overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 Вишгородський районний суд Київської області в
складі

головуючого-судді                        Чіркова Г.Є.,

при секретарі                            Авраменко Л.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, у зв'язку з розпадом
сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні з викладених у
ньому підстав, оскільки відповідачка проживає окремо, турбується виключно
своїми інтересами, заходів щодо примирення не вживає, а тому подальше
збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам.

Відповідачка позов визнала у повному обсязі й викладені позивачем
обставини підтвердила.

З огляду на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання
відповідачем даного позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення.

Матеріалами справи встановлено, що подружжя Корабельников-Січкаренко
перебувають у шлюбі з 06 травня 2003 року, від якого мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який залишається проживати з відповідачкою.

Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та
інтересам кожного з них не відповідає, що згідно з ч. 2 ст. 112 СК України є
підставою для розірвання шлюбу.

Таким чином, визнання відповідачкою позову ґрунтується на вимогах
Закону, а пред'явленні позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 112 СК України та керуючись статтями 130, 174, 213-215
ЦПК України,

вирішив:

позовну
заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 06 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану
Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №35 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу з ОСОБА_1
стягнути 17 грн. державного мита, від сплати якого ОСОБА_2 звільнити.

Рішення набирає законної сили протягом 10
днів з дня його проголошення і може бути оскаржено в апеляційному порядку
шляхом подання в зазначений строк заяви
про його оскарження та протягом
20 днів після цього апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 грудня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гнатенко А.В., розглянувши
касаційну скаргу Чемеровецької центральної районної лікарні на
рішення Чемеровецького районного суду від 18 червня 2007 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької
області від                    17 жовтня
2007 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Чемеровецької центральної районної лікарні про відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Чемеровецького районного суду від 18 червня 2007
року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2007 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з Чемеровецької центральної районної
лікарні на користь ОСОБА_1  3 000 гривень
моральної шкоди та            150 гривень
державного мита в дохід держави. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Чемеровецька центральна районна лікарня звернулася до
Верховного Суду України із касаційною скаргою, в якій просить змінити
постановлені судові рішення та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обґрунтування касаційної скарги Чемеровецької центральної районної лікарні не містить
доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами справи, наведені
нею доводи та зміст оскаржуваних рішень також не дають підстав для висновку, що
судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави
для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и
в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чемеровецької
центральної районної лікарні про відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою Чемеровецької центральної районної лікарні на рішення Чемеровецького
районного суду від 18 червня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від                    17 жовтня 2007 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги
матеріалами направити скаржникові.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
А.В.
Гнатенко
Справа №  2-796/07р.
М      У К Р А Ї Н И
Ківерцівський  районний
суд  Волинської  області
головуючого       судді            Поліщук С.В.
розглянувши у  відкритому
судовому  засіданні    в  м.
Ківерці   цивільну  справу
за  позовом     ОСОБА_1до Дідичівської   сільської
ради   про  визнання
права  власності    на
житловий   будинок  та
надвірні  господарсько-
побутові   будівлі   і
заяві  позивач  вказує
, що  його дядько- ОСОБА_2,   в
1914  році   побудував
житловий  будинок  в
АДРЕСА_1.  У 1985  році
померла  qjuj   дружина. За
час   їхнього   спільного
подружнього   життя  дітей
будівлі   не  були належним     чином
було оформлено   право  власності.
року ОСОБА_2, склав  заповіт  , яким
все    належне  йому
майно  заповів   йому.
помер  ІНФОРМАЦІЯ_1.
його  смерті   відкрилась
спадщина , яка  складається  з
житлового  будинку   та
надвірних   господарсько-  побутових
будівель і  споруд , що  знаходяться
в  АДРЕСА_1, яку  він
зверненні    в  нотконтору
йому    було    відмовлено
у  оформленні   спадщини
по  причині    відсутності   правовстановлюючих   документів
на  житловий     будинок , тому  змушений
звернутися  до  суду
судовому  засіданні    позивач
ОСОБА_1,  позов   підтримав
заяві  обставинах   та
просить  його   задовольнити.
відповідача    Дідичівської   сільської ради   у
судове   засідання   не
з”явився  надійшла  заява
про  розгляд  справи
у    їх    відсутності ,   позов
пояснення  позивача ,
дослідивши  матеріали  справи , суд    приходить
до  висновку , що  позов
підлягає  до  задоволення ,
Судом
встановлено , що  позивач по
справі   ОСОБА_1,  згідно заповіту складеного     ОСОБА_2, від     26.10.1998
року ( а.с.5) є  спадкоємцем   його
майна . Даний заповіт   не
не  оспорювався Фактично  вступив
у   володіння   спадковим
майном   що стверджується  довідкою
Дідичівської      сільської   ради
Керуючись ст.10,60,212-215  ЦПК
України , ст. 1222,1223,1234,1268,1296,
України суд,-
за   ОСОБА_1право   власності
на  житловий  будинок
з  надвірними   господарсько- побутовими    будівлями
і спорудами , що  знаходиться  в
АДРЕСА_1в   порядку  спадкування
за   заповітом   після
смерті    ОСОБА_2, який   помер
Рішення
набирає  законно ї  сили
після  спливу  10-ти днів
з  дня  його
проголошення,  якщо в  цей
термін   не  буде  подана
заява  про  апеляційне
оскарження , а  протягом  20-ти
днів   після  її
подання  -  апеляційна
скарга.

Суддя     підпис

Копія      вірна

Головуючий  по  справі
С.В.Поліщук
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до закритого акціонерного
товариства (далі-ВАТ) “Лисичанська нафтова інвестиційна компанія” про
скасування наказів та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У травні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 29 листопада 2006 року Генеральний директор
відповідача видав наказ “ Про вивільнення робітників автотрнаспортного цеху”.
Кінцевий строк звільнення працівників було визначено 1 лютого 2007 року, при
цьому було вказано провести попередження робітників цеху № 27 про наступне
вивільнення до 1 грудня 2006 року та отримати згоду профспілки на звільнення
працівників, членами яких вони являються. Ці вимоги не були виконані. 17 квітня
2007 року Генеральний директор відповідача видав наказ “Про внесення змін в
наказ від 29 листопада 2006 року”. Позивачі цей наказ вважають недійсним,
оскільки його положення не продовжують строк на попередження працівників про
наступне вивільнення. Крім того, видання незаконних наказів спричинило
позивачам моральну шкоду. Враховуючи викладене позивачі просили задовольнити їх
позовні вимоги.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської
області від 13 червня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 8 серпня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_3 просять скасувати ухвалені у справі
судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення  норм процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення судів постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення  Лисичанського міського суду Луганської області
від 13 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 8
серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.
Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова
Справа № 2-331/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

21  грудня
2007 року
Ямпільський райсуд

в складі :
головуючого - Оснач С.В.
Сумської області

при
секретарі - Кубрак В.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в сел. Ямпіль справу за позовом   ВАТ
“СНЗ” до   ОСОБА_1 про стягнення
заборгованності  за комунальні  послуги у сумі  1174 грн. 39,, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Представник   позивача
діючий по довіреності № 16-1809 від 06.06.07 року звернувся  до суду
з позовом про   стягнення з
відповідача заборгованності за комунальні послуги в сумі   1174 грн.39 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що  відповідач
користується  наданими  йому
послугами  але не сплачує за них.

Відповідачка
в суді  позов визнала  на стягнення
заборгованності згодна.

В
судовому засіданні було встановлено, що
відповідачка    ОСОБА_1 проживає  в будинку АДРЕСА_1,в якому знаходиться  гуртожиток № 2 ,в окремій  кімнаті
гуртожитку ,користується
послугами  теплової  енергії ,водопостачання та
водовідведення  але  добровільно
не сплачує  на  них.

Згідно ст. 20
Закону України “ Про житлово-комунальні
послуги” та пункту 38  Примірного  положення про
гуртожитки,затвердженого постановою
Ради  Міністрів  УРСР від 03.06.1986 року № 208 ( надалі-
Примірне  положення ),наймачі  житлових
приміщень (споживачі) зобов'язані
своєчасно  вносити  плату
за користування  наданою  їм
площею  у гуртожитку та плату
за  отримані  житлово-комунальні  послуги.

Відповідно до п. 39  Примірного
положення  розрахунковим  місцем для встановлення  розміру
оплати  послуг є календарний  місяць,плата за який  вноситься
не пізніше  10  числа
місяця  слідуючого за   оплачуваним
місяцем.

Станом
на 20.10.2007 року
заборгованість   відповідачки  по платі за користування  наданим
приміщенням та  за надані  житлово-комунальні  послуги
становить в розмірі  1174 грн.39
коп.,що підтверджується  довідкою  про заборгованість та випмскою  із особового
рахунку  боржника.

За таких обставин, суд приходить до висновку,
що   позов обґрунтований і підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130
ЖК України,ст. 3,15,118-120 ЦПК України ст. 11,14,16,509,526,527,530,541,543 ЦК
України,п.38 і 39 Примірного положення про гуртожитку,затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208 суд,-

ВИРІШИВ:

Цивільний
позов  ВАТ “ СНЗ “ до   ОСОБА_1 про стягнення  заборгованності  за комунальні
послуги  в сумі  1174 грн. 39коп коп.задовольнити.

Стягнути
з  ОСОБА_1  на користь
ВАТ “ Свеський  насосний  завод “
1174 грн. 39 коп.,та держмито на користь держави  у сумі 51 грн.

Заява про апеляційне оскарження рішення  може бути подана  протягом 10 днів з дня його проголошення,а
апеляційна скарга -протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарженню.

Суддя:підпис

Копія
вірна

Суддя

Ямпільського райсуду                                           С.В.
Оснач
Справа № 2-0-374/07
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м  У к р а ї н и

28 грудня 2007 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.,

при секретарі - Антоненко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  виконавчого комітету Чернігівської міської
ради про визнання спадщини  ОСОБА_1  відумерлою,

в с т а н о в и в:

14 листопада 2007 року  заявник
звернувся до суду із заявою про визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою, оскільки
ОСОБА_1помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживав в АДРЕСА_1 за ним зареєстровано  право власності  на вказану квартиру. Спадкоємців не має, тому
просили визнати  спадщину відумерлою та
передати її територіальній громаді в особі Чернігівської міської ради за місцем
відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник
заявника   заяву підтримала та наполягала
на її задоволенні.

Представник зацікавленої особи -
Чернігівської міської ради підтримала заяву.

Заслухавши пояснення та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року  в м. Чернігові помер ОСОБА_1. Йому
на праві приватної власності  належить
кв. АДРЕСА_1( а.с. 3 ).

Крім того, спадкова справа
ОСОБА_1 за місцем його смерті не заводилася, жоден зі спадкоємців для
оформлення спадкових прав до нотаріальної контори не звертався.

Відповідно до вимог ст. 278 ЦК
України, суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або
не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини  відумерлою та про передачу  її територіальній громаді за місцем відкриття
спадщини, тому необхідно визнати спадщину ОСОБА_1, який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відумерлою та
передати  її територіальній громаді в
особі Чернігівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 10, 208, 209, 234, 235, 274 - 278  ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

заяву виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання
спадщини  ОСОБА_1  відумерлою задовольнити.

Визнати спадщину ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року відумерлою та
передати її територіальній громаді в особі Чернігівської міської ради.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської
області. Заява про апеляційне оскарження рішення подається протягом 10 днів з
дня його проголошення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання
заяви. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження рішення, якщо вона подається в строк, встановлений для
подання заяви.

Головуючий:
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 13 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 15 червня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Артемівського
УВО “Зоря” УТОС про стягнення заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Позивачі звернулися до суду з  позовом до Артемівського УВО “Зоря” УТОС про
стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що вони перебувають у трудових відносинах з відповідачем по
теперішнього часу. Згідно наказу №43 К від 31 серпня 2006 року для робітників
Артемівського УВО “Зоря” УТОС було встановлено наступний режим роботи, а саме:
неповний робочий тиждень - один робочий день в тиждень, тривалістю 4,8 години
для інвалідів зору, працюючих на підприємстві.

Позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь
заробітну плату за простій, але не за один робочий день в тижні, а за всі
робочі дні з жовтня 2006 року по квітень 2007 року по 2/3 тарифної ставки та
відпускні у сумі 1692 грн. 01 коп., а також 1500 грн. моральної шкоди кожному.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області
від                  13 квітня 2007 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 червня
2007 року, у задоволенні позову ОСОБА_1,              ОСОБА_2 відмовлено.

На зазначені судові рішення надійшла касаційна скарга ОСОБА_1,
ОСОБА_2, в якій вони просять їх скасувати, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 13 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 15 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

А.Г.Ярема
Справа № 2-2643/07 року
УХВАЛА

про
відкриття провадження у справі

20 листопада
2007 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Демчик
Р.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Голов'ятинської
сільської ради Смілянського району про визнання права власності на спадкове
майно, -

встановив:

Справа підсудна
суду, позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, а тому
суддя, керуючись ст.ст. 11, 122, 293 ЦПК України, -

ухвалив:

Відкрити
провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Голов'ятинської сільської
ради Смілянського району про визнання права власності на спадкове майно та
призначити відкрите попереднє судове засідання в залі суду в м. Сміла на 11
год. 00 хв. 29 листопада 2007 року.

Копію ухвали та
копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів направити відповідачу,
а позивачу - копію ухвали.

Відповідачу до
початку попереднього розгляду подати письмові заперечення проти позову, та
посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

В судове
засідання викликати сторони.

Ухвала може бути
оскаржена лише в частині підсудності справи.

Суддя:
Справа
№ 2 - 3074 / 2007 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

20
листопада 2007 року.

Шосткинський
міськрайсуд Сумської області в складі головуючого судді Шпака Г.Ф., при
секретарі Павлюченко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Шостка справу за позовом ТОВ «Шостка - Тепло» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення 690 грн. 63 коп.,

в с т а н о в и в:

До
Шосткинського міськрайсуду Сумської області надійшла позовна заява ТОВ «Шостка
- Тепло» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення 690 грн. 63 коп.

Представник
позивача в судовому засіданні надав заяву, просить позов залишити без розгляду,
в зв'язку з укладенням угоди про погашення заборгованості до 01.01.2008 року.

Згідно п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву
про залишення позову без розгляду.

Відповідно
до п.4 ч.1 ст.83 ЦПК України сплачена сума судового збору повертається за
ухвалою суду у разі залишення заяви без розгляду.

Керуючись
ст.ст. 83, 207, 208-210 ЦПК України, суд,

На
підставі викладеного, керуючись ст..83 ч.1 п.4; ст.207 ч.1 п.5; 208-210
України, суд

у
х в а л и в:

Позовну
заяву ТОВ «Шостка - Тепло» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення 690 грн.
63 коп.  залишити без розгляду.

Зобов'язати
Шосткинське відділення Державного казначейства у Сумській області повернути ТОВ
«Шостка - Тепло» судовий збір у вигляді державного мита у розмірі 5 грн. 10
коп. сплачений 17.09.2007 року по квитанції № 413  у філії відділення Промінвестбанку в м.
Шостка Сумської області.

На ухвалу суду
протягом 5 днів після оголошення ухвали до Сумського апеляційного суду, через
міськрайсуд, може бути подано заяву про апеляційне оскарження ухвали.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного
суду, через міськрайсуд, протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: