Справа №22 - 688 - 2007р.                        Головуючий у І інстанції Бельченко Л.А.
-21                                                                        Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем     України

31 липня 2007
року  колегія суддів судової палати у
цивільних справах    Апеляційного суду
Донецькоі області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів Дяченка
В.М., Трушкова М.М.

з участю
секретаря Жило І.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної і моральної "шкоди за апеляційною скаргою представника
відповідачів - адвоката ОСОБА_4 на рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 4 червня 2007 року ,-

встановила:

У серпні
2006 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що
10.07.2006 року біля 12-30 годин його автомобіль ВАЗ 21070, 2004 року випуску,
знаходився на вулиці Дружби у с.
Безимене Ново азовського району Донецької області, де проживає
ОСОБА_5, у якого вони ремонтували холодильник. Коли він вийшов на вулицю то
побачив, що малолітній син відповідачів ОСОБА_6 магнітом пошкодив кузов його
автомобіля. Розмір матеріальної шкоди становить 4130 грв., вартість ремонтно -
відновлювального ремонту - 3156 грв, вартість експертизи-200 грв. Тому він
просив стягнути солідарно з відповідачів 7486 грв. Крім того, у відшкодування
моральної шкоди просив стягнути 3000 грв, оскільки він пережив стрес, був
порушений нормальний ритм його життя.

В
процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути
з відповідачів у відшкодування матеріальної шкоди 4130 грв. і моральної - 3000
грв.

Рішенням
Ново азовського районного суду Донецької області від 4 червня 2007 позов
задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди солідарно 4130 грв. Стягнуто з ОСОБА_2. і
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
у відшкодування моральної шкоди по 150 грв. з кожного.

Стягнуто
з ОСОБА_2., ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір по 25,50
грв. і 8,50 грв . з кожного; витрати на інформаційно -технічне забезпечення
розгляду справи по 15 грв. з кожного, витрати за проведення експертизи - по 100
грв з кожного, витрати на правову допомогу - по 150 грв. з кожного.

В
апеляційній скарзі представник відповідачів адвокат ОСОБА_4 просить рішення
суду скасувати і постановити нове рішення про стягнення з відповідачів на
користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 700 грв. та про відмову у
задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди. Посилається на те, що суд
не прийняв до уваги пояснення відповідачів, свідка ОСОБА_7 про те, що розмір
матеріальної шкоди не перевищує 700 грв.; проведена по справі експертиза
суперечить матеріалам справи; розмір моральної шкоди ні позивачем, ні судом не
обґрунтований.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_4, який підтримав
доводи апеляційної скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду зміні з таких підстав.

У
відповідності з ч.1 ст.1178 ЦК
України шкода, завдана малолітньою особою, відшкодовується її батьками,
якщо вони не доведуть, що шкода є наслідком несумлінного здійснення або
ухилення ними від виховання та нагляду за малолітньою особою.

У
відповідності зі ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 10.07.2006 року
малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження пошкодив магнітом кузов
автомобіля позивача, спричинивши йому матеріальну та моральну шкоду.

Зазначені
обставини підтверджені поясненнями сторін, актом огляду автомобіля від
20.07.2006 року (а.с. 10); дефектною відомістю, складеною на підставі зовнішнього
огляду автомобіля(а.с.ЗІ).

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд виходив з того, що малолітній син відповідачів залишився без
їх батьківського нагляду і заподіяв позивачеві шкоду, яку вони повинні
відшкодувати.

Колегія
суддів вважає, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно
і об"єктивно розглянутих обставинах справи, які мають значення для її
вирішення.

Висновки
суду про те, що шкода позивачу спричинена неправомірними діями малолітнього
сина відповідачів і що між цими неправомірними діями і шкодою є причинний
зв"язок, відповідачами не спростовані.

Що
стосується розміру матеріальної шкоди, стягнутої з відповідачів на користь
позивача, то колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині ґрунтується
на безпосередньо досліджених у суді доказах, наданих сторонами.

Згідно
зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не
може грунтуватися на припущеннях.

Згідно
зі ст.59 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Розмір
матеріальної шкоди визначений на підставі висновку авто товарознавчої
експертизи, підтверджений поясненнями експерта ОСОБА_8 в судовому засіданні і
становить 4130 грв. (а.с. 104-120). В рішенні суду обгрунтовано зазначено про
стягнення на користь позивача саме цієї суми.

Між тим, суд
помилково зазначив про солідарну відповідальність відповідачів.

У
відповідності з роз'ясненнями Верховного Суду України, які містяться у п.3
постанови Пленуму Верховного суду № 6 від 27.03.1992 року із змінами "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" в солідарному порядку перед потерпілими несуть особи, які спільно
заподіяли шкоду взаємопов"язаними, сукупними діями або діями з єдністю
наміру. В даному випадку кожний з батьків малолітнього несе відповідальність за
наслідки власної винної бездіяльності, а тому їх відповідальність повинна нести
дольовий характер. Оскільки відповідачі є батьками малолітнього заподіювана
шкоди, вони повинні нести відповідальність в рівних долях.

Разом з
тим, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір матеріальної шкоди,
стягнутої на користь позивача з відповідачів на підставі ч.4 ст. 1193 ЦК
України з урахуванням їх матеріального становища: відповідачка ОСОБА_3 не
працює, вона та

двоє малолітніх
дітей, ІНФОРМАЦІЯ_1 і 2005 року
знаходяться на утриманні ОСОБА_2.

Доводи
відповідачів про невідповідність висновку автотоварознавчої експертизи
матеріалам справи   колегія суддів вважає
безпідставними.

Посилання
представника відповідачів на те, що суд не взяв до уваги пояснення відповідачів
та свідка ОСОБА_7 про те, що розмір заподіяної шкоди не перевищує суми у 700
грв, за яку чоловік ОСОБА_7 погоджувався закрасити подряпини на автомобілі, з
урахуванням вимог закону є безпідставними, оскільки розмір матеріальної шкоди у
зв"язку з пошкодженням автомобілю не може бути підтверджений поясненнями
свідків.

Висновок
суду про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди
відповідає обставинам справи та принципам розумності і справедливості.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення
Новоазовського районного суду Донецької області від 4 червня 2007 року в
частині відшкодування  матеріальної шкоди
змінити.

Стягнути
з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди по
1500 грв. з кожного.

В решті частини
рішення суду залишити без зміни.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців з моменту набрання
чинності шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.