АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24
квітня 2007р.                                                                                        м.Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Краснощокової
Н.С.,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк
України",  третя особа - керуючий
Ірпінським відділенням №7853 ВАТ "Державний ощадний банк України" про
визнання права на отримання компенсації та відкриття нових компенсаційних
рахунків,  за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2004р. та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 18 серпня 2004 року,

встановила:

У травні
2004р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВАТ "Державний ощадний банк
України" про визнання права на отримання компенсації та відкриття нових
компенсаційних рахунків.

Зазначав,  що у листопаді 1990р. в одній із філій
Ірпінського відділення №7853 Ощадного банку СРСР він придбав за готівку
п"ять державних казначейських зобов'язань СРСР за №№ 004051,  004052,
093735,  093736, 093738,  номіналом 1000руб. Кожне на загальну суму 5000рублів. 27 січня 1992р.в
операційному відділенні Ірпінського відділення № 7853 Ощадного банку України
йому було виплачено за вищевказані казначейські зобов'язання 5000руб. та нараховано на цю
суму компенсацію у розмірі 40% в сумі 2000руб.
відповідно до постанови КМУ СРСР №105 від 19.03.1991р. "Про реформу
роздрібних цін та соціальний захист населення".

Оскільки
відповідно до Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень
громадян України",  прийнятому у
1996р. підлягають компенсації грошові заощадження,  поміщені в період до 02 січня 1992р. в
установи Ощадного банку СРСР,

Справа
№33ц-250кс-07                                     Категорія
32

Головуючий у
першій  інстанції Цокол Л.І.

Суддя-доповідач
Шевченко В.Ю.

а також державні
цінні папери,  в тому числі і державні
казначейські зобов'язання СРСР,  просив
задовольнити заявлений ним позов.

Рішенням
Печерського районного суду м.Києва від 11 червня 2004р.,  залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
міста Києва від 18 серпня 2004 року,  в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення,  позовні вимоги задовольнити,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  підстави для
обов'язкового скасування судового рішення,
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України,
відсутні

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,   колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст.ст.
332,  336, 337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.Києва від 11 червня 2004р. та ухвалу Апеляційного
суду міста Києва від 18 серпня 2004 року,
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.