Справа № 22-ц- 279/07р.                                  Головуюча  суду   1   інстанції   Агєєва Л.І.
Категорія 2                                                        Доповідач
апеляційного суду   Довжук Т.С.
УХВАЛА

29  березня  2007 року       колегія
суддів  судової палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого           -     Козаченка В.І.,

суддів:
Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С,

при секретарі судового засідання                  Гапєєвій Т.В.,

за участю позивачки                                         ОСОБА_5,

апелянтів: ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника апелянтів                               ОСОБА_6,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення
Заводського районного суду м. Миколаєва
від   04 вересня   2006
року за позовом

ОСОБА_5

до адміністрації
Заводського району

про визнання
права власності на самочинно побудовані будівлі,

ВСТАНОВИЛА:

10 серпня 2006 року ОСОБА_5
звернулась до суду з позовом до адміністрації Заводського району про визнання
права власності на самочинно побудовані будівлі.

Позивачка вказувала, що проживає та
зареєстрована по АДРЕСА_1. За час проживання за зазначеною адресою вона
самовільно збудувала ряд будівель, а саме -
житловий будинок літ. А загальної площею 49,1 кв. м. та жилою площею 30,6 кв. м; нежитлову прибудову літ. А-1, загальною площею 20, 9 кв. м і гараж літ. Б.
На вказані будівлі їй необхідно оформити право власності.

Посилаючись на вказане, ОСОБА_5 просила позов
задовольнити.

Відповідач позов визнав.

Рішенням
Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2006
року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційних
скаргах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права та розгляд

справи без залучення їх до участі у
справі, просять рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд в
той же суд в іншому складі суду.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення позивачки, апелянтів та їх представника, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_5,
суд першої інстанції виходив з того, що відповідні органи та сусіди надали свою
згоду на визнання за позивачкою права власності на самочинно побудовані
будівлі. Посилаючись на положення ст. 376
ЦК України, суд задовольнив позов.

Між тим з таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки суд неповно з'ясував всі обставини
справи, вважав встановленими недоведені обставини, невірно застосував норми
матеріального права та порушив норми процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи, спірні будівлі, побудовані позивачкою, відносяться до
категорії самовільного будівництва.

Право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, що передбачено ч. З ст. 376 ЦК України.

Таким чином,
питання про визнання права власності на житловий будинок та інші будівлі може
бути вирішено через суд тільки після передання земельної ділянки у власність чи
наданні її в оренду для обслуговування житлового будинку в порядку і нормах,
встановлених ст. ст. 40,
125-126 ЗК України.

Суд першої
інстанції не з'ясував кому належить земельна ділянка на якої побудовані
самочинне будівництво та не витребував у позивачки правоустановчі документи на
цю земельну ділянку.

Крім того,
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5,
суд не звернув належної уваги на ту обставину, що вказана земельна ділянка
безпосередньо межує з земельними ділянками будинків № № 910, 866, 911, 852, та
апелянти, які не були притягнуті до участі у справі, є землекористувачами
суміжних земельних ділянок. Суд не притягнув до участі у справі і Миколаївську
міську раду.

Також, з доданих
до апеляційних скарг матеріалів вбачається, що за даними бюро технічної
інвентаризації (далі - БТІ) на
житловий будинок за адресою самочинного будівництва існує два технічні
паспорти: перший - на
власника ОСОБА_7 від 21 листопада
1990 року і
другий - на
позивачку від вересня 2005
року (а.с. 55). ОСОБА_5 в судовому
засіданні апеляційної інстанції не оспорювала факт продажу нею ОСОБА_7
тимчасової будівлі.

Тобто суд
вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не були залучені до участі у
справі, і його рішення не може залишатися в силі.

Таким чином,
незаконність та необґрунтованість судового рішення є підставою для його
скасування, а вирішення питання про права та обов'язки осіб, які не були
притягнуті до участі в справі, є підставою для передачі справи на новий судовий
розгляд відповідно до п. 4
ст. 311 ЦПК
України.

При новому
розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, вжити всіх передбачених
законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування дійсних
обставин справи, з'ясувати коло суб'єктів спірних правовідносин, права та
обов'язки сторін, і в залежності від встановленого ухвалити законне та
обґрунтоване рішення.

Керуючись статями 303,
311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2006 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд в той же суд, але в іншому складі

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:    підпис

Судді:                     підписи

Згідно з
оригіналом. суддя апеляційного Миколаївської обл.     Т.С.Довжук