УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
червня 2007 року                                                                                 м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої         Ясеновенко
Л.В.

суддів                                                                 БойчукаІ.В.,
ПнівчукО.В.

секретаря                                                           Пожар
Р.В.

адвоката                                                             ОСОБА_1,

представника                                                    ОСОБА_2
- ОСОБА_3

сторін                                                                 ОСОБА_4,  ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення
місця проживання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тлумацького
районного суду від 21 березня 2007р., -

встановила:

Ухвалою
Тлумацького районного суду від 21 березня 2007 року відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду від 30.11.2006 року у зв"язку з
нововиявленими обставинами в частині відмови у задоволенні зустрічного позову
про визначення місця проживання дитини.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_2. посилається на незаконність ухвали суду. Зокрема
він зазначає,  що при вирішенні питання
про визначення місця проживання дитини суд врахував те,  що ОСОБА_4 фактично займається вихованням
сина і згідно висновку служби у справах неповнолітніх в інтересах дитини
доцільно її проживання з матір"ю. Однак,
суду не було відомо про те,  що
ОСОБА_4 не мала наміру залишатись проживати в Україні,  а тому у січні 2007 року знову виїхала на
роботу в Італію.

Апелянт
також вважає,  що суду не було відомо і
про те,  що ОСОБА_4 фактично не займалась
вихованням дитини,  оскільки тривалий час
перебуває на роботі в Італії.

Крім
того,  ОСОБА_2. вказує на те,  що суд визначив місце проживання дитини з
порушенням вимог  ст. 161 п.2 СК,  оскільки ОСОБА_4 не має самостійного
заробітку.

Просить
ухвалу суду скасувати та ухвалити нову,
якою задовольнити заяву про перегляд рішення суду у зв"язку з
нововиявленими обставинами в частині визначення місця проживання дитини.

В
судовому засіданні ОСОБА_2. апеляційну скаргу підтримав з мотивів,  наведених у ній.

Справа №
22-ц-715/2007р.                           Головуючий
у 1 інстанції Боднаренко Г.Ю.

Категорія
35                                                   Доповідач
Ясеновенко Л.В.

2

ОСОБА_4 скаргу не
визнала,  та пояснила,  що обставини,  на
які посилається відповідач- позивач,  не
є нововиявленими,  оскільки були
предметом дослідження в суді першої інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно
до вимог  ст. 361 ч.2 п.1 ЦПК однією з
підстав для перегляду рішення суду у зв"язку з нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини,  що не
були і не могли бути відомі особі,  яка
звертається із заявою,  на час розгляду
справи.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_2. просив переглянути рішення Тлумацького районного суду від 30.11.2006р.
в частині визначення місця проживання дитини у зв"язку з нововиявленими
обставинами. Такими обставинами він вважав відсутність у ОСОБА_4 наміру
залишатись в Україні та помилковість висновку служби у справах неповнолітніх
про те,  що вихованням сина займається
мати.

Судом
встановлено,  що дана справа за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом про визначення
місця проживання дитини розглядається судом з 14 квітня 2006 року. Сторонам
двічі був наданий строк на примирення.

Відповідачу-позивачу
було відомо про те,  що ОСОБА_4 тимчасово
перебуває на роботі в Італії,  про що він
зазаначив у своїй зустрічній позовній заяві. Працівники служби у справах
неповнолітніх,  які проводили обстеження
матеріально-побутових умов батьків неповнолітнього та давали висновок про
те,  з ким доцільно залишити на вихованні
дитину,  також знали про те,  що позивачка-відповідачка періодично виїжджає
на роботу в Італію.

Відмовляючи
у задоволенні заяви ОСОБА_2,  суд дійшов
до правильного висновку про те,  що
обставини,  на які він посилається,  як на нововиявлені,  не є такими,
оскільки були предметом дослідження під час розгляду справи.

За
змістом  ст. 361 ЦПК України не
вважаються нововиявленими обставинами нові докази,  які виявлені після ухвалення рішення суду.

При
таких обставинах справи,  колегія суддів
не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  а ухвалу
Тлумацького районного суду від 21.03.2007 троку залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.