Справа № 33ц-507/07                                                                                         Категорія - 10
Головуючий в 1 інстанції : Сливка
Л.М. Доповідач: Завидовська - Марчук О.Г.
УХВАЛА

іменем                      України

15 жовтня 2007 року колегія суддів
з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області в складі : Лончука В.Г.,
Завидовської - Марчук О.Г.,
Русинчука М.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої
особи - господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» про зміну умов договору найму житлового приміщення та
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третьої особи -господарське
товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» про зміну умов договору найму житлового приміщення за касаційною скаргою
позивача ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 червня
2005 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 4
жовтня 2005 року, -

встановила :

ОСОБА_1
звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 30 червня 2005 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області
від 4 жовтня 2005 року, яким позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено, ухвалено
виділити в користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату житловою площею 10,6 м2,
виділити в користування ОСОБА_2, ОСОБА_3 дві ізольовані кімнати житловою площею
18 та 11,5 м2, залишив­ши у спільному користуванні сторін - коридор,
кухню, ванну кімнату, туалет, кладови та інші
підсобні приміщення, у квартирі АДРЕСА_1, зо-бов»язати господарське
товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» М.Тернополя укласти зі сторонами
окремі договори найму житлового приміщення у квартирі АДРЕСА_1, відповідно до виділених їм в користування
ізольованих житлових кімнат. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 18 січня 2005 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 прийнято до касаційного розгляду.

5 квітня 2007
року справу передано для розгляду і вирішення відповідно до глави 2 розділу V
Цивільного процесуального кодексу України до апеляційного суду Волинської
області відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
судо­устрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ»
від 22 лютого 2007 року №697-V .

Ухвалою судді колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апе­ляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2007 року за
касаційною скаргою ОСОБА_1 відкрито касаційне провадження.

В обґрунтування
касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, в
зв»язку з чим ставить питання про ухвалення нового рішення про задоволення його

2

позовних вимог, змінивши рішення
суду в частині   виділення   йому
в   користування ' ізольованої
кімнати житловою площею 10,6 м .

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсут­ні, виходячи
з наступного.

Відповідно до
ч.1 ст. 104 ЖК УРСР член сім»ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів
сім»ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору най­му,
якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення,
яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК УРСР, згідно з ч.1 якої предметом договору найму жило­го приміщення в будинках
державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване
жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також
одноквартирний жилий будинок.

У разі відмовлення членів сім»ї дати згоду на укладення окремого договору
найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може
бути вирішено в су­довому порядку.

Судами встановлено, що спірна квартира знаходиться в комунальній власності
і скла­дається з трьох ізольованих кімнат площею: 18,0 м2,
11,5м2, 10,6м2. Наймачем даної кварти­ри є ОСОБА_2 і
разом з нею проживають та зареєстровані: донька ОСОБА_3, 1986 р.н., та бувший
чоловік - ОСОБА_1

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої ін­станції
виходив з того, що між сторонами встановився порядок користування жилим примі­щенням,
відповідно до якого ОСОБА_1 користується жилою кімнатою площею 10,6 м2, а ОСОБА_2 з дочкою - кімнатами
площею 18,0 м2 та 11,5 м2, що ОСОБА_3 має на праві
власності 1/2 частину іншого житлового будинку і виділення йому в користу­вання в спірній квартирі жилої кімнати площею
10,6 м2, за розміром не меншої від встано­вленого розміру для
надання одній особі, який в м.Тернополі на час розгляду справи стано­вив 8,1 м2,
не буде суперечити нормам житлового законодавства.

Апеляційний суд
обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та залишив його рішення без
зміни.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є непра­вильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені
з доде­ржанням норм матеріального та процесуального права, а
підстави для обов»язкового ска­сування судового рішення, передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України, відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи, висновки судів не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України колегія суддів з розгляду цивільних
справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області,
-

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 30 червня 2005 року та ухвалу апе­ляційного
суду Тернопільської області від 4 жовтня 2005 року залишити без змін. Ухвала
оскарженню не підлягає.