Справа № 2-486/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007 року                     Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого:   Гал Л.Л.,

при секретарі:  Балог В.С.,

з участю  позивача ОСОБА_1, розглянувши на попередньому
судовому засіданні у              м.
Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Берегівської міської
ради про встановлення права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд з
позовом до виконкому Берегівської міськради  про встановлення права власності на нерухоме
майно зазначивши, що він є спадкоємцем є спадкоємцем за законом за померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1 матір'ю ОСОБА_2 на її частку квартири за адресою м. Берегово,
АДРЕСА_1. Берегівська держнотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки квартира належить йому та його померлій
матері на праві спільної сумісної власності і частка матері не визначена.

Позивач ОСОБА_1
на попередньому судовому засіданні від позову не відмовився та пояснив,
що він є єдиним спадкоємцем за законом за померлою матір'ю      ОСОБА_2 на її частку квартири за адресою м.
Берегово, АДРЕСА_1, однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому
відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності зазначено, що квартира
належить йому та його померлій матері на праві спільної сумісної власності і
частка матері не визначена.

Представник відповідача виконкому
Берегівської міськради в судове засідання не
з'явився, згідно поданої заяви просили суд розглянути справу без їх участі,
вирішення спору залишили на розсуд суду (а.с. 12).

Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали
справи суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло
квартира за адресою м. Берегово, АДРЕСА_1, належить  на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2
та ОСОБА_1 (а.с. 8).

ОСОБА_2 мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Статтею 372 ЦК України встановлено, що майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. У разі
поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного
із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або законом, а відповідно до  ст. 392
ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи, що квартира  в м. Берегово, АДРЕСА_1, належить на праві
приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
один із співвласників - ОСОБА_2 померла і
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом на її частку у спільному майні, однак в
зв'язку з невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності йому
відмовлено у визнанні його права власності, тому суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до виконкому Берегівської про
встановлення права власності на нерухоме майно слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 212 ЦПК України, ст.ст.
328, 372, 392, 1268  ЦК України,

р і ш и в:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №АДРЕСА_1 в м. Берегово, в цілому.

Заяву  про
апеляційне  оскарження  рішення
суду   першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.  Апеляційна скарга на  рішення
суду  подається  протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                Гал Л.Л.