Справа
№ 22ц-3472/2007
p.                                                               Головуючий
- видача судового наказу                                                                Мішуровська
Доповідач - Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 10"
липня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -     Карімової
Л.В.,

суддів:                                                                 Кірсанової
Л.І.,

Зазулинської
Т.П.,

при
секретарі                                                    Коваленко
Д.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою закритого акціонерного товариства кредитний банк (ЗАТ КБ) «ПриватБанк» на
ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня
2007 року по справі за заявою ЗАТ КБ
«ПриватБанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2007
року ЗАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором,
укладеного між ними 27 серпня 2006 року на суму 2033 грн. 90 коп. на
строк до 22.06.2007 p.,  зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі
2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом

Посилався на
те,  що на порушення умов цього договору
боржник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував,  у зв'язку з чим станом на 07.05.2007 р.
виникла заборгованість у розмірі 3746 грн. 51 коп. ( у тому числі -
заборгованість за кредитом - 2033,  90
грн.,  по комісії за користування
кредитом -325, 40 грн.,  проценти за
користування кредитом - 1184, 96 грн.,
пеня - 202, 25 грн.).

Ухвалою судді
Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2007 року в
прийнятті заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк»
про видачу судового наказу про стягнення зОСОБА_1.  заборгованості по кредитному договору
відмовлено на підставі ч.1- ст.  100 ЦПК
України.

В апеляційній
скарзі ЗАТ КБ «ПриватБанк»,  посилаючись на неправильне застосування
місцевим судом норм матеріального та процесуального права,  просить ухвалу скасувати,  а справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції. Зазначає,  що суддею не
враховано,  що вимога банку щодо
стягнення з ОСОБА_1.  боргу грунтується
на правочині,  вчиненому у письмовій
формі,  і заявник на підставі ч.2  ст.
1050 та ч.2 ст.  1054 ЦК України
вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Вислухавши
учасників процесу,  що з'явилися до
суду,  дослідивши матеріали справи,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  судова колегія знаходить,  що скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відмовляючи ЗАТ КБ «ПриватБанк» в
прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1.  заборгованості по кредитному договору ,  суд першої інстанції виходив з того,  що вимога заявника зводиться до примушення
боржника виконати взяті зобов'язання за договором кредитування та стягнення
штрафних санкцій,  що вказує на наявність
між сторонами спору про право,  який    повинен розглядатися у порядку позовного
провадження.

Судова колегія вважає,  що  такий висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та грунтується на законі.

Відповідно до ч.
1  ст.
100 ЦПК України суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового
наказу,  якщо заявлено вимогу,  не передбачену  ст.  96
ЦПК України,  або із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

З матеріалів
справи убачається,  що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1  укладений договір споживчого кредиту на
умовах його повернення,  строковості та
цільового характеру використання (а.с.
15-18).   Тому до нього
згідно  ст.  1054 ЦК
України застосовуються загальні положення про договір позики,  й у тому числі правила  ст.
1051 ЦК України
щодо оспорювання боржником договору як в частині суми кредиту так і штрафних
санкцій та комісії.

За таких
обставин безпідставними є посилання апелянта на те,  що ніяких заяв чи заперечень від боржника
щодо наявності спору про право не надходило.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304,  п.1ч.2
ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Ухвалу судді
Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.