УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26 квітня 2007
року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого -
Фащевської Н.Є. суддів - Жолудько Л.Д.,
Кузьми P.M. при секретарі -
Мендрику Т.О.

з участю -апелянта
ОСОБА_1 та її представника,  позивачки ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду від 21 лютого
2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу по договору позики.

Встановила:

В травні
2005 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 16640 грн. посилаючись
на те,  що 9 травня 2005 року вона
позичила відповідачці 2600 євро,  які
вона відмовляється повернути,  незважаючи
на дану нею розписку.

Рішенням
Шумського районного суду від 21 лютого 2007 року позов задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
17264 грн. та 166 грн. 40 коп. судових витрат по оплаті держмита.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення про відмову в позові в зв'язку з неповним з»ясуванням обставин
справи,  невідповідністю висновків суду
обставинам справи,  порушенням та
неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів,  розглянувши матеріали
справи,  перевіривши доводи апелянта
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
до задоволення.

Справа
№22а-445   2007р.                                Головуючий у 1 інстанції-Олійник Т.М.

Категорія
- 18                                                                    Доповідач
- Кузьма P.M.

2

Встановлено,  що 9 травня 2005 року відповідачка ОСОБА_1
позичила у позивачки ОСОБА_2
2600 евро про що
власноручно написала розписку.

Відповідно
ч.2  ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника
або інший документ,  який посвідчує
передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості
речей.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи
позов,  виходив з того,  що між сторонами 9 травня 2005 року відбувся
договір позики грошей,  згідно якого
відповідачка ОСОБА_1 отримала у позивачки ОСОБА_2
2600 евро про що
власноручно письмово підтвердила.

Вказаний
висновок суду відповідає встановленим обставинам справи.

Доводи
апелянта ОСОБА_1 про те,  що
представлений аркуш паперу не є розпискою є безпідставними і не відповідають
обставинам справи та вимогам ч.2  ст.
1047 ЦК України
згідно яких на підтвердження укладення договору позики може бути представлений
інший документ,  який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Із
змісту представленог документу вбачається,
що відповідачка ОСОБА_1 взяла у позивачки ОСОБА_2 2600 євро і відсутні доводи про їх повернення.

Рішення
суду ухвалене з додержання норм матеріального та процесуального права і підстав
для його скасування,  виходячи з доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів не
вбачає.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Рішення
Шумського районного суду від 13 червня 2005 року скасувати,  а справу направити на новий судовий розгляд
до цього ж суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена,  шляхом подачі апеляційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.