Апеляційний суд Хмельницької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"липня
2007року                                                                                  М.
Хмельницький

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області    в складі:

головуючого
судді    Харчука В. М. ,

суддів:                                                                     Юзюка
ОМ.

ГуменюкН.І

при
секретарі        Тимощук М. В.

з участю: сторін
та їх представників,

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-Ц-1009 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 3 квітня 2007
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 12 частину
квартири,  усунення перешкод в
користуванні квартирою та вселення в неї,
заслухавши доповідача,  пояснення
учасників процесу,  дослідивши матеріали
справи,  судова колегія,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернулась до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те,  що в 1975 році
зареєструвала шлюб із відповідачем.

В період
шлюбу за спільні кошти придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,  яку на підставі договору купівлі-продажу
зареєстрували на ім'я відповідача,
проживали в ній.

В 2002
році шлюб розірвано і з квітня 2006 року відповідач вчиняє перешкоди в
користуванні квартирою,  не допускає її
до квартири.

Тому
позивачка просила визнати за нею,  як
бувшим подружжям,  право власності на 12
частину спільного майна подружжя (спірної квартири),  вселити її в квартиру і зобов'язати
відповідача не чинити перешкод в користуванні квартирою.

Відповідач
ОСОБА_1 позову
не визнав,  посилається на те,  що дійсно квартира придбана подружжям в
період шлюбу,  але на зароблені ним
кошти,  так як позивачка являлась
інвалідом і не працювала.

З 2000
року позивачка в квартирі не проживала і він замінив замки у вхідних дверях.
Після припинення сімейних стосунків та розлучення він сплатив позивачці

Головуючий
у першій інстанції- Слободян В. С                                   Справа
№ 22-ц-1009

Доповідач
- Харчу к В. М.                                                                      Категорія
№ 34

вартість частини
квартири.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від З квітня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено,  визнано за нею право
власності на 12 частину спірної квартири,
вселено позивачку в квартиру і зобов'язано відповідача не чинити
перешкод в користуванні квартирою.

В
апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 посилається на
невідповідність висновків суду обставинам справи та його незаконність.

Зокрема,  апелянт вважає,  що суд необґрунтовано не взяв до уваги тих
обставин,  що після розлучення ним
позивачці було передано кошти за частину квартири. Позивачка написала розписку
про те,  що претензій щодо квартири мати
не буде. Крім того,  його бувша дружина
зайнялась фермерством і він за власні кошти в рахунок вартості квартири засіяв
насінням гречки 70 га поля.

Тому
апелянт просить скасувати рішення Хмельницького міськрайсуду від З квітня 2007
року,  справу направити на новий судовий
розгляд.

Судова
колегія приходить до висновку,  що
апеляційна скарга апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно
до cm. cm. 10,  60,
58-59,  308 ЦПК України суд
вирішує спір на засадах змагальності. Кожна сторона зобов'язана надати суду
належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до cm.cm.60,
68,  69 Сімейного
кодексу України майно,  набуте подружжям
під час шлюбу,  належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,  що один з них не мав з поважної причини
(інвалідність) самостійного заробітку (доходу).

У
випадку розподілу спільного майна подружжя долі кожного з подружжя вважаються
рівними.

Договір
про поділ квартири,  а також про виділ
нерухомого майна (квартири) одному з подружжя зі складу спільного майна
подружжя повинен бути нотаріально посвідчений. Усні домовленості чи будь-якого
роду розписки судом не можуть бути взяті до уваги,  як належні докази.

Судом
встановлено,  що подружжям під час шлюбу
за спільні кошти куплено двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,  яка належить подружжю і після розірвання
шлюбу на праві спільної сумісної власності. Долі кожного з подружжя в даній
квартирі рівні. В квітні 2006 року відповідач замінив замки у вхідних дверях
квартири і не допускає до неї співвласника ОСОБА_2

Відповідно
до cm.cm.382,
383,  386,  391-392 ЦК
України власник квартири вправі звернутись до суду із позовом про визнання
свого права власності на квартиру,
вселення в неї,  усунення перешкод
в користуванні квартирою,  якщо зазначене
право власності не визнається іншою особою,
яка перешкоджає власнику в користуванні своєю власністю.

З
наданої відповідачем розписки (а.с. 20) вбачається,  що ОСОБА_2 мала намір відмовитись від свого
права власності на частку квартири при умові,
що квартира буде оформлена синові ОСОБА_3. Ці наміри бувшим подружжяи не
реалізовані і за кожним з подружжя зберігається право власності на спільно
нажите майно. Тому суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводів
відповідача в цій частині.

Відповідачем
та апелянтом не надано суду інших належних та допустимих доказів,  які свідчили б про добровільний розподіл
спільним майном подружжя і виділення у приватну власність відповідачу спірної
квартири.

Наведені
обставини фактично визнаються сторонами і підтверджуються дослідженими доказами
: свідоцтвом про одруження та посвідченням інваліда (а.с. 5),  договором купівлі-продажу квартири (а.с.
6),  розпискою ОСОБА_2(а.с. 20).

2

Тому суд першої інстанції
ухвалив законне та обґрунтоване рішення,
підстав до скасування якого в межах доводів апеляційної скарги апелянта
судова колегія не вбачає.

Керуючись cm.cm.303,
307-308,
313-315,  317,  319 ЦПК України,  судова колегія,

УХВАЛИЛА:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 3 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно,  але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.