Справа  №22-2081/   2007р.
інстанції Мельник А.В. Доповідач Вербова І.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року                     Апеляційний
суд м.  Києва

в складі:

Головуючого
Вербової І.М.

Суддів: Желепи
О.В.,  Коротуна В.М.

При секретарі Сливінській
О.М.

З участю
адвоката

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 09 липня 2002 року,  в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  Шоста Київська державна нотаріальна
контора,  третя особа: ЖБК «Науковець»
про визнання права власності на частину квартири та визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,

Апеляційний суд,
-

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 1992 року позивач звернулася до відповідача із позовом про визнання
права власності на кімнату в кооперативній квартирі та частину
паєнагромаджень,  про визнання свідоцтва
про право на спадщину за законом від 26.02.1992 року видане 6-ою державною
нотаріальною конторою м. Києва на ім. »я ОСОБА_3.

Під час
розгляду справи позивачем уточнено позовні вимоги і вона просила визнати
недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.02.1992 року видане
6-ою державною нотаріальною конторою м. Києва на ім. »я ОСОБА_3 після смерті
ОСОБА_4 на кооперативну квартиру АДРЕСА_1
а також свідоцтво від 26.02.1992 року видане 6-ою державною нотаріальною
конторою м. Києва на ім. »я ОСОБА_3 про право власності на 1/2 частину
спільного майна набутого в шлюбі з ОСОБА_4.

Позивач
просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після
смерті її сина ОСОБА_4 на 30/100 кооперативної квартири АДРЕСА_1 в

ЖБК «Науковець» і на 30/100 частини паєнакопичень від балансової вартості
квартири в сумі 2378 крб. 84 коп.
в цінах 1976 року.

Визначити
порядок користування жилими приміщеннями,
визнати за нею право користування кімнатою площею 14, 0 кв.м.  в квартирі АДРЕСА_1,  місця загального користування залишити в
спільному користуванні.

Останнім
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 09 липня 2002 року позов ОСОБА_2.-задоволено частково.

Визнано
недійсним свідоцтво від 26.02.1992 року видане державним нотаріусом Шостої
державної нотаріальної контори м. Києва на ім. »я ОСОБА_3 про право власності
на спадкове майно ОСОБА_4,  померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1,  яка складається з 1/4
частини паєнагромаджень,  що знаходяться
в житлово-будівельному кооперативі «Науковець» в сумі 7115 карбованців.

Визнано
недійсним свідоцтво від 26.02.1992 року видане державним нотаріусом Шостої
державної нотаріальної контори м. Києва на ім. »я ОСОБА_3 про право власності
на 1/4 частину спільного майна набутого в шлюбі з ОСОБА_4,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,  яка складається з 1/2 частини
паєнагромаджень,  що знаходяться в
житлово-будівельному кооперативі «Науковець» в сумі 7115 карбованців.

Визнано
за ОСОБА_2 право власності на 2978/10000 квартири АДРЕСА_1.

Визнано
за ОСОБА_1 право власності на 7022/10000 квартири АДРЕСА_1.

Встановлений
порядок користування квартирою: жила кімната розміром 14, 0 кв.м.  передана в користування ОСОБА_2,  жилу кімнату розміром 17, 2 кв.м.  передана в користування ОСОБА_1,  місця загального користування залишено в
спільному користуванні сторін.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

В суді
апеляційної інстанції відповідач підтримала апеляційну скаргу з тих же підстав
та просила про її задоволення.

Позивач
заперечувала проти апеляційної скарги та зазначала,  що рішення суду ухвалене з дотриманням вимог
чинного законодавства та просила скаргу відхилити.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом
встановлено,  що син позивача
ОСОБА_4.  ІНФОРМАЦІЯ_2   в 1976 році став членом ЖБК «Науковець» і
22.11.1976 року вніс на розрахунковий рахунок ЖБК перший пайовий внесок в
розмірі 2400 карбованців.

07.10.1977 року
ОСОБА_4.  зареєстрував шлюб з ОСОБА_3.

В 1981
році ОСОБА_4.  була надана ізольована
двокімнатна квартира АДРЕСА_1 в ЖБК «Науковець» на сім»ю в складі двох чоловік.

Квартира
АДРЕСА_1 в ЖБК «Науковець» складається із двох ізольованих кімнат площею: 17, 2
кв.м.  та 14, 0 кв.м. ,  загальною площею 50, 7 кв.м.

Балансова
вартість квартири 7988 карбованців 55 коп.

В період
шлюбу ОСОБА_4.  та ОСОБА_3.  на 01.04.1991 року внесли на розрахунковий
рахунок ЖБК «Науковець» 4715 карбованців 68 копійок.

1991
року ОСОБА_4.
помер.

1992
року ОСОБА_3.
внесла на розрахунковий рахунок ЖБК паєнагромадження за спірну квартиру
в сумі 654 крб. 45 коп. та 17.02.1992 року - 75 крб.,  а всього 729 крб. 45 коп.

Станом
на 01.11.1992 року паєнагромадження по квартирі виплачені повністю.

Задовольняючи
частково позовні вимоги суд виходив з того,
що позивачка,  як спадкоємиця
після померлого сина має право на спадкування належної їй частки по закону та
визнання за нею права власності на частину квартири.

Між тим з такими
висновками суду повністю погодитись не можна.

Згідно  ст. 15 Закону України «Про власність»,  член ЖБК,
який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру надану йому в
користування,  набуває права власності на
це майно.

Згідно п. 11 абз.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.06.1983
року « Про спадкування» із змінами та доповненнями,  у разі,
якщо до дня смерті (після 1 липня 1990 року) члена ЖБК не були внесені
повністю пайові внески,  то спадщина
відкривається не на квартиру,  а на пай
спадкодавця.

Суд не
звернув увагу на те,  що спадкуванню
підлягає майно,  яке на день смерті
ОСОБА_4  належало йому на праві власності
(часткової власності).

Спірна
квартира,  в якій на момент смерті
проживав спадкодавець,  не була власністю
подружжя ОСОБА_4,  а належала ЖБК
«Науковець»,  а тому предметом
спадкування є пайові внески,  а не
квартира.

Станом
лише на 01.11.1992 року ОСОБА_3.  пайові
внески по квартирі виплачені повністю.

Згідно  ст.
529 ЦК України,  в редакції 1963 року,  при спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є,  в рівних частках,  діти,
дружина і батьки померлого.

Суд
прийшов до вірного висновку,  що позивачу
як спадкоємцю за законом після смерті ОСОБА_4
належать пайові внески на 2 378 карбованців 92 копійки в цінах 1976 року
від вартості квартири.

ОСОБА_3.  належало 2357 карбованців 84 коп.,  як спадкоємцю після смерті чоловіка
ОСОБА_4  і 729 крб. 45 коп. внесених нею
особисто після смерті ОСОБА_4,  та 1178
крб. 68 коп. від суми внесеної за сумісне життя подружжя,  а всього належать пайові внески в сумі 4265
крб.97 коп. від вартості квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3  ОСОБА_3.
померла,  спадкове майно після неї
прийняла відповідач.

Відповідно
до  ст. 309 ЦПК України,  підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права.

За таких
обставин,  рішення суду в частині
визнання за ОСОБА_2. право власності на 2978/10000 квартири АДРЕСА_1; визнання
за ОСОБА_1.  право власності на
7022/10000 квартири АДРЕСА_1 та встановлення порядоку користування квартирою
визнати законним та обґрунтованим не можна і воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового.

Керуючись  ст.
ст. 3ОЗ,  307,  309,
313-314,  316 ЦПК України,  апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
09 липня 2002 року скасувати в частині: визнання за ОСОБА_2. право власності на
2978/10000 квартири АДРЕСА_1; визнання за ОСОБА_1.  право власності на 7022/10000 квартири
АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування квартирою та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Позов
ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування на
паєнагромадження - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на паєнагромадження в сумі 2
378 карбованців 92 коп.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на паєнагромадження в сумі 2
357 карбованців 84 коп.

В позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2. право власності на 2978/10000
квартири АДРЕСА_1; визнання за ОСОБА_1.
право власності на 7022/10000 квартири АДРЕСА_1 та встановлення порядку
користування квартирою -відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення
суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.