Справа №22-ц-1109 2007 р.                Головуючий
у 1 -й інстанції - Куцан В.М.
Категорія -      36                                                    Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем    України

4 вересня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів              -
Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну

справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Буринського районного
суду Сумської області від 8 травня 2007 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановила:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Буринського районного
суду Сумської області від 8 травня 2007 року, яким у задоволенні позову
відмовлено, і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

При цьому вона посилається на невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення судом норм матеріального права. Зокрема, зазначає, що з
моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів матеріальне становище
відповідача не змінилось, а стан здоров'я дитини суттєво погіршився, що
відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Як встановлено судом першої інстанції, сторони від шлюбу мають дочку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 31 січня 2007 року
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі
130 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
оскільки суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Посилання апелянта на те, що її матеріальне становище
погіршилось, що дитина потребує санаторно-курортного лікування та що відповідач
має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, були предметом судового
розгляду і обґрунтовано спростовані.

При розгляді справи у першій інстанції судом вживались
заходи щодо виявлення доказів, що підтверджували б погіршення матеріального
стану позивачки з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання
дочки ОСОБА_3, однак позивачка належних доказів не надала і судом їх також не
здобуто.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.14, 15, 16),
відповідач проживає з батьками похилого віку, які потребують стороннього
догляду, наявність у них інших дітей, крім відповідача, не звільняє останнього
від надання їм допомоги.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про
те, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.184 СК України в даному випадку дитині може
бути призначена державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром
аліментів і 30% визначеного для її віку прожиткового мінімуму. Посилання
апелянта на те, що цю різницю повинен доплачувати відповідач, є недостатньо
обґрунтованими.

В майбутньому у разі зміни матеріального становища відповідача, зокрема,
його працевлаштування, позивачка не позбавлена можливості звернутись до суду з
вимогами про збільшення аліментів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам
ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України.

Доводи апеляційної
скарги про протилежне є безпідставними.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду -
залишити без зміни.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Буринського районного суду Сумської області
від 8 травня 2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення до
Верховного Суду України.