Справа №
4713                                     Суддя
1-ї ін.- Кротінов В.О.
- 2                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області у складі

Головуючої -
Шабанової В.О.

Суддів -
Стратіло В.І.,  Резникової Л.В.

При секретарі-
Кошмак Т.С.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

На
рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 10 квітня 2007 року

За
позовом ОСОБА_2  ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання угод недійсними,  визнання права власності на частину будівлі,
-

Третя особа
приватний нотаріус ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Донецька
від 10 квітня 2007 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2  ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання угод недійсними,  визнання права власності на частину будівлі.

На дане
рішення подана апеляційна скарга представником позивачів за дорученням
ОСОБА_1,  в якій ставиться питання про
скасування рішення суду,  направлення
справи на новий судовий розгляд.

Апелянт
посилається на порушення судом при розгляді справи норм цивільно-процесуального
законодавства,  зокрема судом повно та
всебічно не дослідженні обставини по справі,
пов"язані з наявністю повноважень у директора ТОВ „Строитель" на продаж
адміністративної будівлі товариства,
неправильно застосувані норми матеріального законодавства. Згідно з
постановою господарського суду від 13.04.2004 року право власності на спірну
будівлю встановлено за ТОВ „Строитель",  а не ОСОБА_4

Заслухавши
доповідача,  представника позивачів за
дорученням,  представника відповідача
ОСОБА_5,  перевіривши матеріали справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  рішення суду підлягає
залишенню без змін,  з наступних підстав.

З
обставин справи вбачається,  що
16.11.2006 року позивачі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. звернулись в суд з позовом до ТОВ
„Строитель" ,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання угод,
пов"язаних з купівлею-продажем будівля недійсними,  визнання права власності на частину будівлі.

В заяві
позивачі зазначали,  що 21.10.2003 р. між
ТОВ „Строитель" та ОСОБА_4
укладено договір купівлі-продажу адміністративної будівлі товариства,  розташованої за адресою: м.  Донецьк,
вул Стадіонна,  30.

В
подальшому,  згідно з договором
купівлі-подажу від 31.01.2006 p.,  ОСОБА_4 продав будівлю ОСОБА_5

Просили
визнати договори недійсними з тих підстав,
що,  директор ТОВ „Строитель" Матасов
Л.І.,  при укладанні договору
купівлі-продажу з ОСОБА_4,  не мав
належних повноважень на вчинення вказаної угоди. Прийняття рішень відносно
відчуження нерухомості,  відповідно до
статуту ТОВ „Строитель"
належить зборам засновників.

Збори
засновників від 21.10.2003 р.,  на думку позивачів,  відбулись після здійснення угоди і були
неправомочними.

Крім
того позивачі ставили питання про поновлення їх- ОСОБА_2. таОСОБА_3. у складі
засновників,  посилаючись на те,  що рішенням зборів вони були неправомірно
виключені із засновників товариства (а.с.
13 зв.-14)..

В
процесі розгляду даної справи по суті ТОВ „Строитель"
ліквідовано без правонаступництва,
що підтверджується штампом держреєстратора на свідоцтві про державну
реєстрацію товариства,  а також
відповідними документами на а.с.
122,  228-230, 234, 241)

Ухвалою
Ленінського районного суду м.  Донецька
від 07.02.2007 року ТОВ „Строитель"
вилучений з числа відповідачів по справЦ а.с.  170)

У
зв"язку з ліквідацією товариства позивачі уточнили позовні вимоги,  відносно предмету позову. Просили розглянути
їх вимоги відносно визнаання недійсними договорів купівлі-продажу,  визнати за ОСОБА_2 таОСОБА_3. право вланості
на частину будівлі. Решту позовних вимог (про поновлення у складі засновників
товариства не розглядати) (а.с. 181-183).

Згідно з
положеннями  ст.  115 ЦК
України,   ст.  12 Закону України „Про господарські
товариства" від 19.09. 1991 p.,  товариство
( а не його засновники) є власником майна,
переданого йому засновниками товариства у власність,  майна набутого на підставах,  що не заборонені законом.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд першої
інстанції правильно виходив з того,  що
позивачів не є суб"єктами,  яким
належить право оскарження угод укладених товариством . Саме товариству,  як учаснику угоди,  належить право оспорювати у встановленому
порядку договори,  що є предметом
позовної заяви.

Даний
висновок суду відповідає обставинам справи та вказаним вище нормам закону.

У
зв"язку з цим,  доводи апеляційною
скарги стосовно неповноти дослідження судом обставин по справі,  неправильним застосуванням норм матеріального
законодавства є необгрунтованими.

Не можна
прийняти до уваги і доводи апеляційної скарги,
щодо належності права власності на момент укладання угоди між Прутковим
та Карієм товариству „Строитель"
( а не ОСОБА_4),  згідно з
постановою господарського суду від 13.04.2004 року.

Згідно з
витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,  нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу,  довідкою приватного
нотаріуса від 31.01.2006 p.,  витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів
нерухомого майна,  рішення третейського
суду від 03.11.2005 р. ,  на момент
укладання договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на
спірну будівлю належалоОСОБА_4.. (а.с.
17, 19, 22, 23, 24, 25, 26).

Позовні
вимоги стосовно отримання частки майна товариства у зв"язку з його
ліквідацією позивачами не заявлялись в даній справі. Тому доводи представника
позивачів з цього приводу є безпідставними.

Рішення
суду відповідає вказаним в вище нормам матерального права.  ст.
ст.  10,  11, 60,
212- 215 ЦПК України і підстав для його скасування в межах доводів
апеляційної скарги,  немає.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Донецька
від 10 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
може бут оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.