Справа № 22ц-1920/2007                        Головуючий у суді 1 інстанції: Кривошея С. С.
Категорія   21                                            Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06
червня 2007 року                  Апеляційний
суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого
судді: Перцової В.А.

Суддів:                                          Козлова
СП.,  Можелянської З.М.

При
секретарі:                              Білоус
A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Першотравенську про відшкодування моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася до суду із позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Першотравенську і просила стягнути з
відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 18 750 грн.

В
обгрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те,  що вона тривалий час знаходилася у трудових
відносинах з Першотравенський ремонтно-будівельним управлінням ДХК
„Павлоградвугілля" в якості маляра будівельного.

Згідно
акту від 16 квітня 2003 року під час роботи на підприємстві позивачка отримала
травму - ушкодження потиличної частини голови,
закриту черепно-мозкову травму,
струс головного мозку.

Згідно
висновку МСЕК від 30 жовтня 2003 року позивачці первинно було встановлено
втрату професійної працездатності у розмірі 25 %,  а згідно висновку МСЕК від 07 грудня 2004
року їй встановлено 60 % втрати професійної працездатності безстроково.

У
зв'язку з отриманою травмою вона відчуває фізичний біль,  вимушена лікуватись,  втратила працездатність,  змінилось її життя і душевний стан,  тобто їй спричинена моральна шкода,  яку повинен відшкодувати відповідач.

Рішенням
Першотравенського міського суду від 22 грудня 2006 року позов задоволено
повністю,  з відповідача на користь
позивачки стягнуто 18 750 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду з тих
підстав,  що рішення суду грунтується на
недоведених та неповно з'ясованих обставинах,
які суд безпідставно визнав встановленими,  та не відповідає фактичним обставинам справи
і добутим у справі доказам по встановленню заподіяння моральної шкоди
позивачу,  ухвалено з порушенням норм
матеріального права.

При розгляді
справи суд першої інстанції встановив,
що позивачка тривалий час знаходилася у трудових відносинах з
Першотравенський ремонтно-будівельним управлінням ДХК „Павлоградвугілля" в
якості маляра будівельного. За час роботи на підприємстві позивачка отримала
травму - ушкодження потиличної частини голови,
закриту черепно-мозкову травму,
струс головного мозку.

Згідно
висновку МСЕК від ЗО жовтня 2003 року позивачці первинно було встановлено
втрату професійної працездатності у розмірі 25 %,  а згідно висновку МСЕК від 07 грудня 2004
року їй встановлено 60 % втрати професійної працездатності безстроково.

Враховуючи,  що в результаті отриманої травми позивачка
втратила працездатність,  відчуває
фізичний біль,  душевні переживання,  вимушена тривалий час лікуватись,  застосовувати додаткові зусилля для
організації свого життя,  апеляційний суд
вважає,  що суд першої інстанції прийшов
до обгрунтованого висновку про спричинення їй моральної шкоди і що страхові
виплати за цю шкоду їй повинен сплатити відповідач на підставі  ст.
ст.  21,  28 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності".

Доводи в
апеляційній скарзі про пропуск позивачем строку на звернення до суду і
необхідність медичного висновку щодо спричинення позивачці моральної шкоди не
грунтуються на законі.

Посилання
на відсутність доказів спричинення такої шкоди є безпідставним,  оскільки в матеріалах справи є документи
підтверджуючі втрату позивачем працездатності,
стан його здоров'я,  проходження
лікування. Наявність вини відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу не
є умовою для страхової виплати.

Не може
бути прийнято до уваги і те,  що на 2006
рік зупинена дія норм вищезазначеного Закону щодо відшкодування моральної
шкоди,  так як втрата працездатності йому
встановлена до 2006 року.

Разом з
тим,  апеляційний суд вважає,  що суд першої інстанції безпідставно зависив
розмір страхової виплати і вважає за необхідне зменшити цей розмір з
урахуванням первинно встановленого розміру втрати позивачем
працездатності,  групи інвалідності,  характеру і ступеню спричинених моральних
страждань з 18 750 грн. до 10 000 грн.,
змінивши в цій частині рішення суду і частково задовольнивши апеляційну
скаргу.

Керуючись  ст.
307,  пп. 3, 4 ч. 1  ст.
309 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Першотравенську задовольнити частково.

Рішення
Першотравенського міського суду від 22 грудня 2006 року змінити в частині
розміру відшкодування моральної шкоди,
яка підлягає стягненню,  зменшивши
її з 18 750 грн. до 10 000 (десяти тисяч) гривень.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення; може бути
оскаржено в касаційному) порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.