Справа № 22-2454                                                                  Головуючий
2007р.                                                                                          Артемова
Суддя-доповідач Савченко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня
2007р.                                                                                       м.  Запоріжжя

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

головуючого:
Стрелець Л.Г.

суддів: Спас
О.В.,  Савченко О.В.

при секретарі:
Батарейній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,  що діє на підставі довіреності від 28.09.2006
року,  на рішення

Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 8 травня 2007 року по справі за

позовом ОСОБА_1 до Запорізької державної

сільськогосподарської дослідної станції Інституту олійних культур
Української

академії аграрних наук про поновлення на посаді,  стягнення моральної шкоди та

середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1  звернувся в суд із
позовом до Запорізької державної сільськогосподарської дослідної станції
Інституту олійних культур УААН про поновлення на посаді директора,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у сумі 5602 гр. 66 коп. та моральної шкоди у сумі 6000 гр.

В
обґрунтування позову посилався на те,  що
з 7.04.1998 року по 21.07.2006 року працював у відповідача на посаді
завідуючого лабораторією виноградарства.

На
підставі наказу Академії аграрних наук України № 188-К від 21.07.2006
року,  відповідно до якого був виданий
також наказ по Станції № 42-К від 21.07.2006 року,  він був призначений виконуючим обов"язки
директора Запорізької державної сільськогосподарської дослідної станції
Інституту олійних культур УААН,  а
наказом УААН від 6.09.2006 року на посаду директора був призначений ОСОБА_3

Оскільки
з наказом про звільнення з посади директора він ознайомлений не був і від цієї
посади не відсторонювався,  хоча з
22.08.2006 року посада директора була вакантною і до 6.09.2006 року саме він
виконував ці обов"язки,  наказ від
6.09.2006 року та подальші накази № 233-К від 15.09.2006 року,  № 60-К від 16.09.2006 року щодо призначення
ОСОБА_3 на посаду директора вважає незаконними,
а тому просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 8 травня 2007 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1  - відмовлено.

18 травня 2007 року ОСОБА_2,  який на
підставі довіреності від 28.09.2006

року представляв інтереси ОСОБА_1 (а.с.
4),  подав заяву про апеляційне

оскарження,  а 7 червня 2007
року   направив   апеляційну скаргу на вказане

рішення,  яка була прийнята до розгляду апеляційним
судом.

25
червня 2007 року ОСОБА_1  подав до
апеляційного суду Запорізької області письмову заяву про відмову від поданої
його представником ОСОБА_2 апеляційної скарги на рішення суду від 8 травня 2007
року,  апеляційне провадження по справі
просить закрити.

Розглянувши заяву у
засіданні апеляційного суду та заслухавши думку учасників процесу,  колегія вважає за можливе прийняти відмову
ОСОБА_1  від поданої його представником
ОСОБА_2 апеляційної скарги на рішення Комунарського районного суду м.  Запоріжжя від 8 травня 2007 року та закрити
апеляційне провадження по ній у відповідності до положень п.2  ст.
205 та ч.4  ст.  300 ЦПК України,  роз'яснивши ОСОБА_1 ,  що повторне оскарження ним цього рішення з
тих самих підстав не допускається.

Керуючись  ст.
ст.  205,  300 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Прийняти
відмову ОСОБА_1 від поданої його представником ОСОБА_2 апеляційної скарги на
рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 8 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Запорізької державної
сільськогосподарської дослідної станції Інституту олійних культур УААН про
поновлення на посаді,  стягнення
моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  а апеляційне провадження за вказаною
апеляційною скаргою - закрити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.