Справа №22ц-1555/07          Головуючий у 1-й інстанції Саєнко В.В.
Категорія 12                            Доповідач
апеляційного суду Буренкова К.О.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,

суддів
Колосовського С.Ю., Лівійського І.В.,

при секретарі
судового засідання Танцуріній СМ.,

за участю ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4, співвідповідача ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому засіданні ум. Миколаєві цивільну справу
за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду від 21
травня 2007 p.,
ухвалене за позовом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 про визнання недійсними угод купівлі-продажу автомобіля,

встановила:

В липні 2006 р. ОСОБА_6 звернулася до суду в інтересах Максимець Едуарда
Вікторовича до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про визнання недійсними угоди
купівлі-продажу автомобіля «Мерседес
- Бенц».

Вимоги в позовній заяві мотивовані тим, що вказаний
автомобіль позивач на підставі договору застави від 29 жовтня 2004 р. передав в
забезпечення кредитного договору №109 від 29 жовтня 2004 р. ОСОБА_2 8 квітня
2005 р. надав ОСОБА_3
доручення на керування та розпорядження зазначеним автомобілем. ОСОБА_3 завірив його
(позивача), що виплатить Фермерській спілці кредит за рахунок вартості
автомобіля, а решту виручених коштів поверне позивачу.

Проте відповідач, не розрахувавшись за кредит продав автомобіль своїй
матері ОСОБА_7 шляхом укладення 7 липня 2005 р. договору купівлі-продажу на
товарній біржі.

В
листопаді 2006 р. представник позивача доповнила позовні вимоги і просила
визнати недійсною також угоду купівлі-продажу автомобіля «Мерседес - Бенц», який
укладено між ОСОБА_7 та ОСОБА_5,
посилаючись на те, що ця угода була укладена на майно, яке знаходилося під
арештом.

Посилаючись на наведені обставини, та положення ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України
представник позивача просила визнати зазначені угоди недійсними.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 21 травня 2007 р. позов
ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено визнати недійсними угоду купівлі-продажу
автомобіля «Мерседес - Бенц»
308 Д, укладену 7 липня 2005 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, та угоду
купівлі-продажу цього ж транспортного засобу укладену між ОСОБА_7 і ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити. ОСОБА_3 посилається на те, що рішення суду не відповідає матеріалам
справи та вимогам матеріального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, відповідача
ОСОБА_3, його
представника, відповідача ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а рішення змінити, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом,
що ОСОБА_2 являвся власником автомобіля «Мерседес
-Бенц» 308 Д, який згідно договору про заставу нерухомого майна,
посвідченого в нотаріальному порядку 29 жовтня 2004 p., є предметом
застави в забезпечення кредитного договору, укладеного між ним та Фермерською
спілкою. 8 квітня 2005 р. ОСОБА_2 видав нотаріально посвідчену довіреність на
ім'я ОСОБА_3, яким уповноважив останнього керувати та розпоряджатися вказаним
автомобілем. Із змісту довіреності видно, що стосовно розпорядження
автомобілем, в тому числі і щодо його відчуження, позивач надав ОСОБА_3 право
діяти в його (позивача) інтересах. 7 липня 2005 р. ОСОБА_3 на товарній біржі
продав спірний автомобіль своїй матері ОСОБА_7 12 серпня 2005 р. позивач
відмінив вказану довіреність.

Крім цього, ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду від 21 серпня
2006 р. в зв'язку
з розглядом даної справи було накладено арешт на спірний автомобіль.

Проте 23 серпня 2006 р. ОСОБА_7 продала цей транспортний засіб за 20000
грн. ОСОБА_5, оформивши
договір купівлі - продажу в органах ДАЇ. Виручені кошти ні по одній з угод
ОСОБА_3 позивачу не передавав.

Наведене свідчить про те, що на момент укладення вказаних угод спірний
автомобіль знаходився під обтяженням, а тому не міг бути предметом
купівлі-продажу.

Тому суд обґрунтовано визнав вказані угоди купівлі-продажу автомобіля
недійсними. Висновки суду відповідають положенням ст. ст. 203, 215, 234 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, оскільки спростовуються матеріалами
справи.

В той же час, правильно встановивши обставини справи, суд при застосуванні
цивільно-правових санкцій у вигляді повернення сторін в договорі
купівлі-продажу автомобіля у попередній стан, неправильно застосував закон.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК
недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з
його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернута другій
стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість
того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом встановлено та зазначено в мотивувальній частині рішення, що угода
купівлі-продажу автомобіля   укладена між
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є

фіктивною, яка
вчинена без наміру створення правових наслідків, а тому не має підстав для
застосування цивільно-правових наслідків.

Разом з тим, за договором купівлі - продажу автомобіля, укладеним між
ОСОБА_5 та ОСОБА_7, остання
як продавець одержала від співвідповідача ОСОБА_5 20000 грн. За таких обставин,
згідно ч.1 ст. 216 ЦК суду
належало вирішити питання про повернення спірного автомобіля його власнику
позивачу, а з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 стягнути 20000 грн.

Оскільки
судом першої інстанції допущено помилку при застосуванні норми матеріального
права, то рішення в відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК слід змінити та
застосувати наслідки, передбачені ч.1 ст. 216 ЦПК, поклавши обов'язок на
ОСОБА_5 повернути спірний автомобіль його власнику ОСОБА_2, а з ОСОБА_7
стягнути на користь ОСОБА_5
20000 грн.

В відповідності до вимог ст. 88 ЦПК стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2
117 грн. судових витрат та 30 грн. витрат на інформаційно -технічне
забезпечення розгляду справи.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308,309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Первомайського міськрайонного суду від 21 травня 2007 р. змінити.

Зобов'язати ОСОБА_5 передати ОСОБА_2 автомобіль «Мерседес- Бенц» моделі
308 Д, 1986 р. випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 20000 (двадцять тисяч) грн. в
рахунок вартості автомобіля «Мерседес-Бенц» моделі 308 Д, 1986 р. випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 117 грн. судових витрат та 30 грн.
витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.