УХВАЛА

Іменем України

20
вересня 2007 року Апеляційний суд Житомирської області в складі: головуючого -
судді Миніч Т.І.

суддів:
Олексієнка М.М., Забродського М.І. при секретарі судового засідання Прищепі
О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2007
року, у справі за позовом ОСОБА_2, яка
діє в своїх та неповнолітньої дочки ОСОБА_3
інтересах, до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні квартирою, вселенні та стягнення моральної
шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування жилим приміщенням, стягнення за комунальні
послуги та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2007 року ОСОБА_2
звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що під час
перебування в шлюбі з відповідачем, вони придбали квартиру АДРЕСА_1.

В січні місяці 2006 року ОСОБА_1,
погрожуючи їй та дочці ОСОБА_3, вигнав їх з квартири, замінив замок на вхідних
дверях, не допускає проживати в ній, тим самим чинить перешкоди у користуванні
квартирою. На підставі ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України, просила
зобов'язати відповідача не чинити їй та дочці перешкоди у користуванні
квартирою і стягнути з його моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

24 квітня 2007 року, ОСОБА_1 звернувся із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 в якому зазначав, що за весь час не проживання відповідачки
у спірній квартирі він оплачував комунальні послуги з розрахунку трьох осіб.
Тому просив стягнути з неї оплачені ним комунальні послуги в розмірі 1974,34
грн., за період з 1 лютого 2006 року по 1 квітня 2007 року, та 2000 грн.
моральної шкоди. Крім того, просив встановити порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, а саме виділивши йому кімнату площею 12,7 кв.м. а іншу, площею 16,4
кв.м., залишити в користуванні ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_3.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду, від 26
червня 2007 року позов    ОСОБА_2    задоволено    частково.
Вселено    позивачку   та
її

Справа
№22ц/_1849                                                           Головуючий
у суді 1-ої інстанцій' Ольшевська Н.В.

Категорія
29                                                                        Суддя-доповідач
Забродський М.І.

неповнолітню
дочку ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язано відповідача не чинити їм
перешкоди у користуванні цією квартирою. В решті позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

Позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково. Встановлено порядок користування спірною квартирою, а саме
виділено в користування ОСОБА_1 кімнату
житловою площею 12.7 кв.м., а
ОСОБА_2, з неповнолітньою дочкою кімнату житловою площею 16.4
кв.м.. Підсобні приміщення залишені в спільному користуванні. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду, в частині відмови йому у задоволенні позову, щодо стягнення з ОСОБА_2 понесених ним
витрат на оплату комунальних послуг, скасувати, а справу направити на новий
розгляд, оскільки судом не враховано той факт, що він поніс витрати пов'язані з
оплатою комунальних послуг.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками
двокімнатної квартири АДРЕСА_1(а.с.10-16).

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в
будинку(квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності,
встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається
угодою сторін, Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за
комунальні послуги.

Судом встановлено і це не оскаржує апелянт, що на протязі з січня місяця
2006 року, і по час розгляду справи ОСОБА_2 та її
дочка ОСОБА_3 не
проживали у спірній квартирі, оскільки ОСОБА_1 чинив
перешкоди у користуванні нею.

Тому апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 не користувалась комунальними послугами і домовленостей
між нею та ОСОБА_1 щодо їх
оплати не було, останній не має права на задоволення його вимог. Крім того, суд
враховує і те, що ОСОБА_2
сплатила кошти за надані послуги комунальним організаціям за період не
проживання у квартирі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини справи та виніс обгрунтоване рішення.
Підстав для його скасування не має.

Керуючись
ст.ст.209, 303, 307, 311,315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У ХВАЛ И В:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської
області від 26 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути

оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України на
протязі двох

місяців.