АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22 - 2601 / 2007р.                          Головуючий
у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"
14 " серпня 2007 року                                                                                     м.  Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:      Онищенка
Е.А.,

Суддів:                                   Прокопенка
О.Л.,

Бондара
В.О.,  При секретарі:    Батарейній О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 травня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що Ібберезня 2005 року ОСОБА_1,  керуючи автомобілем ВАЗ - 2107 .
НОМЕР_1,  по Мелітопольському шосе у
м.  Бердянську здійснив наїзд на його
автомобіль ВАЗ - 21093,  НОМЕР_2.

В
результаті ДТП йому
завдано матеріальну шкоду в розмірі 5038 грн.,
яку він просив стягнути з відповідача на свою користь. Також просив суд
стягнути суму,  сплачену за проведення
експертизи в розмірі 500 грн.,  51 грн.
державного мита та 500 грн. за надання юридичної допомоги та моральну
шкоду,  яку він оцінює в 7500 грн.

ОСОБА_1,  ОСОБА_3
звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення на їх
користь матеріальну шкоду в розмірі 4174 грн. та 400 грн. моральної шкоди,  завданих в результаті ДТП.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 травня 2007 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в сумі 3965 грн. 84 коп.,
моральну шкоду в розмірі 500 грн.. судові витрати в сумі 1051 грн.,  а всього 5516 грн. 84 коп. В задоволенні
позову ОСОБА_3,  ОСОБА_1 відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  в якій,  посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм

процесуального
права,  просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити по справі нове рішення.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія судців приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну
скаргу,  якщо встановлює,  що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_4  районний суд виходив з того що, > матеріальна та
моральна шкода,  яка завдана
позивачу,  відповідно до положень  ст.
ст.  1167, 1187,  1188 ЦК України відшкодовується з відповідача
ОСОБА_1,  власника джерела підвищеної
небезпеки,  автомобіля ВАЗ 2107 з вини
якого,  сталася дорожньо транспортна
пригода.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини справи,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено,  що 16 березня
2005 року в 21 годину 40 хвилин,  з вини
водія ОСОБА_1 власника джерела підвищеної небезпеки автомобілю ВАЗ 2107,  на Мелітопольському шосе в м.  Бердянську сталася дорожньо транспортна
пригода в наслідок якої автомобіль ВАЗ 2109 ,
власником якого є позивач,
отримав ушкодження на суму 3965 гри. 84 коп.

Винність
відповідача підтверджена висновками судово автотехнічної експертизи
Українського експертного центру «Експерт-Сервіс Авто» за№ 148 від 05.05.2005
року.

Розмір
пошкодження,  підтверджено висновками
судової авто товарознавчої експертизи за № 073 від 28.10.2005 року.

При
розгляді питання про заподіяння моральної шкоди суд правильно виходив з
положень  ст.  1167 ГК України. Задовольняючи позовні вимоги
в цій частині в розмірі 500 гри. районний суд обгрунтовано дав оцінку моральним
стражданням,  яких зазнав позивач в
результаті ДТП.

На
підставі наведеного судова колегія вважає,
що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те що,  шкода в результаті ДТП завдана позивачу
саме з вини водія ОСОБА_1,  дії якого в
дорожній обстановці не відповідали вимогам п.п. 11.2,  12.1,
12.2. 12.3 ПДР України і знаходилися в причинному зв'язку з
вищезазначеною дорожньо транспортною пригодою. З таких обставин суд правильно
поклав на відповідача обов'язок по відшкодуванню матеріальної і моральної
шкоди.

Посилання
апеляційної скарги на те,  що при
вирішені справи районний суд не врахував ступінь вини позивача,  порушення ПДР України з його боку,  який залишив транспортний засіб на дорозі з
габаритними вогнями без аварійної сигналізації у результаті чого відповідач
зіткнувся з стоячим автомобілем є безпідставними,  оскільки цим обставинам суд першої інстанції
дав належну оцінку,  посилаючись на
висновки автотехнічної експертизи,
згідно висновків якої з технічної токи зору саме дії відповідача знаходяться
у причинному слідчому зв'язку з дорожньою пригодою.

Таким
чином доводи апеляційної скарги обгрунтованими не являються і не дають підстав
для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права ,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З
урахування наведеного колегія суддів вважає,
що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону та відповідає
матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307. 308 ,  315,
317 ЦПК України,  колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 травня 2007 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте вона може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.