УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
серпня 2007 року                                                                                         м. Вінниця

Колегія судців судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого :
Іващука В.А., суддів : Ковальчука О.В., Колоса С.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського
районного суду Житомирської області від 19 липня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2005 року,

встановила:

У травні 2005
року приватний підприємець ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом мотивуючи
вимоги тим, що 27 лютого 2004 року вона як підприємець уклала з відповідачкою
ОСОБА_2 трудовий договір, згідно якого остання працювала продавцем по 29 грудня
2004 року. З ОСОБА_2 укладено договір про її повну матеріальну
відповідальність.

В листопаді
-грудні 2004 року у відповідачки було виявлено нестачу коштів за реалізовані
матеріальні цінності частина яких, в сумі 74 грн.50 коп., була останньою
погашена, а залишок 4064 грн. вона зобов'язалась відшкодувати, про що написала
відповідну розписку.

Оскільки
відповідачка не відшкодовує завдану шкоду добровільно, позивачка просила
стягнути на її користь з ОСОБА_2 4064 грн. матеріальної шкоди заподіяної при
виконанні трудових обов'язків.

Рішенням
Лугинського районного суду Житомирської області від 19 липня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21
вересня 2005 року, позов задоволено частково. На користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2
стягнуто 2000 грн. заподіяної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказані судові рішення по справі та ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог, яким стягнути на її користь з

Справа № 33 ц - 519 кс /07       Категорія: 4             Головуючий у суді
першої інстанції Нечуй Б.П.

Доповідач: Іващук В.А.

2

відповідачки повну суму заподіяної
шкоди в розмірі 3205 грн., посилаючись на неповне дослідження доказів у справі,
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2
ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ч.1 ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу# про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала
апеляційного суду постановлені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ст.338 ЦПК України підстави
для обов'язкового скасування цих судових рішень.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду першої та апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 342 ЦПК України, підпунктом 2 пункту 3 розділу VII Прикінцевих
та перехідних положень Закону України "Про судоустрій України",
колегія суддів,

У х валила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Луганського районного суду Житомирської області від 19 липня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.