УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007р.                                                                                                   м.Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого:                  Градовського Ю.М.

судців:                             Артеменко І.А.

Суворова В.О.

при секретарі:                   Лабунській Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення
Саратського районного суду Одеської області від 24 квітня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист честі, гідності, ділової репутації
та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2005р. ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з
квітня 2005р. відповідачі написали у різні
інстанції листи та скарги, які містять недостовірну інформацію щодо
неї. Всі ці скарги та листи були перевірені компетентними правоохоронними органами і викладена в них
інформація про зайняття нею злочинною діяльністю
не підтвердилась. Діями відповідачів по розповсюдженню щодо неї недостовірної інформації їй заподіяна суттєва моральна шкода,
яку вона оцінює в 30 000 грн.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 24 квітня 2007р.
позов задоволений частково. Визнано недостовірною та
такою, що принижує честь, гідність та ділову
репутацію ОСОБА_2 та спростована інформація, викладена ОСОБА_8 в заяві від 23 березня 2005р., від 17 листопада 2005р. Визнано недостовірною та такою, що принижує честь,
гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 та спростована інформація,
викладену ОСОБА_8 в заяві від 26 липня 2005р. на
ім'я начальника УМВС України в Одеській області, в
заяві ОСОБА_5 від 18 серпня 2005р. на ім'я Начальника УМВС України в Одеській області. Стягнуто на користь ОСОБА_2
моральну

Справа № 22ц-3084/2007                                                                                            Категорія: ЦП-27

Головуючий у 1 інстанції: Бучацька
А.І. Доповідач: Градовський Ю.М.

2

шкоду з ОСОБА_8 у розмірі 3000грн.,
ОСОБА_1 у розмірі 1700грн., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5
у розмірі по 500грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційних
скаргах ОСОБА_1, представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у
позові, посилаючись на порушення норм права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати частково в частині розміру стягнення моральної шкоди, прийняти нове
рішення про задоволення позову у розмірі 30 000 грн. солідарно з відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши
законність та обгрунтованність рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити,
рішення залишити без змін.

За правилами ст.308ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того,
що в своїх листах в різні інстанції на протязі 2005р.
відповідачі розповсюджували неправдиві відомості,
які принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 Враховуючи, що розповсюджена інформація не була доведена
заявниками, а вказаними діями позивачці завдана моральна
шкода, суд вважав необхідним задовольнити частково вимоги, покласти
відшкодування моральної шкоди на відповідачів.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції
повно та всебічно дослідив матеріали справи,
надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовується
сторонами, що відповідно до довідки №227 від 27
березня 2007р. (а.с.226) ОСОБА_2 з лютого 1980р.
і по теперішній час працює на посаді голови Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області. В період з березня
по листопад 2005р. відповідачі направляли листи в різні інстанції, вказуючи на
зловживання позивачки під час виконання службових обов'язків. Однак з
матеріалів перевірки та листів відповідних правоохоронних органів вказані
зловживання не знайшли свого підтвердження. Оскільки неправдивою інформацією розповсюдженою в листах до різних органів
принижена честь, гідність і ділова репутація ОСОБА_2, чим завдана моральна
шкода, вона звернулась із вимогами про спростування інформації викладеної в
заявах, а також відшкодування моральної шкоди.

Як зазначено в ст.13 ч.3 ЦК України не допускаються дії особи,
що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі,
а також зловживання правом в інших формах.

У разі, якщо особа зловживає своїм правом і в своїх заявах та
висловлюваннях принижує честь, гідність і ділову
репутацію іншої особи, відповідно до вимог ст.297ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, та має право
звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

За правилами ст.299ЦК України фізична особа має право на недоторканність
своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися
до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 28 вересня 1990р. „Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і
ділової репутації громадян та
організацій" (із змінами) під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню,
з використанням інших засобів

3

масової інформації, викладення в
характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публікаційних виступах, а також в іншій формі
невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. До
відомостей, що ганьблять особу, слід відносити ті з них, які принижують честь, гідність і ділову репутацію громадянина
або організації в громадській думці чи думці окремих громадян з
точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та
принципів людської моралі.

Оскільки інформація про зловживання службовим становищем з боку ОСОБА_2, викладена в листах відповідачів не знайшла свого
підтвердження під час перевірок правоохоронними органами, а їх
розповсюдження завдало моральних і фізичних страждань позивачці, суд першої
інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

На думку судової колегії, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним
по справі доказам, правильно встановив, що
права ОСОБА_2 на недоторканість ділової репутації, на повагу до гідності та
честі порушені.

В доводах апеляційної скарги, апелянти посилаються на порушення норм права.
На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи
по суті.

При таких обставинах, колегія судців вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст.ст.213,215ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.308,315ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 -відхилити.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 24 квітня 2007р.
залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.