Справа № 22Ц - 1018/2007                                     Головуючий
у І інстанції Віговський C.I.
15                                                                     Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів : Олійника В.І.,
Данілова О.М.,

при секретарі
Велицькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма
„Нива" на рішення Сквирського районного суду Київської області від 20
грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма „Нива" про
визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) і стягнення судових
витрат та зустрічним позовом ТОВ Агрофірма „Нива" до ОСОБА_1 про стягнення
заподіяних збитків і усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що 29 січня 2002 року між нею - власником
сертифікату на земельну частку (пай) і відповідачем був укладений договір
оренди земельної частки (паю) розміром 3.76
умовних кадастрових гектарів строком на 9 років, тобто до 29
січня 2010 року.

Договір зареєстрований у Книзі записів реєстрації
договорів оренди земельних часток (паїв) Пищиківської сільської ради
Сквирського району Київської області за №686.
ОСОБА_1. вважала,
що вищевказаний договір необхідно визнати недійсним з огляду на наступне.

Державний комітет України по земельних ресурсах видав
Наказ № 5 від 17 січня 2000 (зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 23
лютого 2000 року за №101/4322), яким затвердив
форму Типового договору оренди земельної частки (паю).

В укладеному договорі оренди земельної частки (паю)
відсутні істотні умови, передбачені Типовим договором, а саме місцезнаходження
юридичної особи, повноваження ОСОБА_2, його паспортні дані, кадастрова
характеристика-земельної частки (паю), місце її розміщення, відсутній
кадастровий план, мета використання земельної частки (паю), форми орендної
плати не наведені в додатку до Договору, строки сплати орендної плати,
обов'язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату, відповідальність
орендаря за несвоєчасну сплату орендної плати, обов'язок орендаря здійснювати
комплекс заходів щодо охорони орендованих земель згідно з чинним
законодавством, набуття чинності з моменту його реєстрації (в договорі
зазначено - вступає
в силу з дня його підписання Сторонами).

2

Відсутність істотних умов, на думку позивачки
унеможливлює виконання договору і цим порушуються права позивачки вимагати
виконання договору.

У зв'язку з вищевказаним, позивачка просила суд визнати недійсним договір
оренди земельної частки (паю), укладений 29
січня 2002 року між
нею і Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Нива",
зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток
(паїв) Пищиківської сільської ради за № 686, з дати укладення та стягнути з
відповідача понесені нею судові витрати по справі.

Відповідач до попереднього судового засідання звернувся
до суду із зустрічною позовною заявою, зазначаючи, що ОСОБА_1. під приводом
отримання державного акту про право приватної власності на землю та в порушення
п.4.1. договору оренди, земельної частки (паю) від 29 січня 2002 року та ст. 32 Закону України
„Про оренду землі" в односторонньому порядку розірвала зазначений договір
шляхом самовільної оранки та обробітку землі. Внаслідок вказаних дій Товариства
з обмеженою відповідальністю „Агрофірмі „Нива" було завдано збитків на
суму 32797 грн. 24 коп.

У зв'язку з цим Товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма
„Нива" у зустрічній позовній заяві просило суд стягнути з ОСОБА_1зазначені
збитки та зобов'язати її не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 20 грудня 2006 року позовну
заяву ОСОБА_1задоволено.

Визнано недійсним Договір оренди земельної частки (паю) від 29 січня 2002 року, укладеного
між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Нива".

Зобов'язано Пищиківську сільську Раду Сквирського району Київської області
скасувати державну реєстрацію зазначеного Договору оренди земельної частки
(паю) та внести відомості про це до Книги реєстрації договорів оренди земельних
часток (паїв).

У задоволенні зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Нива" до ОСОБА_1відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма
„Нива" з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права
ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового про відмову у
позові ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Нива"
про визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) і задоволення
зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальності агрофірми „Нива"
до ОСОБА_1про стягнення заподіяних збитків на суму 32797 грн. 24 коп. та
спонукання останньої до укладення договору оренди землі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 січня 2002
року між ОСОБА_1 - власником
сертифікату на земельну частку (пай) і ТОВ „Агрофірмою „Нива" був
укладений договір оренди земельної частки (паю) розміром 3, 76 умовних
кадастрових гектарів строком на 9
років, тобто до 29 січня 2010 року.

3

Зазначений Договір зареєстрований у Книзі записів
реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Пищиківської сільської ради
Сквирського району Київської області за № 686 (а.с.9).

В укладеному договорі оренди земельної частки (паю) відсутні істотні умови,
передбачені Типовим договором оренди земельної частки (паю), форма якого
затверджена Наказом № 5 від 17 січня 2000 (зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 23 лютого 2000 року за №101/4322), а саме місцезнаходження
юридичної особи, повноваження ОСОБА_2, його паспортні дані, кадастрова
характеристика-земельної частки (паю), місце її розміщення. Відсутній
кадастровий план, мета використання земельної частки (паю). Форми орендної
плати не наведені в додатку до Договору, а також строки сплати орендної плати,
обов'язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату, відповідальність
орендаря за несвоєчасну сплату орендної плати, обов'язок орендаря здійснювати
комплекс заходів щодо охорони орендованих земель згідно з чинним
законодавством, та набуття чинності з моменту його реєстрації (в договорі
зазначено - вступає
в силу з дня його підписання Сторонами).

14 липня 2005 року ОСОБА_1. отримала
Державний акт на право власності на земельну ділянку, розміром 3.9148 га. (а.с.15).

20 лютого 2006 року,
представником ОСОБА_1., на ім'я
директора ТОВ Агрофірма „Нива" ОСОБА_2 був направлений лист з пропозицією
привести договірні відносини у належний стан (а.с.10-14). Відповіді на даний
лист адміністрацією ТОВ Агрофірма „Нива" не надано.

У квітні 2006 року
ОСОБА_1. розпочала
оранку та обробіток земельної ділянки, виділеної їй відповідно до Державного
акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Суд вірно послався на законодавство, що діяло на момент укладення договору
оренди земельної частки (паю) і на ЦК
України, який набув чинності 1
січня 2004 року.

Станом на 29
січня 2002 року,
тобто на день укладення договору оренди

земельної частки (паю), в силу п.4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України

правовідносини щодо оренди земельних часток (паїв)
регулювалися Указом

Президента України від 3 грудня 1999
року за № 1529/99 „Про
невідкладні заходи

щодо
прискорення   реформування   аграрного
сектору   економіки",                   Наказом

Держкомзему
України     від 17 січня 2000 року №5 „Про
затвердження форми типового договору оренди земельної частки (паю)".

Відповідно до вказаних нормативних актів договір оренди
земельної частки (паю) повинен укладатися в письмовій формі.

Згідно ст.48 ЦК
УРСР ( в редакції 1963
року ) недійсною
є та угода, що не відповідає вимогам закону.

4

Відповідно до ст.
153 ЦК УРСР (в редакції 1963
року), договір вважається укладеним, якщо між сторонами в потрібній у
належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті
умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів
даного виду.

Частина 1 ст.638 ЦК України
передбачає договір укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з
усіх істотних умов договору.

Згідно з ч.2 ст.638 ЦК
України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

За змістом ст.648 ЦК
України зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу державної
влади обов'язкового для сторін договору, має відповідати цьому акту.

Особливості укладення договору на підставі правового акта органу
державної   влади встановлюються
актами   цивільного законодавства.

Договір оренди земельної частки (паю) укладався на виконання вимог Указу
Президента України „Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування
аграрного сектора економіки" від 3
грудня 1999 року №1529/99, який передбачав
запровадження обов'язкового укладання підприємствами, які використовують землю
для сільськогосподарських потреб, Договору оренди земельної частки (паю), з
виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на
земельну ділянку

виникає після одержання її власником документа, що
посвідчує право власності та

його державної реєстрації.

Частина 1 ст.126
ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку посвідчується
державними актами.

Частина 2
ст.124 ЗК України передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають
у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної
ділянки і орендарем.

Пункт 8 Перехідних
положень ЗК України передбачає, що сільськогосподарські підприємства, які до
введення у дію цього Кодексу уклали з власниками земельних часток (паїв)
договори оренди, можуть за бажанням власників цих часток (паїв) замовити
землевпорядній організації виконання землевпорядних робіт, необхідних для
виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), видачі їх власникам
державних актів право власності на землю та оплатити виконання таких робіт.
Сільськогосподарські підприємство має переважне право на оренду земельних
ділянок у таких громадян на строк, що був обумовлений у договорі оренди
земельної частки (паю), або за погодженням сторін на інший строк.

Згідно ст.13 Закону України „Про оренду землі"
договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві
земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар
зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та
вимог земельного законодавства.

Розділ IX Перехідних положень цього Закону передбачає : а)право
власників сертифікатів   на  право
на  земельну  частку
(пай)   до   виділення їм   в
натурі

5

(на
місцевості) земельних ділянок укладати договори оренди земель
сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з
урахуванням вимог раціональної організації території і компактності
землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього
закону; б) після виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам
земельних часток (паїв), договір оренди землі переукладається відповідно до
державного акту на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що
і раніше укладений.

ОСОБА_1, як власнику сертифікату, місце розташування
земельної ділянки отримання Державного акту не визначалось, договір оренди
земельної частки (паю) з ТОВ Агрофірма „Нива" на підставі Закону України
„Про оренду землі" вона не укладала, а тому суд першої інстанції вірно
вважав, що на неї не розповсюджуються положення частини 2 Розділу IX
Перехідних положень Закону України „Про оренду землі".

З дати отримання Державного акта на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_1
ТОВ Агрофірма „Нива" не набуло у встановленому законодавстві порядку
права на оренду її земельної ділянки, а тому суд прийшов до правильного
висновку, що воно не має правових підстав ставити питання про відшкодування
збитків та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильних
висновків щодо задоволення позовної заяви ОСОБА_1та відмови у задоволенні
зустрічної позовної заяви ТОВ „Агрофірма „Нива?.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення
судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують
висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення
постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
Агрофірма „Нива" відхилити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 20 грудня 2006 року залишити
без змін.

6

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.