справа № 2-39/07-06
березня 2007р.                                                                                    м.
районний суд м. Харкова
складі: головуючого -                                   судді
секретарі                                                     Плохой В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовам
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна, -
Позивачка ОСОБА_1. у
2003р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про визнання за нею права
власності на Ч частину майна, яке є їх спільною власністю з відповідачем.
В період слухання справи позивачка неодноразово уточнювала свої позивні
вимоги, в останній редакції котрих просила визнати за нею право власності на Ч
частину 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2. При
цьому вона посилалась на наступне. Фактично шлюбні відносини були ними створені
з початку 1997р. Шлюб був зареєстрований 14 лютого 1998р. Вказана квартира була
зареєстрована за відповідачем згідно з договором № Н10-59 купівлі-продажу від
15.01.1998р., тобто тоді, коли сторони по справі вже фактично підтримували шлюбні
21 січня 2003р. ПН ХМНО ОСОБА_3. посвідчила договір дарування спірної
квартири, згідно до якого вона стала власницею Ч частини квартири АДРЕСА_1.
Вартість предмету правочину становила 8316,50грн. Ця квартира є єдиним місцем
мешкання її самої та її неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вона
вважає правильним, щоб квартира в порядку розподілу майна в цілому належала їй.
Крім того, в період слухання справи державним виконавцем
було зроблено опис майна, яке знаходилось за адресою спірної квартири. Згідно
спірного майна становить 9474,50грн. З цього майна вона просить виділити в її
власність 6 найменувань предметів на загальну вартість 2168,50грн., а саме:
водонагрівач „Термекс" вартістю 504грн., телевізор „Реінфорт"
вартістю 409,50грн., плиту газову „Брест" вартістю 34 5грн., комплект
меблі для кухні вартістю 580грн., холодильник „Норд" вартістю 330грн. на
загальну вартість 2168,50грн. У власності ОСОБА_2. залишити майно, загальною
вартістю 6 480грн, а саме: меблі для житлової кімнати вартістю 1770грн., м'яку
меблю вартістю 2100грн., радіотелефон „Панасоник" вартістю 20 грн., меблю
для вітальні вартістю 930грн., шафу вартістю 1540грн, кухонний комбайн „Браун"
вартістю 120грн. Крім того, розподілу між подружжям не підлягає майно загальною
вартістю 82 6грн. (меблі для дитячої кімнати, комп'ютерний стіл), яке належить
В період їх шлюбу з ОСОБА_2. на ім'я останнього були придбані автомобілі,
котрими вона особисто ніколи не користувалась, а саме „Рено-19" модель
355144 вартістю 23 900грн., 1995р. випуску, та автомобіль джип „Хонда CR-V" 1999г. випуску,
вартістю 84 775грн. Орієнтовна вартість названих автомобілів визначена торговою
фірмою „АВТОЛЮБИТЕЛЬ" в 2005р. та в цілому складає 108 675грн., частка
кожного з подружжя - 54 337,50грн.
Таким чином належна їй компенсація за автомобілі та
майно, як вважає позивачка, становить 56 493,25грн.
Крім того, відповідач є засновником ТОВ ВКП „Варіант", його частка в
статутному фонді є їх спільною власністю. А також власником акцій
пансіонату  „Солнечная  долина",
який  розташований  в
Чорноморського району с.
Оленівка, вул. Єлісєєва, 25. Цей пансіонат до наступного часу діє та є
рентабельним підприємством.
Ухвалою суду по справі було відкрито провадження.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі з
урахуванням уточнень.
Відповідач жодного разу в суд не з'являвся. Приймаючи до уваги те, що
відповідач неодноразово повідомлявся про слухання справи належним чином, але в
судове засідання не з'являвся, не повідомляв про причини своєї відсутності, суд
вирішив заслухати справу в його відсутності.
Вислухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали
справи, суд встановлює наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Шлюб між ОСОБА_2. та ОСОБА_1. було зареєстровано 14 лютого 1998р.
Згідно з договором № Н10-59 купівлі-продажу, зареєстрованого 15.01.1998г.
БН та ОФ „Україна", а також договору дарування, посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3. 21.01.03р. трьохкімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1
належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності, по Ч частині
кожному. Тривалий час в квартирі за зазначеною адресою мешкає ОСОБА_1. з неповнолітньою
донькою - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця квартира є єдиним їх місцем мешкання. Після
припинення шлюбно-сімейних відносин ОСОБА_2. фактично в квартирі не живе, що
підтверджується актом КЖЕП- 7 Київського району від 17.09.04р.
Без згоди своєї дружини відповідач зробив відчуження майна, яке було їх
сумісною власністю, а саме автомобілів „Рено-19" та джип „Хонда CR-V" загальною
вартістю 108 675грн., частка кожного з подружжів становить 54 337,50грн.
Суд вважає доцільним розподілити спільне майно, що знаходиться в квартирі
АДРЕСА_1 за варіантом, пропонованим ОСОБА_1., залишивши їй частку майна на суму
2 168,50грн., в тому числі майно дитини на загальну суму 826грн. Таким чином,
різниця між вартістю майна, яке повинно належати позивачці та яка залишається у
її власності, становить 58 661,75грн.
Згідно відомостей, викладених у довідці-характеристиці від 13.11.02р. КП ХМ
БТІ вартість квартири, з урахуванням коефіцієнтів індексації, становить 16
633грн., тобто Ч її частина, яку ОСОБА_1.
просить передати у її власність, складає 8 316,50грн. З урахуванням майна,
на котре вона претендує, вартість її частки в спірному майні становить 10
Приймаючи до уваги те, що частка кожного з подружжя складає 58 661,75грн.,
що значно перевищує вартість того на що претендує позивачка, а також те, що при
цьому вона ніякої компенсації не вимагає, ні на які цінні папери та частки в
уставних фондах ОСОБА_2. не претендує, суд вважає її вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 61, 208, 209,
212-215, ЦПК України, ст.ст.69, 71 СК України, ст.ст. 358, 365 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
що є спільною власністю сторін по справі.
Припинити право власності на Ч частину квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Н частину квартири АДРЕСА_1, вважаючи
її власником квартири в цілому.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на водонагрівач „Термекс" вартістю
504грн., телевізор „Реінфорт" вартістю 409,50грн., плиту газову
„Брест" вартістю 345грн., набор меблі для кухні вартістю 580грн.,
холодильник „Норд" вартістю 330грн., всього на суму 2168,50грн.
Меблі для житлової кімнати вартістю 1770грн., м'яку меблю вартістю
2100грн., радіотелефон „Панасоник"
вартістю 20грн., меблю для вітальні вартістю 930грн., шафу вартістю
1540грн, кухонний комбайн „Браун" вартістю 120грн., всього на суму
6480грн. - залишити у власності ОСОБА_2
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через
Київський районний суд міста Харкова шляхом подачи в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.