Справа № 22-Ц-3050/2007 рік                          Головуючий 1
інстанції: Чередник В.Є.
розірвання договору                                                Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21
червня 2007 року                                                                                      м.
Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

Головуючого,
судді Ситнік ОМ.

Суддів
Кружиліної О А., Івах А.П.,

За участі
секретаря Андрійко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

на ухвалу Київського
районного суду м Харкова від 6 квітня 2007 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору застави квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_3, яка вказувала, що між нею та ОСОБА_2
було укладено 24 лютого 2003 року договір застави квартири. Вказувала, що
укладаючи договір іпотеки квартири, вона мала на увазі, те, що при зверненні
стягнення на квартиру, вона не втрачала права проживання у ній. Однак, з
прийняттям закону України ,.Про іпотеку" були внесені зміни у ЖК України, за
ст. 109 якого при зверненні стягнення на квартиру за договором іпотеки особи,
які мешкають у житловому приміщенні, підлягають виселенню.

Отже, вважала, що обставини змінилися суттєво, відповідач не бажає
приводити договір іпотеки у відповідність до вказаних обставин, тому просила
розірвати вказаний договір, (ас. 1-2).

Також від ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову,
бо за виконавчим написом нотаріуса буде звернуто стягнення і квартира продана,
(ас. 3).

6 квітня 2007 року Київським районним судом м. Харкова винесена ухвала про
забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом зупинення виконавчого провадження,
відкритого державним виконавцем ВДВС Київського РУЮ м. Харкова на підставі
виконавчого напису № 41 від 11 січня 2005 року приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 боргу
на загальну суму 162105 грн., а.с.6).

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просив у забезпеченні позову відмовити, оскільки
виконавчий напис нотаріуса прирівнюється до рішення суду, стягнення провадяться
за ним не тільки з ОСОБА_3, але і з боржника ОСОБА_5(ас.7).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, які з'явилися, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2005 року приватним
нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виконано
виконавчий напис стосовно стягнення з позичальника ОСОБА_5 та майнового
поручителя ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 162105 грн. на відшкодування боргу та
витрат, пов'язаних із здійсненням виконавчого напису, (а.с.4).

Відповідно до вимог ст.ст. 5, 34-37 Закону України „Про виконавче
провадження" зупинення виконавчого провадження є прерогативою державного
виконавця, оскільки законом врегульовано випадки, коли виконавче провадження в
обов'язковому порядку зупиняється, а коли вказана дія віддана на розсуд
державного виконавця. Сторона виконавчого провадження має право оскаржити дії
державного виконавця із зупинення виконавчого провадження чи відмови у
зупиненні виконавчого провадження. Суд не наділений правами втручатися у
порядок виконання за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 151 ЩІК України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду За ст.
152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Так, з позовної
заяви та виконавчого напису вбачається, що ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 у борг 160500 грн.. Поручителем за
договором виступила ОСОБА_3, яка на забезпечення виконання боргових зобов'язань
уклала договір іпотеки квартири. За виконавчим написом нотаріуса від 11 січня
2005 року у зв'язку з невиконанням договору звернено стягнення на заставлене
майно.

Позов ОСОБА_3 стосується розірвання договору іпотеки. Жодним чином вказані
вимоги не стосуються питання виконання договору ОСОБА_5.

Таким чином, виходячи з позовних вимог ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що
співмірним засобом забезпечення позову буде заборона відчужувати спірну
квартиру до прийняття рішення судом.

Керуючись ст.ст. 303. 304, п. З ч. 2 ст. 307, п. 2 ст.
312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 6 квітня
2007 року скасувати. Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити
частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_3 до розгляду справи по суті.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом 2 місяців із дня її проголошення.