Справа №22 ц/ 801                                          Головуючий
у суді 1 -ої інстанції Бондарчук
Категорія 32                                                     Доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

11 квітня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого                                Зарицької
Г.В.

суддів:                                           Балашкевича
С.В.

Зав'язуна С.М.

при секретарі                               Сухоребрій
Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням за апеляційною скаргою
ОСОБА_1. на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 лютого
2007 року

встановив:

У вересні 2006 року ОСОБА_1. звернувся з позовом до
ОСОБА_2. про визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням. Зазначав, що йому як працівнику Житомирського
трамвайно-тролейбусного управління було надано ліжко-місце у кімнаті АДРЕСА_1 у
м. Житомирі. У цій же кімнаті ліжко-місце було надано також відповідачу
ОСОБА_2. Рішенням Житомирського міськвиконкому від 01.10.2005 року будинок
поАДРЕСА_1 було передано на баланс КВЖРЕП№10.

Посилаючись на те, що відповідач трудові відносини з
Житомирським трамвайно-тролейбусним управлінням припинив за власним бажанням і
в спірній кімнаті не проживає уже рік, просив визнати ОСОБА_2. таким, що
втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1 у м. Житомирі.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05
лютого 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.
Апелянт посилається на те, що при ухваленні рішення суд помилково вважав, що
він не являється наймачем спірної кімнати. Крім того зазначає, що судом не
взято до уваги, що відповідно до ст.132 Житлового кодексу працівників
підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з

2

роботою, може бути виселено без надання іншого жилого
приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин. Оскільки
відповідач трудові відносини з ЖТТУ припинив за власним бажанням і в спірній
кімнаті не проживає більше року, вважає, що він втратив право користування цією
кімнатою. Також зазначає, що відповідно до ст.50 ЖК України він з ОСОБА_2. не
можуть бути одночасно наймачами однієї кімнати.

Розглянувши справу в межах, передбачених ст.ЗОЗ ЦПК
України, перевіривши законність і обгрунтованість рішення в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом
встановлено, що позивач та відповідач відповідно до ордерів від

23.12.2003 року та
від 09.08.2002 року зайняли по одному ліжко-місцю в

кімнаті АДРЕСА_1 в м. Житомирі, про що

свідчать копії ордерів (а.с.24-25). В послідуючому номер
кімнати був

змінений на НОМЕР_1. У відповідності з рішенням
виконавчого комітету

Житомирської міської ради від 23.09.2004 року за №578
гуртожитку по АДРЕСА_1 надано статусу житлового будинку. 1 жовтня 2005

року вказаний будинок передано на баланс комунальному
виробничому

житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству №10
(далі КВЖРЕП-

10). Згідно з інформацією КВЖРЕП-10 (а.с.12) в АДРЕСА_1
зареєстровано два наймачі.

З  огляду
на  вищенаведене  та
враховуючи  те,  що
гуртожиток  з

23.09.2004    року
набув статусу житлового будинку, суд дійшов

обгрунтованого висновку про безпідставність позовних
вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,
не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права,
підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05
лютого 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.