Справа №22ц - 593 2007
СУД
Дніпропетровської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.   Дніпропетровськ                                                                             15 березня 2007 року

Судова колегія

судової  палати
у  цивільних  справах Апеляційного  суду
Дніпропетровської  області

в  складі:

судді-головуючого-           БАРАННІКА  О.П.

суддів                              -   ЧУБУКОВА  О.П.

-   ГОКОВА  П.В.

при  секретарі                -   ШИЛО  С.Ю.

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  цивільну
справу

за
апеляційними  скаргами

до  Відкритого  Акціонерного
Товариства  „Павлоградвугілля"

та  Відділення  виконавчої  дирекції
Фонду  соціального  страхування

від
нещасного   випадку   на
виробництві   та   професійних
захворювань

в  м.   Павлограді  Дніпропетровської  області

на  рішення

Павлоградського  міськрайонного  суду

Дніпропетровської  області

від  05
жовтня  2006
року

по  цивільній  справі
за  позовом

ОСОБА_1

до  Відкритого  Акціонерного
Товариства  „Павлоградвугілля"

та
Відділення   виконавчої   дирекції
Фонду   соціального   страхування

від
нещасного   випадку   на
виробництві   та   професійних
захворювань

в  м.   Павлограді
Дніпропетровської
області

про
відшкодування  шкоди  здоров'ю
,   -

Справа  №22ц-593                                                                                   Суддя-головуючий

Категорія:   19/21                                                                               у  суді
першої  інстанції

ДАДИМ  Ю.М.

Суддя-доповідач у
суді  апеляційної  інстанції ЧУБУКОВ  О.П.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням                 Павлоградського                       міськрайонного                      суду

Дніпропетровської області від 05 жовтня 2006 року на користь
ОСОБА_1   стягнуто:

-     з Відкритого Акціонерного Товариства „Павлоградвугілля"

одноразову
допомогу у розмірі 5884грн. і 7880грн. 32коп.

одноразово в рахунок
відшкодування заборгованості по щомісячному

відшкодуванню
шкоди здоров'ю за період з 05
жовтня 1995 року по

31
березня  2001
року;

з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних захворювань в м. Павлограді Дніпропетровської
області одноразово 4033грн. 86коп. . в
рахунок відшкодування заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період
з 01 квітня 2001 року по 31
грудня  2003
року;

Окрім
того цим рішенням суду першої інстанції Відділення

виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасного

випадку
на        виробництві        та                    рофесійних       захворювань        в

м. Павлограді Дніпропетровської
області зобов'язано проводити на

користь ОСОБА_1, починаючи з 01 січня 2004 року, щомісячні

страхові виплати
у розмірі 477грн. 30коп. з подальшими

перерахунками у
разі зміни ступені втрати потерпілим професійної

працездатності        та        підвищень        у
порядку,                              встановленому

законодавством
України.

В
апеляційних скаргах відповідачі просять рішення суду першої  інстанції
скасувати  з  слідуючих
підстав:

Фонд вважає, що
всі розрахунки, зроблені ВАТ „Павлоградвугілля" правильні, а позивач,
звертаючись до суду, своїх,
обґрунтованих  розрахунків,   не
надав;

-    ВАТ
„Павлоградвугілля" вважає, що через незастосування і

неправильне
застосування норм матеріального і процесуального

права
середній заробіток позивача завищено і в результаті цього

виникли
суми недоплат по одноразовій допомозі, не відомо з якого

розрахунку
та з яких коефіцієнтів суд зробив розрахунок по

справі,
з позовом до суду ОСОБА_1
звернувся не протягом трьох

місяців,   а
через  дев'ять  років

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне
апеляційні скарги відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних  підстав.

Стосовно
обгрунтованості та законності застосування судом норм  матеріального
права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що
позивач за час роботи на підприємствах вугільної промисловості в підземних шкідливих умовах, набув професійного
захворювання і за висновками МСЕК йому було встановлено 4 0% стійкої втрати
професійної працездатності безстроково і призначено щомісячні страхові
виплати    на    підставі
постанов    Правління    Фонду
„Про

перерахунок сум щомісячних
страхових виплат потерпілим", перерахувавши їх з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2003 року із
застосуванням коефіцієнтів, зазначених у цих Постановах, а одноразова допомога
і щомісячне відшкодування втраченого заробітку відповідачем ВАТ
„Павлоградвугілля" були нараховані виходячи із середнього заробітку
підземного прохідника 5-го
розряду, що склався на підприємстві відповідача на той час, і це
суттєво  занизило  належні
позивачу  виплати.

При таких обставинах судова колегія вважає, що суд першої

інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що
перерахунки

відповідних        грошових                виплат               потерпілому                  позивачу

ОСОБА_1 в такий спосіб було
зроблено відповідачами з порушенням
діючого  законодавства  України.

Як вбачається з
матеріалів справи, за висновками МСЕК від 10.10.1995
року ОСОБА_1 було встановлено 40%
втрати професійної працездатності, а також його було визнано інвалідом 3-ї
групи.

При нарахуванні
сум відшкодування спричиненої ОСОБА_1 втратою ним відповідного відсотку
професійної працездатності шкоди ВАТ „Павлоградвугілля" виходило із
середнього заробітку підземного прохідника 5-го розряду, що склався на його підприємстві на той час, що
суттєво занизило належні позивачу виплати.

У відповідності з п.9 Правил
відшкодування шкоди... її

розмір встановлюється у відповідності зі ступенем втрати

потерпілим професійної працездатності та його середньомісячного

заробітку до пошкодження здоров'я, а у відповідності з п.п.10 і

22 тих же Правил...
одноразова допомога потерпілому повинна бути

не        меншою        за        суму,     визначену        із        розрахунку        його

середньомісячного заробітку за кожний відсоток втрати ним
професійної працездатності, який визначається за його бажанням за 12 або 3 останні місяці
роботи, які передували стійкій втраті професійної  працездатності.

Перерахунок     розміру                                  відшкодування      завданої      потерпілому

шкоди,    у
відповідності   з                               п.    28    Правил   відшкодування   шкоди...,

виконується у
випадку                                                                підвищення
тарифних ставок на

підприємстві.

З 01 квітня 2001 року страхові
виплати повинен виконувати Фонд соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в особі його Відділення
виконавчої дирекції в м. Павлограді Дніпропетровської області.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції
правильно встановив обставини по справі і згідно вимог ст. 83 ЦК України (1963 року), ст. 268 ЦК України (2004 року) і ст.ст. 28, 29,    34
і    40
Закону
України    „Про    загальнообов'язкове    державне

соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату
працездатності" правильно
ухвалив  рішення  по
суті  спору.

Приведені в
апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду першої інстанції не
спростовують, оскільки зводяться до переоцінки апелянтом доказів по справі та
одностороннього особистого ним тлумачення норм права, що суперечить діючому
законодавству.

Відповідно ж до
вимог ст.212 ЦПК
України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати їх за
своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи  в
їх  сукупності  та
керуючись  законом.

Стосовно
посилання апелянтів на недодержання судом першої інстанції  вимог
цивільно-процесуального  закону.

Згідно Цивільного
Кодексу України 1963 року
позовна давність не поширюється на ті правовідносини, у яких прямо вказано, що
вона  до
них  не  застосовується.

У відповідності
до вимог ст.40 Закону
України від 23 вересня 1999 року „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання
страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків
своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума
виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає в подальшому
коригуванню у зв'язку із зростанням  цін  на
споживчі  товари  та
послуги.

Окрім  того
ст.268  Цивільного
Кодексу  України  2004  року  також

передбачено, що позовна давність не
поширюється на позови про відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я  або  смертю
потерпілого.

Інших порушень
матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування
судового рішення, судом апеляційної
інстанції  не  встановлено.

З урахуванням
викладеного та керуючись ст.ст.303, 307 та 308 ЦПК  України,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Відкритого
акціонерного товариства „Павлоградвугілля" і Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань в м. Павлограді Дніпропетровської області  відхилити.

Рішення                  Павлоградського                        міськрайонного                        суду

Дніпропетровської   області   від
05   жовтня   2006   року   залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
з цього ж моменту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного  Суду
України  протягом  двох
місяців.