Справа №:
22ц- 4 385/2007                                   Головуючий
в І інстанції: Снегірьов В.А.
Категорія - 21                                                         Доповідач:
РІШЕ Н Н Я

І М ЕН Е М
У К Р А Ї Н И

05    вересня    2007
року    судова    колегія
судової    палати    у
цивільних    справах

апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого: Маляренко І.Б.

суддів: Медведєвої Л.П.,
Яреська А.В.

при  секретарі:
Пшебоковій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу за

апеляційною
скаргою     Відділення      виконавчої     дирекції     Фонду
соціального

страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в

м. Брянка Луганської області

на рішення Брянківського міського суду  Луганської області від 27 червня 2007 року

за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції
Фонд}?

соціального
страхування      від      нещасних      випадків      на
виробництві      та

профзахворювань
України    в    м.
Брянка    Луганської    області
про    стягнення

недонарахованих щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Брянківського міського суду Луганської області від 27 червня 2007 p.mv задоволено
позовні вимоги ОСОБА_1. Суд стягнув з відповідача на користь позивача
недонараховані щомісячні страхові виплати за період з 01.03.2002р. по
01.03.2007р. у розмірі 1992,24 грн., а також: зобов'язав відповідача
виплачувати позивачу з 01.03.2007р. до наступного перерахунку  по 312 грн. 77 коп. щомісячно.

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань України в м. Брянка Луганської області
звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати
і ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись
на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Крім того, обґрунтовуючи вимоги скарги, апелянт
посилається на наступне:

судом не взято
до уваги статуса та
компетенції відділення ВД Фонду ССНВ України в м. Брянка, те, що відділення
виконавчої дирекції Фонду є лише робочим органом виконавчої дирекції Фонду і не
наділене повноваженнями щодо вирішення проблемних питань, які належить
вирішувати на централізованому рівні лише органам Фонду, оскільки перерахунок
щомісячних страхових виплат позивачу проводився відповідно до постанов
правління Фонду, які не скасовані та жодним іншим нормативно - правовим актом
не врегульовано порядок перерахунку сум щомісячних страхових виплат, його
механізм та не визнано, на який саме коефіцієнт повинні перераховуватися
вказані суми:

відповідно до
підпункту л п. 1 ст.
5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», суми
одержувані працівниками на відшкодування шкоди, заподіяної їм трудовим
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними трудових
обов'язків до сукупного оподатковуваного доходу, одержаного громадянином в
період, за який здійснюється оподаткування, не включається, як не включається
сума страхових виплат, отримана платником податку з бюджетних фондів
загальнообов'язкового державного соціального страхування, до складу загального
місячного або річного оподаткованого доходу платника, відповідно до п. 4.З.1.
ст.. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Таким чином, на
думку апелянта, при перерахуванні щомісячних страхових виплат потерпілим
правильним є застосування коефіцієнту зростання середньомісячної реальної
заробітної плати у галузях національної економіки;

2

правління Фонду
в межах своєї компетенції не встановлювало коефіцієнти збільшення реальної чи
номінальної заробітної плати, що є функцією Державного комітету статистики, а
встановлювало коефіцієнти збільшення щомісячних страхових виплат;

постанови
Правління фонду СНВ за останні три роки не були скасовані, і, тому, на думку
апелянта, підстав для задоволення вимог позивача відсутні.

ОСОБА_1 надав суду
письмові заперечення, у яких просив апеляційну скаргу відповідача відхилити,
рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

В судовому
засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу, посилаючись на
обставини, викладені в апеляційній скарзі, а також звернула увагу суду на ту
обставину, що в березні 2007 року набрав чинності Закон України „Про внесення
змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", яким внесено зміни до ст. 17 Закону
і тепер рішення правління Фонду мають нормативний характер, а Правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України прийнято постанову від 27.04.2007 року № 24, яка була
зареєстрована в Мін'юсті 22.06.2007 року за № 715/13982 і якою було затверджено
Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

У світлі вимог
даної Постанови дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в
м. Брянка Луганської області є законними.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає  задоволенню  з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10
ЦПК України, обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При
дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення
суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Згідно зі ст. 11
ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно зі ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з
матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи були створені такі умови:
сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи і мали
реальну можливість як дати свої пояснення по справі, так і надати всі наявні у
них докази. Судом були досліджені і оцінені в їх сукупності всі докази, надані
сторонами, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

При цьому суд 1
інстанції дійшов вірного висновку про те, що належним відповідачем по справі є
саме Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Брянка Луганської
області, оскільки позивач перебуває на обліку саме у відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в Брянка Луганської області, у нього ж знаходиться
особова справа позивача, призначення, перерахунок та виплата належних йому
страхових виплат здійснюється на підставі постанов відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в м. Брянка Луганської області.

Крім того ,
згідно зі ст. 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань,
які спричинили втрату працездатності", безпосереднє управління Фондом ССНВ
дійсно   здійснюють його правління та
виконавча дирекція. Згідно зі ст.  18
цього ж

3

Закону,
виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є
постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. При цьому Виконавча
дирекція є підзвітною правлінню Фонду, проводить свою діяльність від імені
Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про
виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Однак робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах та містах
обласного значення. Управління та відділення виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм найменуванням.

Приймаючи
рішення по справі, суд виходив з того, що предметом спору по даній справі є
коефіцієнти, застосовані відповідачем для перерахунку сум щомісячних страхових
виплат у разі зростання в попередньому календарному році середньої заробітної
плати в галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої
влади з питань статистики, передбаченого ч.2 ст.29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності" .

В період з
14.03.2002р. по Об.03.2006р. правління Фонду щорічно виносило постанови
"Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх
сімей)", згідно з якими з 01 березня поточного року провадилися
перерахунки сум щомісячних виплат потерпілим на коефіцієнт зростання
середньомісячної реальної заробітної плати в галузях економіки.

Судом було
встановлено, що така практика суперечить принципу повного відшкодування шкоди,
заподіяної застрахованому внаслідок пошкодження здоров'я, що цим фактично були
внесені зміни в ч. 2 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань,
які спричинили втрату працездатності" в частині терміну, так як ця норма
права не містить в собі такого терміну як реальна заробітна плата.
Законодавство в спірних правовідносинах не передбачає використання показника
реальної середньої заробітної плати.

Але при цьому суд не взяв до уваги наступного.

26.03.2007 року
набрав чинності Закон України „Про внесення змін до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", ч.ч. 12, 13 якого передбачено, що рішення правління
Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим для виконання всіма страхувальниками
та застрахованими.

Рішення
правління Фонду, які мають нормативний характер і стосуються прав та обов'язків
страхувальників і застрахованих осіб, підлягають обов'язковій державній
реєстрації в порядку, встановленому для реєстрації нормативно-правових актів
органів виконавчої влади.

Правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України прийнято постанову від 27.04.2007 року № 24, яка була
зареєстрована в Мін'юсті 22.06.2007 року за № 715/13982 і якою було затверджено
Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

Згідно із п.п.
3.8; 3.8.1; 3.8.2. зазначеного Порядку, перерахування розміру щомісячної
страхової виплати у разі зростання у попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки.

Підставою для
перерахування розміру щомісячної страхової виплати з 1 березня кожного року є
зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики.

4

Перерахування
розміру щомісячної страхової виплати проводиться виходячи з відкоригованої
заробітної плати на коефіцієнт підвищення страхових виплат, затверджений  правлінням Фонду социального страхування від нещасних випадків.

Коефіцієнти
підвищення страхових виплат у 2002 році - 1,193, у 2003 році -1,182, у 2004
році -1,152, у 2005 році - 1,238, у 2006 році - 1,203.

Тобто, станом на
22.06.2007 року на законних підставах Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України затвердив вищезазначені
коефіцієнти за 2002-2007 p.p., чого судом при
постановленні рішення після 22.06.2007 року не було взято до уваги.

За таких підстав
рішення суду в силу вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню із прийняттям
нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Брянка
Луганської області - задовольнити.

Рішення
Брянківського міського суду Луганської області від 27 червня 2007 року за
позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Брянка
Луганської області про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат -
скасувати і постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Брянка
Луганської області про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат -
відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, але протягом двох місяців може бути

оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

України.