Справа № 22Ц-501     Головуючий в 1 інстанції Островська
Категорія 41                                   Доповідач
в 2 інстанції Юровська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів:
Суханової Є.М., Яворського М.А.,

при секретарі Колесник
Н.І. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційнами скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області від 24 липня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4про стягнення моральної шкоди, третя особа - ОСОБА_5, та за зустрічним
позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24
липня 2006 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. вважає рішення в частині відмови в
задоволенні її позовних вимог незаконним, просить в цій частині його скасувати
і стягнути на її користь моральну шкоду за знищення фруктових дерев,
посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_4., ОСОБА_7. вважають рішення незаконним, просять ухвалити нове  рішення,
яким  відмовити  у
задоволенні  позовних  вимог

ОСОБА_1.
та задовольнити їх зустрічний позов, посилаючись на порушення вимог
матеріального та процесуального права.

Апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено,
що сторони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Біла Церква, між ними
на протязі багатьох років триває спір та склались неприязні відносини. На
земельній ділянці біля будинку росли багаторічні фруктові дерева, які були
посаджені ще матір'ю сестер. 30 вересня 2005 року зазначені дерева були зрізані
під корень, і
кожна із сторін звинувачує в цьому іншу сторону.

В судовому засіданні не встановлено безспірних
переконливих доказів, яка саме із сторін винна у знищенні дерев. Органами
внутрішніх справ за заявою сторін проводились неодноразові перевірки з цього
приводу і в порушенні кримінальної справи щодо кожної із сторін за ст. 194 КК
України було відмовлено за відсутністю в їх діях складу злочину постановою від
21 березня 2006 року, в якій було зазначено, що 30 вересня 2005 року близько 10
години на подвір'я сторін зайшов невідомий чоловік, який бензопилою зрізав
стару грушу.

За таких обставин колегія суддів погоджується з
висновками суду про відмову в задоволенні позовних вимог кожної із сторін за їх
недоведеністю.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без зміни.

В   апеляційній
скарзі   не   приведено
доводів,   які   б спростовували висновки суду, викладені в
рішенні.

Керуючись
ст.ст.307,.308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4відхилити, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 24 липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту її проголошення.