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2. померла, до участі у справі в якості правонаступника позивача залучена
її донька - ОСОБА_1, яка підтримала і доповнила позов, просила визнати договір
дарування недійсним з підстав, передбачених ст.230 ЦК, визнати за нею
право власності на спірну будівлю в порядку спадкування.

Рішенням
Якимівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Не
погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 і державна нотаріальна контора подали
апеляційні скарги, в яких, посилаючись на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове
про відмову у задоволенні позову.

Вислухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню.

Задовольняючи
позов, суд виходив з того, що ОСОБА_2., 1923 року народження, внаслідок
похилого віку помилялась щодо обставин, які мають істотне значення - природи
правочину, прав і обов'язків сторін. Укладаючи угоду, вона мала на меті
отримання довічного утримання від онука, залишаючись при цьому власницею
будинку до своєї смерті. Відповідач, умовляючи позивача укласти договір
дарування, навмисно замовчав ту обставину, що договір дарування - це безоплатний
правочин і ніяких обов'язків обдарованого вчинити на користь дарувальника
будь-які дії майнового і немайнового характеру не передбачає. Оскільки на
момент вирішення спору власник будинку помер, будинок після визнання договору
недійсним підлягає передачі у власність правонаступнику померлого - спадкоємцю
за заповітом.

Висновки
суду узгоджуються з поясненнями сторін, ґрунтуються на матеріалах справи:
поясненнях свідків ОСОБА_6.,ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10., ОСОБА_11, ОСОБА_12.,
ОСОБА_13., не суперечать вимогам ст.ст.229,230, 717 ЦПК України, за змістом
яких якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення : щодо природи правочину, прав і обов'язків сторін, - такий
правочин може бути визнаний судом недійсним. Якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо
вона замовчує їх існування.

За таких обставин доводи апеляційних
скарг про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи
безпідставні.

Посилання
державного нотаріуса на порушення судом першої інстанції норм спадкового права
безпідставні. Правонаступник позивача прийняв спадщину в установленому
ст.ст.1268, 1269 ЦК України
порядку (а.с. 146 - зворот ). Заповіт, за яким ОСОБА_2. заповідала спірний
будинок ОСОБА_1, відповідно до витягу із спадкового реєстру (заповітів/
спадкових договорів) станом на 11 квітня 2006 року не скасований і не змінений
(а.с. 156).

Інші
доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне
застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права,
які призвели до неправильного вирішення спору.

Керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_2 і Якимівської державної нотаріальної контори відхилити.

Рішення
Якимівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2007 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.