АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-1719                               Головуючий у 1-й інстанції: Меркулова Л. О.
2007 р.                                                 Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«22» травня 2007 р.                                                                      м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого                                                        Кочеткової
І.В.,

Суддів                                                                   Бондаря
М. С. ,  Крилової О.В.,

При
секретарі                                                       Череватій
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 16 лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,  діючої в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_3,  третя
особа Перша запорізька державна нотаріальна контора,  про виділ частки із спільної сумісної власності,  визнання права власності в порядку
спадкування на частину квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_1,  діючої в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_3,  до ОСОБА_2,  третя особа Перша запорізька державна
нотаріальна контора,  про встановлення
факту прийняття спадщини,  визначення
частки в спільній сумісній власності та про визнання права власності в порядку
спадкування на 1/2 частину квартири,  -

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2006 року ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1.,  діючої в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_3.,  про виділ частки
із спільної сумісної власності,  про
визнання права власності в порядку спадкування на частину квартири.

Зазначала,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4,  якому на праві спільної
сумісної власності з ОСОБА_5 належала трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Після смерті
ОСОБА_4 відкрилася спадщина на частину квартири.

Спадкоємцями
першої черги являлись мати ОСОБА_5,
дружина ОСОБА_1і малолітня донька ОСОБА_3,  1994
року народження.

В
нотаріальну контору ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не
звертався.

ОСОБА_5
і малолітня донька ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4. в
рівних частках,  оскільки продовжували
проживати в спадковій квартирі,
сплачували комунальні платежі,
проводили поточний ремонт,
користувались предметами домашнього побуту,  тощо.

Відповідач
ОСОБА_2. зареєстрована в спірній квартирі,
проте з 1999 року в
ній фактично не проживає,  спадщину не
прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_5,  яка спірну квартиру заповіла
позивачеві ОСОБА_2.

Позивач
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5,
подавши заяву в нотаріальну контору,
проте свідоцтво право на спадщину не отримала,  бо за життя ОСОБА_5 не виділила свою частку у
спільній сумісній власності.

Посилаючись
на зазначені обставини,  просила визнати
частки співвласників ОСОБА_4. і ОСОБА_5 в спільній сумісній власності
рівними,  розділити спадщину і визнати за
нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на
34 частини спірної квартири,  за
малолітньою ОСОБА_3 - на 1/4
частину квартири після смерті батька ОСОБА_4.

Заперечуючи
проти позову,  ОСОБА_1. звернулась до
суду із зустрічним позовом в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки
ОСОБА_3,  в якому просила встановить факт
прийняття нею і її малолітньою донькою спадщини після смерті ОСОБА_4. і визнати
право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частині спадкового
майна,  оскільки ОСОБА_5 спадщину після
смерті сина ОСОБА_4. не прийняла.

Рішенням
Заводського районного суду м.  Запоріжжя
від 16 лютого 2007 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_5 на 3/4 частини спірної квартири,
за ОСОБА_3 - право на
спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4. на Ул частину квартири.

Зустрічний позов
ОСОБА_1. залишений без задоволення.

Не погоджуючись
з рішенням суду,  ОСОБА_1. подала
апеляційну скаргу,  в якій,  посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи,  просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове,  яким розділити спадщину і визнати
за нею та ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_1,  - на 16 частину квартири за кожною,  за позивачем ОСОБА_2 визнати право власності
в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 23 частини спірної
квартири.

Вислухавши доповідача,  дослідивши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
приходить до висновку,  що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2,  суд першої інстанції
виходив з того,  що відповідач ОСОБА_1.
не прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4.,  а тому належна останньому 1/2 частина спірної
квартири в порядку спадкування за законом в рівних частках перейшла до
малолітньої доньки ОСОБА_3. і матері померлого ОСОБА_5,  яка фактично прийняла спадщину,  але юридично не оформила своїх спадкових
прав,  так як померла. Спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_5 на всю належну їй частину квартири,  в тому числі на успадковану 1/4 частину після
смерті ОСОБА_4.,  являється позивач.

""Проте
висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи,  суд дійшов їх з порушенням норм матеріального
права,  а тому з ними не можна
погодитись.

Відповідно
до свідоцтва про право власності на житло №1003
від 08.06.1994 року
трикімнатна квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 і ОСОБА_5. (а.с.  15).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер (а.с.  12).

Сторони
не заперечують проти рівності часток співвласників у спільній сумісній
власності,  а тому спадкове майно після
смерті ОСОБА_4. складається із 1/2 частини спірної квартири.

У
відповідності зі  ст. 529 ЦК України (в
редакції закону на день відкриття спадщини) спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_4. являються в рівних долях мати померлого ОСОБА_5,  дружина ОСОБА_1. і донька ОСОБА_3, 1994 року
народження.

За
змістом  ст.  ст. 548,
549 ЦК
України (в редакції 1963
року) для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець його прийняв. Прийнята спадщина визнається такою,  що належить спадкоємцю з часу відкриття
спадщини.

Визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном або подав в державну нотаріальну контору за місцем
відкриття спадщини відповідну заяву. Зазначені'дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами

України,  затвердженої Наказом
Мінюсту від 07.07.1994 року №152/361,
яка діяла на

момент відкриття спадщини,  доказом
вступу в управління чи володіння спадковим

майном може бути довідка житлово-експлуатаційної організації про те,  що спадкоємець

безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або запис у
паспорті

спадкоємця про те,  що він постійно
прописаний ва спадковій квартирі в період шести

місяців після смерті спадкодавця.

Із довідок
житлово-експлуатаційної дільниці №62 від 20.06.2006р.,  від 06.03.2007 вбачається,  що на день відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_4. в спадковій квартирі постійно,
проживали і були зареєстровані його мати ОСОБА_5,  дружина

ОСОБА_1. і донька ОСОБА_3,  які продовжують проживати в спірній квартирі
до теперішнього   часу.   Станом   на   06.07.2006   року  заборгованості   з
квартплати   і

комунальних
послуг не має (а.с.  19,
81).

Факт
оплати комунальних послуг і квартплати в період шести місяців після смерті
ОСОБА_4. ,  нарахованих на всіх зареєстрованих в спірній квартир і
мешканців

підтверджується
відповідними квитанціями (а.с, 39 - 54).

Відповідно до
запису у паспорті ОСОБА_1. вона постійно зареєстрована за

адресою спірної
квартири з 16.05.2000 року
(а.с. 28 зворот).

Оскільки
спадкоємці померлого ОСОБА_4. мати,
дружина і донька постійно зареєстровані і проживали в спадковій квартирі
на день відкриття спадщини і протягом шести місяців з дня її відкриття,  сплачували за неї комунальні послуги,  вони відповідно до  ст. 549 ЦК фактично вступили в управління
спадковим майном,  їх частки у спадщині
відповідно до  ст. 529 ЦК являються
рівними і кожній із них належить по 1/6
частині спірної квартири (
1/2 частина квартири : 3
=1/6 частина).

Доводи
позивача про те,  що дружина померлого не
прийняла спадщину,  так як фактично з 1999 року не
проживала в спірній квартирі,  не
являються підставою для

позбавлення
останньої права на спадщину.

Відповідач
ОСОБА_1. зберігала за собою право користування спірним житлом,  на неї нараховувались і оплачувались
квартплата і комунальні послуги,  в тому числі
і в період її тимчасової відсутності,  в
установленому законом порядку її не визнано такою,  яка втратила право користування
квартирою,  інші спадкоємці померлого
ОСОБА_4. визнавали за відповідачем право користування спірною квартирою,  а отже і право на спадщину в цій квартирі.

Пояснення
свідків ОСОБА_6,  ОСОБА_7.,  ОСОБА_8 про непроживання відповідача в
спірній квартирі не спростовують допустимі письмові докази про прийняття
останньою спадщини після смерті чоловіка і суперечать фактичним обставинам справи.

Доводи
зустрічної позовної заяви про те,  що
ОСОБА_5 не прийняла спадщину після смерті свого сина безпідставні,  оскільки спростовуються фактичними
обставинами справи.

Після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
спадкоємцем за заповітом на 2/3
частини спірної квартири,  із яких 1А
частина належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності,  а 1/6
частину остання фактично успадкувала після смерті ОСОБА_4.,  проте юридично не оформила своїх спадкових
прав,  відповідно до  ст.  1223 ч.1 ЦК являється
позивач ОСОБА_2.,  яка прийняла спадщину
шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви в шестимісячний
строк,  що не оспорювалось сторонами.

Керуючись  ст.
ст.  307,
309 ЦПК України,
колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Заводського районного суду м.  Запоріжжя
від 16 лютого 2007 року по цій
справі скасувати.

Позовні
вимоги ОСОБА_2,  ОСОБА_1,  діючої в своїх інтересах і в інтересах
малолітньої ОСОБА_3,  задовольнити
частково.

Визнати
за ОСОБА_2 право на спадщину за заповітом після смерті 22 червня 2006 року ОСОБА_5 на 2/3 частини
квартириАДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в рівних частках право на спадщину за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині
позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.