Справа №22-48/2007р.                                               Головуючий
у 1 інст. : Матвієнко А.І.
33                                                                Доповідач апел. інст. :
УХВАЛА

Іменем України

20
серпня 2007 року Колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Львівської області в складі:

головуючого -
Юхименка А.Г.,  суддів: Мікуш Ю.Р.,
Монастирецького Д.І.,  при
секретарі: Мамчиць О.В.,

з участю ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_3,  представника ДП
«Сімексбуд» Задерецького А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду
Львівської області від 25 травня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 в
інтересах і за дорученням ОСОБА_2 до фірми «Сімексбуд-зв»язок»,  третя особа - Поршнянська сільська рада
Пустомитівського району Львівської області - про усунення перешкод в
користуванні власною земельною ділянкою і стягнення моральної шкоди, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням суду в позові ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до фірми «Сімексбуд» про
визнання дій такими,  що порушують права
власника земельної ділянки,  зобов»язання
припинити незаконне користування земельною ділянкою і винесення закладених
підземних комунікацій за межі земельної ділянки ОСОБА_2 та відновлення стану її
земельної ділянки,  який існував до
порушення права,  приведення цієї ділянки
у стан,  придатний для використання за
призначенням,  стягнення з відповідача
моральної шкоди в сумі 500 гривень - відмовлено.

Рішення суду
оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2.

В
апеляційній скарзі покликається на те,
що ухвалюючи вказане рішення,  суд
порушив норми матеріального та процесуального права. Зокрема,  неправильно визначив категорію земельної
ділянки,  що належить на праві приватної
власності його матері як «землі зв»язку» і тому невірно застосував до спірних
правовідносин  ст.  75 Земельного кодексу України,  яка встановлює правовий режим земель зв»язку
і порядок користування такими землями. Не взяв до уваги факт відсутності у
проектній документації погодження з власницею спірної земельної ділянки ОСОБА_2
і на протязі судового слідства відповідач не зміг представити такого. За таких
підстав висновок суду про непорушення права власника,  земельної ділянки є неправильним і. не
відповідає обставинам справи. Встановивши факт відхилення від затвердженого
проекту,  суд не взяв до уваги
відсутність в представленій техдокументації належним чином оформлених і
погоджених змін до затвердженої раніше схеми прокладки траси кабелю і на цій
підставі відповідно не міг зробити висновків про неправомірність прокладки
лінії кабелю без внесення змін до погодженої схеми і без погодження їх з
власником земельної ділянки,  що є
порушенням права власності і,  як
наслідок,  вимога про визнання дій
відповідача такими,  що порушують права
власника земельної ділянки ОСОБА_2 залишені без задоволення.

Суд не
з»ясував,  чи містить
техдокументація,  яка складалась при
виготовленні державного акту на право приватної власності на спірну земельну
ділянку,  відомості про наявність
охоронної зони і на яку частину земельної ділянки ця зона встановлена.
Наполягання відповідача та суду на правомірності користування відповідачем
ділянкою,  саме тому,  що остання має охоронну зону є
помилковим,  повністю суперечить Правилам
охорони ліній електрозв»язку. Відповідач не тільки порушив законодавство про
власність,  але і ці правила.

Судом
також порушено процесуальні норми
ст.   ст.  140,
141 (1963 p.),  194 (2004 р.)
ЦПК України,  внаслідок чого розгляд
справи безпідставно затягувався.

Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Вислухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  межі та доводи скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно
до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи
в позові,  суд виходив з того,  що кабельна лінія зв»язку
«Пустомити-Львів-Вовків»,  яка тягнеться
в даний час через земельну ділянку ОСОБА_2,
прокладена ще у 1966 році і на листі прокладки кабелю на території
Поршнянської сільради нанесена вірно (а.с.
52-56). На вказану земельну ділянку
ОСОБА_2 отримала Державний акт на право приватної власності на землю у
січні 2002 року на підставі рішення Поршнянської сільради № 267 від 11
листопада 2001 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва
(а.с.  8).

Відповідно
до  ст.
75 Земельного кодексу України до земель зв»язку належать земельні
ділянки,  надані під повітряні і кабельні
телефонно-телеграфні лінії та супутникові засоби зв»язку.

Землі зв»язку
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.

Уздовж
повітряних і підземних кабельних ліній зв»язку встановлюються охоронні зони.

Згідно
Постанови Кабінету Міністрів від 29.01.1996 року № 135 (із змінами,  внесеними згідно з Постановою Кабінету
Міністрів №1465 від 28.10.2004 року п. 2,
на трасах кабельних і повітряних ліній електрозв»язку встановлюються
охоронні зони: для підземних кабельних і повітряних ліній електрозв»язку.

Згідно
п. 10 вказаної Постанови землі в межах охоронної зони у власників землі та
землекористувачів не вилучаються і можуть використовуватись ними з обмеженнями.

Наведене
свідчить,  що на вказаній земельній
ділянці ОСОБА_2 встановлена охоронна зона.

Також
наявний проект будівництва волоконно-оптичної лінії зв»язку Львів-Ужгород,  як і попереднє погодження розташування
об»єкта будівництва (розширення,
реконструкція існуючого) з усіма службами,  районною та сільськими радами,  по території яких ця лінія прокладена
(а.с.  47-48,  57-59).

Даючи
пояснення в судовому засіданні 04 листопада 2005 року в якості третьої
особи,  сільський голова Поршнянської
сільради ОСОБА_4  ствердив,  що у зв»язку з прокладенням кабельної лінії
зв»язку через земельну ділянку ОСОБА_2,
він особисто приїхав до неї додому і повідомив про необхідність прийняти
участь в комісійному обстеженні її ділянки для вияснення масштабів
пошкодження,  на що ОСОБА_2 у його
присутності попросила свого чоловіка ОСОБА_5 виїхати з комісією і прийняти
рішення відносно прокладення кабелю та відшкодування збитків. Останній
погодився,  заявивши при цьому,  що він голова двору,  і прийняв участь в комісійному обстеженні
своєї та дружини ділянок. На ділянці,
яка закріплена за ОСОБА_2,  були
незначні пошкодження,  внаслідок чого був
складений акт вартості нанесених збитків,
після чого ОСОБА_5 отримав гроші від імені дружини у відшкодування
завданих збитків і підписав довідку про те,
що претензій не має. Свіжопрокладена лінія зв»язку через земельну
ділянку ОСОБА_2 була в охоронній зоні,
де раніше,  у 1965-1966 роках вже
була прокладена така (а.с.  69-72).

Наведене
стверджується Актом обстеження нанесених збитків на земельній ділянці ОСОБА_2
від 15 квітня 2004 року,  довідкою
виданою ОСОБА_5 про те,  що роботи по
їхній (з дружиною) дільниці землекористування виконані згідно проекту,  претензій до підрядника не мають,  компенсація за потрави сільськогосподарської
продукції отримана,  розпискою про
отримання 19 квітня 2004 року 201 грн. 60 коп. у відшкодування вказаних збитків
та повідомленням центру технічної експлуатації сільських з»єднувальних ліній
ВАТ «Укртелеком» про те,  що кабельна
лінія зв»язку «Пустомити-Львів-Вовків» прокладена ще у 1966 році і на листі
прокладки кабелю на території Поршнянської сільради нанесена вірно (а.с.  30, 31, 32, 78, 80-81).

В судовому
засіданні 14 грудня 2005 року ОСОБА_5 підтвердив,  що разом з дружиною вирощують на земельних
ділянках сільськогосподарські культури і він приймав участь у роботі
комісії,  що на його земельній ділянці
ніяких пошкоджень землі чи насаджень не спричинено,  а на земельній ділянці дружини -
незначні,  що підписав за свою дружину і
претензій не має та

отримав 200 грн.
за прокладку кабельної лінії через земельну ділянку і за пошкодження землі
(а.с.  88-90).

Отже доводи
апелянта не відповідають дійсності та встановленим обставинам справи.

Розглянувши
спір,  колегія суддів вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини у справі,  подані
сторонами докази,  правильно визначив
характер спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  303,
304,  307 п. 1,  308,
313,  314 п. 1,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 травня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в

касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання

нею законної
сили.