Справа №2-85/2007р., №2-338/07р.
РІШЕННЯ

іменем   України

10 травня 2007 року                          Петровський
районий суд м. Донецька у складі:

Головуючого
судді                Бабакова В.П.

при секретарі                          Дівів'євої Я.О.

за участью позивача
ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_2., відповідачів ОСОБА_3О., ОСОБА_4.,
представника відповідачів ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому засіданні
у м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3 та ОСОБА_4про визнання
договору недійсним та стягнення суми авансу, та за зустрічним позовом ОСОБА_3
та ОСОБА_4до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3О. та ОСОБА_4. про визнання недійсним попереднього
договору купівлі-продажу квартири та стягнення суми авансу. Вона посилається на
те, що 06.08.2006 року нею
та відповідачами було укладено письмовий попередній договір про те, що
відповідачі продадуть їй, а вона купить квартиру АДРЕСА_1 за 12000
доларів США. За цим договором вона передала відповідачам аванс у сумі 1000 доларів США. Вона вселилась у
вказану квартиру, і в вересні 2006
року встановила недоліки квартири, а саме під час дощу стіни сиріли, з них
падала штукатурка, з'явився грибок. У зв'язку з встановленими недоліками вона
запропонувала відповідачам розірвати вказаний договір, але вони відмовились.

Відповідачі
звернулися до суду з зустрічним позовом до позивачки про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Вони посилались на те, що позивачка,
перебуваючи в їх квартирі, знищила їх майно: шафу, холодильник, диван, 4 стули, стіл,
гардино 9 метрів,
ква крісла, посуду, шпалери 12
метрів, а всього на суму 1640
грн. Крім того вона заподіяла їм моральну шкоду в сумі 5000 грн. у зв'язку з
відмовою позивачки купити їх квартиру та знищенням майна.

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1.
підтримала свій позов та просила його задовольнити, а у задоволенні
зустрічного позову відмовити. Вона пояснила, що відповідачі заявили їй, що
вказане майно їм не потрібно і відповідач ОСОБА_4
сам виніс майно у двір. Моральну шкоду вона їм не заподіяла, оскільки
правомірно відмовилась від купівлі неякісної квартири.

Представник
позивачки ОСОБА_2. її позов підтримав, просив його задовольнити, а у
зустрічному позові відмовити.

Відповідачка
ОСОБА_3. підтримала свій позов, просила його задовольнити, а у позові ОСОБА_1.
відмовити. Вона пояснила, що позивачка необгрунтовано відмовилась від купівлі
квартири, її доводи про неякісність квартири не відповідають дійсності, тому

2

повертати їй завдаток в сумі 1000 доларів США вона не згодна.
Крім того, попереднім договором передбачено, що у разі відмови позивачки від
купівлі квартири вона повинна сплатити штраф у розмірі завдатку. Перебуваючи в
квартирі, позивачка знищила вказане у позовній заяві майно та завдала їм
моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_4
також підтримав свій позов, просив його задовольнити, а у позові ОСОБА_1.
відмовити. Він також пояснив, що позивачка необгрунтовано відмовилась від
купівлі квартири, її доводи про неякісність квартири не відповідають дійсності,
тому повертати їй завдаток в сумі 1000 доларів США він не згоден. Крім того,
попереднім договором передбачено, що у разі відмови позивачки від купівлі
квартири вона повинна сплатити штраф у розмірі завдатку. Перебуваючи в
квартирі, позивачка знищила вказане у позовній заяві майно та завдала їм
моральну шкоду.

Представник відповідачів ОСОБА_5. підтримав їх позов,
просив його задовольнити та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1. підлягає задоволенню, а у задоволенні
зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

З попереднього договору сторін вбачається, що 06.08.2006 року вони
домовились про те, що у майбутньому відповідачі продадуть, а позивачка купить
належну їм квартиру за 12000
доларів США. У цьому
договорі зазначено, що відповідачі зобов'язані продати, а позивачка зобов'язана
купити вказану квартиру. Між тим, продати або купити квартиру - це право, а не
обов'язок осіб, що передбачено ч.3 ст. 203
ЦК України. Тому позивачка мала право відмовитись від свого наміру купити
квартиру. Оскільки попередній договір не відповідає вказаним вимогам, то згідно
зі ст.. 215 ч.1 ЦК України його
слід визнати недійсним.

Укладаючи попередній договір від 06.08.2006
року про купівлю-продаж квартири, сторони зазначили у договорі, що
позивачка передала відповідачам завдаток в сумі 1000 доларів США.
Між тим, сплачену позивачкою суму 1000
доларів США не можна
вважати завдатком, оскільки згідно ст.
570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається в рахунок
належних за договором платежів на підтвердження зобов'язання і на забезпечення
виконання цого договору. Сторони не заперечують, що договір купівлі-продажу між
ними не було укладено. Намір на укладення такого договору, тобто попередній
договір сторін, не є договором купівлі-продажу, а тому сплачена ОСОБА_1. сума є
авансом, а не завдатком. Те, що вказана сума є аванс, підтверджено розпискою
ОСОБА_3., в якій
зазначено, що вказану суму ОСОБА_1.
сплатила за квартиру, яку мала намір купити. Доводи відповідачів про те, що
сплачена ОСОБА_1. сума не підлягає поверненню, оскільки вона повинна сплатити
штраф згідно попередньому договору, не ґрунтуються на законі. Оскільки ОСОБА_1. сплатила
ОСОБА_3. аванс в
сумі 1000 доларів США, що складає 5050 грн., а квартиру
не купила, сплачена нею сума підлягає поверненню. Вказана сума підлягає
стягненню з відповідачів, оскільки позивачка згідно попереднього договору
передала вказану суму обом відповідачам.

Відмовляючи
у задоволенні зустрічного позову, суд виходить з того, що відповідачі не надали
суду достовірних доказів про те, що позивачка знищила їх майно та завдала їм
матеріальну шкоду знищенням майна та відмовою від купівлі квартири. Доводи
позивачки про те, що відповідачі посилались на непотрібність їм майна, що
відповідач ОСОБА_4 сам
виніс майно у двір, не спростовані. Показання свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_7. про
те, що вони бачили у дворі майно відповідачів, не свідчать про те, що його
винесла позивачка. Вони пояснили суду, що не бачили хто виносив майно. Свідок ОСОБА_8. підтвердив суду
що його мати - позивачка,
майно відповідачів у двір не виносила. Свідок ОСОБА_9. пояснив суду, що бачив
як відповідач ОСОБА_4 разом з
незнайомими людьми виносив майно у двір.

3

Згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати, а
саме 51  грн.  судового
збору та 30 грн. інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього
81 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 570 ЦК України,
ст. ст. 213-215 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати попередній
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 6 серпня 2006 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_1 з іншого, недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4солідарно на користь ОСОБА_1    5050 грн. авансу та судові витрати у сумі
81 грн. Всього 5131 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4до ОСОБА_1про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до
Петровського районного суду м. Донецька протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької області через Петровський районний
суд м. Донецька протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.