Справа № 22ц- 3344/2007р.            Головуючий в 1
інстанції Шликов С.П.
26                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007
року    Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого
Стельмах Н.С.,

суддів
Звягінцевої О.М., Молчанова С.І.,

при секретарі
Семенченко С.С.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом    ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, до
ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним і

встановив:

в
апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_3 оспорює обгрунтованість судової ухвали,
якою відкрито провадження у даній справі, і ставить питання про її скасування
за порушенням правил підсудності, повернення позовної заяви позивачці, оскільки
вона мешкає у АДРЕСА_1, про що було відомо представникові позивачки і суду;
поїздки в інший кінець місця є для неї утрудненими.

В
засіданні апеляційного суду відповідачка ОСОБА_3 та її представник-адвокат ОСОБА_4 підтримали
доводи скарги, просили про скасування судової ухвали, повернення позивачці
позовної заяви, а представник позивачки ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1
заперечувала проти доводів скарги, просила про її відхилення, залишення ухвали
суду без зміни.

3.11.2006р.
ОСОБА_1- представник позивачки ОСОБА_2 за довіреністю звернулась до суду з
позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, що посвідчений
11.04.2006р. на користь ОСОБА_3

Ухвалою
судді Київського районного суду м. Донецька від 3 листопада 2006 року відкрито
провадження у справі за вказаним позовом .

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню
з постановлениям ухвали з
цього питання з наступних підстав.

Відповідно
до вимог п. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і
постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні
було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд
за місцем її проживання.

Оскільки
в позовній заяві йдеться про визнання заповіту недійсним, і предметом спору є
заповіт, а не нерухоме майно, апеляційний суд вважає, що норми процесуального
закону, а саме вимоги ст. 114 ЦПК України щодо виключної підсудності,
застосовані бути не можуть; підсудність даної справи повинна бути визначена за
місцезнаходженням відповідача відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України.

Оскільки
має місце відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності, і
вказане питання вирішено судом першої інстанції з порушенням норм
процесуального права, ухвала судді відповідно до вимог п. 2 ст. 312 ЦПК України
підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд Ворошиловському районному
суду м. Донецька.

Керуючись
п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу судді Київського районного суду м. Донецька
від 3 листопада 2006 року скасувати, передати справу на розгляд Ворошиловському
районному суду м. Донецька.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.