ГАГАРІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
м.  Севастополь,  вул.
Код суду 2702
Справа №2-5568/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007р.
Гагарінський райсуд
м.  Севастополя в
складі:

судді                        - Яковенко С. Ю.,

при
секретарі          - Павленко CO.,
Кондратовій О.В.,
Трігуб Г.В.,

за участю
адвоката     - Дено Л.К.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про припинення права на
сумісне майно та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на сумісне майно -
квартируНОМЕР_1поАДРЕСА_1- та стягнення з нього компенсації на користь ОСОБА_2.
за 1/6 частку квартири.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги та пояснив суду,  що відповідачка є його сестрою. їх батькам на
праві власності належала квартира НОМЕР_1по АДРЕСА_1. Після смерті батька він
(позивач) відмовився від своєї частки спадку на користь матері,  а відповідачка прийняла в спадок після смерті
батька 1/6 частки квартири. Оскільки відповідачка не допомагала матері,  мати оформила заповіт 5/6 часток квартири на
нього. Після того,  як відповідачка
взагалі відмовилася від матері,  мати в
серпні 2002р. подарувала йому (позивачу) 5/6 частин квартири,  що належать їй. Він оформив 5/6 часток
квартири в свою власність в БТІ,  про це
знала відповідачка. ІНФОРМАЦІЯ_1р. їх мати ОСОБА_3 померла ( а.с. 6 т.1). В
березні 2005р. він запропонував сестрі викупити частину квартири,  що належить йому,  вона відмовилася,  у зв'язку з чим він був вимушений звернутися
до суду.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні 29.10.2007р. підтримала позовні вимоги про
визнання заповіту ОСОБА_3недійсним та договору дарування 5/6 часток квартири
НОМЕР_1поАДРЕСА_1 частково недійсним і визнання права власності на 1/3 частку
квартири позов ОСОБА_1 не визнала та пояснила суду,  що після смерті батька прийняла у спадщину
1/6 частку квартири,  матері належала 5/6
частина квартири. Після смерті матері вона звернулась до нотконтори та взнала,  що її мати дарувала 5/6 часток квартири
ОСОБА_1 (її (позивачки) брату),  але мати
через свій стан здоров'я з 2003р. не могла розуміти значення своїх дій.

В
подальші судові засідання ( 05 листопада,
20 листопада,  11 грудня та 24
грудня 2007р.) ОСОБА_2 та її представник не з'явилися,  про день розгляду справи сповіщені належним
чином.  10.12.2007р. на адресу суду
надійшла заява ОСОБА_2. про неможливість участі в судових засіданнях під
головуванням судді Яковенко СЮ. у зв'язку з подачею апеляції на ухвалу про
відхилення відведення судді і звертанням в генеральну прокуратуру із заявою про
здійснення суддею посадових злочинів,
проте,  суд вважає розцінює дану
заяву як спробу затягнути судовий розгляд по справі,  оскільки ухвала суду про залишення відведення
без задоволення оскарженню не підлягає,
решта доводів не є причиною для відкладення розгляду справи і для
визнання причини нез'явлення ОСОБА_2 поважної. Про день розгляду справи на
24.12.2007р. ОСОБА_2та її представник також сповіщені належним чином,  про що свідчують акти кур, єрської служби про
відмову від отримання судової повістки і розписка представника ОСОБА_2 про дату
розгляду справи. Причину нез'явлення в судове засідання 24.12.2007р. ОСОБА_2 не
повідомила,  від її представника на
адресу суду документів про причину неявки і заяви про відкладання розгляду
справи не недійшло.

Відповідно
до ч.4  ст. 169 ЦПК України якщо суд
немає відомостей про причину неявки відповідача,  повідомленого належним чином,  або причину неявки буде визнано неповажною,  суд вирішує справу на підставі наявних у ніх
даних чи доказів.

Вислухавши
ОСОБА_1,  його представника,  пояснення ОСОБА_2 та її представника в
судовому засіданні 29.10.2007р.,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає позов ОСОБА_1 таким,  що підлягає задоволенню
по наступних підставах: судом встановлено,
що ОСОБА_2 на праві власності належало 5/6 часток,  а відповідачки ОСОБА_2 - 1/6 частка
квартириНОМЕР_1поАДРЕСА_1. 06.12.2001р. мати сторін (ОСОБА_3) нотаріально
оформила заповіт,  по якому заповідала
своє майно сину ОСОБА_1 (позивачу по справі) - а.с. 27 т.1. А 28.08.2002р.
ОСОБА_3 за нотаріально засвідченим договором подарувала 5/6 квартириНОМЕР_1по
АДРЕСА_1 сину ОСОБА_1,  який 07.09.2002р.
зареєстрував вказану частину квартири на своє ім'я в БТІ (т.1 а.с. 43). ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1р. померла (т.1 а.с. 6).

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні показала,
що ОСОБА_3 знає з 1955р.,  її
дітей знає з народження. Дружила з сім'єю ОСОБА_3,  відвідувала її щодня до дня смерті. ОСОБА_1
після смерті батька відмовився прийняти спадкову частку на користь матері,  а дочка ОСОБА_2 прийняла спадок після смерті
батька. ОСОБА_3 до останніх днів життя знаходилася при повному розумі і
пам'яті,  зазнавала труднощі тільки в
пересуванні,  оскільки страждала хворобою
Паркінсона,  тому їй необхідно було
допомагати лягати в ліжко і вставати з ліжка. Дочка ОСОБА_2 практично
відмовилася від матері,  не відвідувала
її,  доглядав і допомагав матері син
ОСОБА_1,  тому ОСОБА_3 вирішила
подарувати свою частку квартири сину,
про що сама поділилася в розмові з свідком.

З ухвали
Ленінського райсуду
м.  Севастополя від
24.03.2003р. убачається,  що ОСОБА_3
зверталася до суду з позовом до дочки ОСОБА_3 про розділ спадкового майна,  у зв'язку з примиренням сторін провадження по
справі було припинено ( т.2 а.с. 134),  а
26.02.2003р. ОСОБА_3 видала дочці ОСОБА_2 довіреність на право управління і
розпорядження автомобілем ГАЗ 24 держномер НОМЕР_1,
що підтверджує дієздатність ОСОБА_3( а.с. 135 т.2).

Ксерокопію
витягу з медичної амбулаторної карти ОСОБА_3,
яка представлена суду ОСОБА_2,  (
т.2 а.с. 201-202) суд не може взяти до уваги,
оскільки вона належним чином не завірена,  оригінал її суду не представлений,  походження цього

документа суду невідомо,  оскільки згідно повідомлення Управління охорони
здоров'я Севастопольської міської державної адміністрації за №1924 від
21.11.2006р. ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні
першій Севастопольській міській лікарні не знаходилася,  історії хвороби в архіві немає,  по журналах руху хворих ОСОБА_3 не значиться
( т.2 а.с. 79),  згідно повідомлення за
№2052 від 06.12.2006р. видати історію хвороби ОСОБА_3не представляється
можливим у зв'язку з втратою; даних про отримання на руки історії хвороби і
амбулаторної карти немає. Крім того,  в
цих документах є виправлення в датах знаходження ОСОБА_3 на лікуванні ( а.с.
201 т.2) і вказано,  що ОСОБА_3 обстежена
невропатологом 21.08.2005р.,  окулістом -
23.08.2005р.,  тоді як ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1р. і не могла обстежуватися в 2005р.

Таким
чином,  доказів,  що ОСОБА_3 на момент укладання заповіту та
договору дарування не могла розуміти значення своїх дій,  у суду немає.

Позивач
ОСОБА_3 у зв'язку з наміром продати частку квартири,  що належить йому,  сповістив про те відповідача ( т.2 а.с. 7). У
зв'язку з відмовою відповідача викупити частку квартири позивача або продати
йому свою частку названої квартири ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
відповідача про припинення права загальної сумісної власності на квартиру з
виплатою відповідачу грошової компенсації за 1/6 частку квартири. Спірна
загальна житлова площа квартири складає 38, 5 кв/м,  складається квартири з 3-х кімнат площею 17,
7 кв/м,  площею 12, 1 кв/м і 8, 7 кв/м (
а.с. 51 т.2). Житлова площа 1/6 частини квартири складає 6, 41 кв/м.  Таким чином,
передати у власність відповідача 1/6 частину квартири в натурі
неможливо.

Згідно
п.1 ч.1  ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні может
бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших
співвласників,  якщо частка майна є
незначною і не може бути виділена в натурі. Відповідно до п.6 Пленума Верховного Суда України «Про
судову практику застосування судами законодавства,  що регулює право власності громадян на
житловий будинок» виділ у натурі частки житлового будинку,  що є спільною частковою власністю,  можливий,
якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з
самостійним виходом.  В окремих випадках
суд,  враховуючи конкретні обставини
справи,  може й за відсутністі згоди
власника,  зобов, язати решту учасників
спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку. На
підставі викладеного суд вважає вимоги ОСОБА_3 є обгрунтованими.

Згідно
оцінки агенству «Мультидом» вартість спірной квартири на листопад 2007р.
складає 471816гр.,  тобто вартість 1/6
частини квартири складає 78636 гр. (471816:6=78636). Таким чином,  на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 належить
стягнути компенсацію у розмірі 7863 бгр.,
яку ОСОБА_1 вніс на депозит суду 07.12.2007р..

Керуючись  ст.
10, 60, 179 ЦПК України,   ст. 365
ЦК України,  Пленумом Верховного Суда України «Про
судову практику застосування судами законодавства,  що регулює право власності громадян на
житловий будинок»,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про припинення права на сумісне майно задовольнити. Припинити
право власності ОСОБА_2на 1/6 частку квартириНОМЕР_1по АДРЕСА_1. Стягнути з
ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2 грошову
компенсацію вартості 1/6 частки вказаної квартири у розмірі 78636гр.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
вступає в законну силу після закінчення терміну подачі заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заява про апеляційне
оскарження не була подана. Якщо подана заява про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана в
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК України,  рішення набирає чинності після закінчення
цього терміну. У разі подачі апеляційної скарги рішення,  якщо воно не скасовано,  вступає в законну силу після розгляду справи
апеляційним судом.