Справа
№ 22ц-4855/07                                     Головуючий
у 1 інстанції Мирошниченко
13                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
червня 2007р.                                                                                                м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                               Соломахи
Л.І.

суддів                                                            Олєйникової
Л.С. ,  Солодовник О.Ф.

при
секретарі                                                               Іванові
В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовними

заявами

ОСОБА_1
доОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання договору
дарування житлового будинку недійсним

ОСОБА_3
доОСОБА_2 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним

з
апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 на рішення Петровського районного суду м. Донецька від 16 квітня
2007р.,  -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Петровського районного суду м. Донецька від 16 квітня 2007р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1  до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3. про визнання недійсним
договору дарування житлового АДРЕСА_1 від 08 травня 2003р.,  укладеного між ОСОБА_5,  яка діяла на підставі довіреності від імені
ОСОБА_3.,  та ОСОБА_2

Відмовлено
в задоволенні позову ОСОБА_3. до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування житлового АДРЕСА_1 від 08 травня 2003р.,  укладеного між ОСОБА_5,  яка діяла на підставі довіреності від імені
ОСОБА_3.,  та ОСОБА_2

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та направити справу на новий
розгляд,  посилаючись на порушення судом
норм процесуального права.

В
апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3. - ОСОБА_4. просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_3.,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм матеріального права.

В
апеляційній інстанції позивач ОСОБА_1  та
її представник - адвокат ОСОБА_6. доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача ОСОБА_3. - ОСОБА_4. доводи апеляційної скарги також
підтримав.

Представник
відповідача ОСОБА_2. - ОСОБА_7,  третя
особа ОСОБА_5 проти доводів апеляційних скарг заперечували,  просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавшій
суддю-доповідача,  пояснення позивача
ОСОБА_1  та її представника
ОСОБА_6.,  представника позивача ОСОБА_3.
- ОСОБА_4.,  представника відповідача
ОСОБА_2. - ОСОБА_7,  третьої особи
ОСОБА_5,  дослідивши матеріали цивільної
справи,  апеляційний суд вважає,  що обидві апеляційні скарги підлягають
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін з наступних підстав:

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив,
що ОСОБА_3 був власником житлового АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
спадщину за заповітом,  виданого 17 липня
1981р. державним нотаріусом Другої Донецької нотаріальної контори. Згідно
свідоцтва про спадщину спадкове майно складається з жилого будинку,  розташованого вАДРЕСА_1; на земельній ділянці
знаходяться жилий будинок жилою площею 19, 5кв.м,  літня кухня,
сіні,  два сараї,  убиральня,
паркан,  замощення,  водопровід (а.с. 23).

Рішенням
виконкому Петровської районної ради м. Донецька від 13 листопада 2002р. в
експлуатацію були прийняті літня кухня літ. В,
гараж літ. І та два сараї літ. Ж,
З поАДРЕСА_1

Рішенням
виконкому Петровської районної ради м. Донецька від 13 листопада 2002р. ОСОБА_3
дозволено будівництво нового будинку літ. Е-2 на земельній ділянці АДРЕСА_1.

Рішенням
виконкому Петровської районної ради м. Донецька від 11 грудня 2002р. ОСОБА_3
дозволено продаж недобудованого будинку літ. Е-2 готовністю 60% по АДРЕСА_1

Нотаріально
посвідченим дорученням від 21 червня 2002р. ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_5
розпоряджатися,  у т.ч. продати,  подарувати,
належним йому на праві приватної власності жилим будинком з надвірними
побудовами та спорудами за АДРЕСА_1.

Договором
дарування від 08 травня 2003р.,
посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_8.,  ОСОБА_5,  яка діяла на підставі доручення від 21 червня
2002р. в інтересах ОСОБА_3.,  подарувала
ОСОБА_2. жилий будинок АДРЕСА_1. На зазначеній земельній ділянці,  зокрема,
розташовані: житловий будинок літ. А-1 та недобудований житловий будинок
готовністю 60% літ. Е-2,  надвірні
будівлі - літня кухня літ. В,  гараж літ.
І,  два сараї літ. Ж,  3 (а.с. 32).

Відмовляючи
позивачам в задоволенні позову,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
договір дарування укладено відповідно до вимог
ст. 243-244,   ст. 227 ЦК УРСР 1963р,  який діяв на час укладення договору,  підстави для визнання його недійсним
відсутні.

Вказані
висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та обставинам
справи.

Позивачі
ОСОБА_1  та ОСОБА_3 просили визнати
договір дарування недійсним на підставі
ст. 48 ЦК УРСР 1963р.,  як такий,
що не відповідає вимогам закону.

Вони
вважають,  що договір дарування укладений
з порушенням вимог  ст. 23 КпШС
України,  згідно якої для укладення угод
по відчуженню спільного майна

з

подружжя,  що потребують обов'язкового нотаріального
засвідчення,  згода другого з подружжя
повинна бути висловлена у письмовій формі.

Відмовляючи
позивачам в задоволенні позову,  суд
першої інстанції правильно виходив з того,
що зазначені вимоги закону при укладенні договору не порушені.

Допитана
в судовому засіданні як третя особа ОСОБА_9.,
яка з 1992р. і на час укладення договору дарування перебувала у шлюбі з
ОСОБА_3.,  підтвердила факт особистого
надання нею нотаріусу згоди на дарування її чоловіком ОСОБА_3. жилого будинку
по АДРЕСА_1.

До
апеляційного суду вона також надала заяву,
згідно якої проти доводів апеляційної скарги заперечує і просить рішення
суду залишити без змін.

Третя
особа ОСОБА_5 і в суді першої інстанції,
і в засіданні апеляційного суду підтвердила,  що дружина ОСОБА_3. -ОСОБА_9. давала
нотаріусу письмову згоду на укладення договору дарування.ОСОБА_9. ходила до
нотаріальної контори разом з нею.

Пояснення
третіх осібОСОБА_9. та ОСОБА_5 підтверджуються копією договору дарування,  який наданий до суду приватним нотаріусом
ОСОБА_8. На цій копії із зворотної сторони є заяваОСОБА_9. про згоду на
укладення договору дарування із службовою відміткою нотаріуса про встановлення
особиОСОБА_9.,  справжність її підпису та
перевірку факту придбання будинку під час шлюбу (а.с. 71).

Зазначені
дії нотаріуса відповідають вимогам п.35 „Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994р.
№18/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994р. за
№152/361,  яка діяла на час посвідчення
спірного договору.

З
матеріалів справи встановлено,  що під
час укладення договору дарування порушення волі другого з подружжя,  а саме, ОСОБА_9. не було.

Крім
того,  апеляційний суд вважає,  що ні позивач ОСОБА_1 ,  якій станом на 08 травня 2003р. взагалі не
було відомо про існування АДРЕСА_1,  ні
ОСОБА_3,  від імені якого був укладений
договір,  не вправі вимагати визнання
договору дарування від 08 травня 2003р. недійсним в зв'язку із відсутністю
згоди другого з подружжя на укладення договору,
оскільки відсутність такої згоди саме їх права не порушує.

Доводи
апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_3. - ОСОБА_4. про
невідповідність договору дарування вимогам частини 1  ст. 63 та частини 1  ст. 105 ЦК
УРСР 1963р. не заслуговують на увагу.

Рішенням
виконкому Петровської районної ради м. Донецька від 13 листопада 2002р. ОСОБА_3
дозволено будівництво нового будинку літ. Е-2 на земельній ділянці
АДРЕСА_1,  що спростовує доводи
апеляційної скарги про те,  що
будівництво АДРЕСА_1 на час укладення договору дарування було самовільним.

Угода
про дарування незакінченого будівництвом будинку літ. Е-2 готовністю 60% по
АДРЕСА_1 була посвідчена нотаріусом на підставі рішення виконкому Петровської
районної ради м. Донецька від 11 грудня 2002р.,
що відповідало вимогам П.54 ^Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994р.
№18/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994р. за
№152/361.

Згідно
доручення від 21 червня 2002р. ОСОБА_3 уповноважував ОСОБА_5
розпоряджатися,  в тому числі
подарувати,  належним йому на праві
приватної власності жилим будинком з надвірними побудовами та спорудами
заАДРЕСА_1(а.с. 31).

4

В цьому
дорученні не зазначено,  що ОСОБА_3 уповноважує
ОСОБА_5 розпоряджатися лише часткою споруд,
що розташовані по АДРЕСА_1,  а
саме,  житловим будинком під літерою А-1
з надвірними побудовами.

Представник
позивача ОСОБА_4. визнає,  що на час
укладання доручення недобудований будинок літера Е-2 на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 фактично існував.

В
дорученні відсутні будь-які обмеження повноважень ОСОБА_5 по розпорядженню
недобудованим будинком під літерою Е-2.

Враховуючи
викладене,  доводи представника позивача
ОСОБА_4. про перевищення ОСОБА_5 під час укладення договору дарування своїх
повноважень,  оскільки довіреність від 21
червня 2002р. стосувалася лише жилого будинку під літерою А-1,  не заслуговують на увагу.

Доводи
апеляційної скарги позивача ОСОБА_1  про
порушення судом першої інстанції процесуального закону також не заслуговують на
увагу.

Суд
обґрунтовано у відповідності до п.4  ст.
201 ЦПК України відмовив позивачу ОСОБА_1
в її клопотанні про зупинення провадження по цій справі до розгляду
Верховним Судом України її касаційної скарги на рішення Петровського районного
суду м. Донецька від 19 жовтня 2006р.,
залишене без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14
грудня 2006р.,  яким визнаний недійсним договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1 в м. Донецьку,
укладений 06 грудня 2005р. між ОСОБА_3. та ОСОБА_1

Відповідно
до  ст. 27,   ст. 36 ЦПК України явка третіх осіб до суду
це їх право,  а не обов'язок,  а тому неявка третьої особи - нотаріуса
ОСОБА_8. у судове засідання не порушує права позивача ОСОБА_1

Суд
першої інстанції повно та всебічно перевірив обставини справи,  дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права,  підстав для скасування рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги не має,
доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків
суду,  тому відповідно до частини 1  ст. 308 ЦПК України апеляційні скарги
підлягають відхиленню,  а рішення суду
залишенню без змін.

Керуючись  ст. 307,
ст. 308,   ст. 314,   ст. 315 ЦПК України,  апеляційний суд Донецької області,  -

УХВАЛ ИВ-

Апеляційні
скарги позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Петровського районного суду м. Донецька від 16 квітня 2007р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.