РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа № 2-382/2007

19  квітня 2007
року                                                                                                м.
Димитров

Димитровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого -
судді Редько Ж.Є.,

при секретарі -
Левченко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Димитров
Донецької області справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2. про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні в обгрунтування позову позивач вказала,
що 16 березня 1985 року між нею та
відповідачем було вперше укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
ОСОБА_3. Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них немає спільних
інтересів та бажання бути разом. Шлюбно-сімейні стосунки закінчились у 2005 році, зараз у
кожного з них особисте життя, спору про розподіл майна та місце проживання
дитини не має. Позивач вважає примирення з відповідачем неможливим, тому
просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Відповідач до
судового засідання не з,явився, про час і місце слухання справи повідомлений
належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутності та
про згоду з позовом.

Суд вважає, що в
справі є достатньо матеріалів про права та обов'язки сторін і немає
необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду.

Судом
встановлено, що 16 березня 1985 року сторони
зареєстрували шлюб у Димитровському міськвиконкомі Донецької області, актовий
запис № 103 (а.с.6),
від якого

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, який мешкає
разом з позивачем, що

встановлено на
підставі пояснень позивача, свідоцтв про укладення шлюбу, про

народження,
довідки з місця проживання та про склад сім,ї (а.с.7, 8).

Відповідно за ч.
2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проаналізувавши
вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб сторін
фактично розпався, сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення
та збереження сім.ї неможливими, спір про майно та місце проживання дитини
відсутній. Тому суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім.ї
не відповідало б їх інтересам і шлюб підлягає розірванню.

Витрати,
пов.язані з розірванням шлюбу, необхідно стягнути зі сторін у рівних частках.

На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного
Кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11,
57, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

2

ВИРІШИВ:Шлюб,
зареєстрований 16 березня 1985 року у
Димитровському міськвиконкомі Донецької області, актовий запис № 103, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути на користь держави державне мито з
ОСОБА_2 в сумі 8 грн. 50 коп. та з
ОСОБА_1 в сумі 8 грн. 50 коп.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду
Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський
суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя