УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
квітня 2007 року                                                                    м.
Донецьк

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2, 3-я особа 7 Київська державна нотаріальна контора про визнання
частково недійсним договору дарування квартири за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду м.Києва від 18 травня 2004 року,

встановила:

В серпні 2003 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-я
особа - 7 Київська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування
квартири недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 56,57,48 ЦК України (1963
року), посилаючись на те, що укладаючи договір 5.03.1996 року вона з матір'ю
мали на увазі договір довічного утримання та договір укладений під впливом
істотної помилки стосовно умов договору. Пізніше позивачка уточнила позовні
вимоги, просила визнати недійсним договір в частині дарування нею ХА частини
АДРЕСА_1.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1.10.2003 року позивачці
поновлено строк позовної давності. Визнано недійсним договір в частині
даруванняОСОБА_1ХА частки спірної квартири ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.05.2004 р., в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору дарування, укладеного 5.03.1996
року між ОСОБА_1,ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення
апеляційного суду, посилаючись на невірну оцінку зібраним доказам, неправильне
застосування норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим ставить
питання про скасування рішення суду апеляційного суду і залишення в силі
судового рішення суду першої інстанції, що було помилково скасоване апеляційним
судом.

Справа № 33ц-130кс07

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд обґрунтовано
виходив з того, що підстав, на які посилалася позивачка щодо визнання договору
дарування квартири недійсним, немає. Нотаріально посвідчений договір відповідає
вимогам закону, а саме ст. 47,48 ЦК
України 1963 року, який діяв під час виниклих правовідносин. Крім того,
позивачка без поважних причин пропустила строк позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням судами норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2004 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.