Справа № 22-ц-963/2007 р.     Головуючий у 1-й інстанції: Хитров
17                                   Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року серпня 02 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Попруги С. В.

суддів                                    - Гагіна М.
В.

Батюка А.В.

з участю секретаря судового засідання - Рой Я.М.  та осіб,  які приймають участь у справі - представника
ВАТ HACK «Оранта» - Скриньки Л.О.,
представника ОСОБА_1. -ОСОБА_2.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Національної
акціонерної страхової компанії «Оранта» на рішення Ковпаківського районного
суду м.  Суми Сумської області від 29
травня 2007 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1до Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,  Сумської обласної дирекції Відкритого
акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,  Сумського міського відділення Відкритого
акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про
стягнення страхової суми та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з зазначеним позовом,
мотивувуючи його тим,  що 01
червня 2005 року вона уклала договір страхування серія НОМЕР_1 у Сумському
районному відділенні Національної страхової компанії «Оранта» про страхування
будівель та майна,  розташованих по
АДРЕСА_1. Страхова сума за договором становив 9000 грн.,  а страховий внесок,  який був відразу ж сплачений - 40 грн. До
страхових ризиків віднесено вогонь (пожежу).

Вночі 22
квітня 2006 року згорів сарай,  який був
застрахований на суму 1000 грн. Довідавшись про цей факт 24 квітня 2006
року,  позивачка відразу прийняла заходи
щодо виклику компетентних органів на місце події. Відповідно до п. 3.2 договору
позивачка 25 травня 2006 року подала заяву до Сумського районного відділення HACK
«Оранта» про відшкодування збитків.

28
грудня 2006 року Сумським міським відділенням HACK «Оранта»
їй було надано відповідь про відмову у відшкодуванні страхової суми та про
припинення договору страхування.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 29 травня 2007 року позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з Сумської
обласної дирекції HACK «Оранта» на користь ОСОБА_1. страхову суму 1000
грн.,  в рахунок відшкодування моральної
шкоди 300 грн.,  а також в рахунок
повернення судового збору 51 грн.,  30
грн. повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи,  а всього 1358 грн. Стягнуто з
Сумської обласної дирекції HACK «Оранта» судовий збір в розмірі 8, 50 грн. в доход
держави.

Оскаржуючи рішення суду,  HACK
«Оранта» посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.
Зокрема,  зазначається,  що позивачем,
як страхувальником,  порушені
вимоги п. 2  ст.  21 Закону України «Про страхування»,  що виразилось в неповідомленні страховика про
всі відомі йому обставини,  що мають
істотне значення для оцінки ступеню страхового ризику,  а саме те,
що у будинку ніхто постійно не проживав. Ставиться питання про
скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про
відмову в позові.

Задовольняючи
частково позов,  суд першої інстанції
дійшов висновку про те,  що між сторонами
укладено договір страхування,  наступив
страховий випадок,  відповідач
добровільно не виплачує страхові виплати,
а тому страхові виплати та моральна шкода підлягають стягненню в
судовому порядку.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених у
суді першої інстанції,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції виходив з
того,  що відповідно до рішення
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 01 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1. до ВАТ «HACK «Оранта»
про стягнення страхової виплати та відшкодування моральної шкоди,  залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 21 грудня 2006 року,
яке стосувалось одного і того ж предмету - договору страхування від 01
червня 2005 року,  встановлено,  що позивачкою був укладений зазначений договір
страхування,  згідно умов якого було
застраховано житловий будинок по АДРЕСА_1 та домашнє майно в цьому
будинку,  а

з

також
сарай. Термін дії договору один рік. Страховий платіж 40 грн. був сплачений
позивачкою при укладенні цього договору. Договір від імені ОСОБА_1. уклала її
мати. Вказані обставини відповідно до вимог ч.3
ст.  61 ЦПК України судом визнані
встановленими та такими,  що не
підлягають доказуванню.

Однак,  ухвалою Верховного Суду України від 30 травня
2007 року рішення Ковпаківського районного суду м.  Суми від 01 листопада 2006 року та ухвала
апеляційного суду Сумської області від 21 грудня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1. до ВАТ «ПАСК
«Оранта» про стягнення страхової виплати та відшкодування
моральної шкоди,  скасовані і справа
передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Копію названої ухвали
надано в судове засідання апеляційного суду.

В зв'язку з цим,  зазначені в цьому
рішенні місцевого суду обставини,  не
можуть вважатися встановленими і такими,
що не підлягають доказуванню.

Як
вбачається з матеріалів справи і встановлено колегією судців,  01 червня 2005 року між ВАТ «HACK «Оранта»
та ОСОБА_1. укладений договір страхування будівель фізичної особи серія
НОМЕР_1,  яким застраховане майно,  розташоване в АДРЕСА_1. Застраховане майно включає в себе: житловий
будинок,  страхова сума якого складала
6000 грн.,  сарай,  страхова сума якого склала 1000 грн.,  та домашнє майно,  страхова сума якого склала 2000 грн.,  а всього 9000 грн. Строк дії договору
встановлений один рік. (а.с.  9)

28 серпня 2005
року внаслідок пожежі згорів будинок та майно.

22 квітня 2006
року сталася пожежа,  внаслідок якої
згорів сарай.

Згідно
п. 6.2. вищезгаданого договору страхування будівель фізичних осіб,  не відшкодовуються збитки страхувальника,  що виникли внаслідок будь-якої події,  яка сталася,
коли страхувальник та (або) члени сім'ї страхувальника одночасно
постійно не проживають за місцезнаходженням застрахованого майнового об'єкта.
Ці умови договору не суперечать ч. 2
ст.  991 ЦК України,  якою передбачено,  що договором страхування можуть бути
передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату,  якщо це не суперечить закону.

Матеріалами
справи,  зокрема довідкою виконкому
Шпилівської сільської ради (а.с.
33),  підтверджується той
факт,  що в будинку розташованому за
адресою: АДРЕСА_1,  ніхто не проживав. Крім того,  після пожежі
28

4

серпня
2005 року,  внаслідок якої згорів будинок
та майно,  що в ньому знаходилось,  в зазначеному будинку ніхто і не міг
проживати. Цю обставину підтвердила представник позивача в судовому засіданні.

Крім
того,  листом HACK
«Оранта» від 11 жовтня 2005 року позивачці пропонувалось припинити дію договору
страхування,  укладеного 01 червня 2005
року,  в зв'язку з тим,  що в застрахованій будівлі постійно ніхто не
проживає (а.с.  46). Згідно довіреності
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. мешкають в м.  Суми
(а.с. 29).

Ураховуючи
такі обставини,  докази та вимоги
закону,  колегія суддів вважає,  що рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_1. до ВАТ «HACK «Оранта» про стягнення страхової суми та відшкодування
моральної шкоди.

Сумська обласна дирекція Відкритого акціонерного товариства «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»,
Сумське міське відділення Відкритого акціонерного товариства
«Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» не є юридичними
особами,  отже не можуть бути
відповідачами у справі.

В
зв'язку з зазначеним,  підлягає стягненню
з позивачки на користь Відкритого акціонерного товариства «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта» на повернення судових витрат 59, 75 грн.
та на користь держави судовий збір у розмірі 8, 50 грн.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
п.п.3,  4 ч. 1  ст.
309,  313, 316,  319 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ВАТ HACK «Оранта» задовольнити.

Скасувати
рішення Ковпаківського районного суду м.
Суми від 29 травня 2007 року.

Відмовити
в позові ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» про стягнення страхової суми та відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь Відкритого акціонерного
товариства   «Національна   акціонерна
страхова   компанія

5

«Оранта» на повернення судових витрат 59, 75
грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 8, 50 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України.