АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                                                                             м. Чернівці

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

головуючого:
Половінкіної Н.Ю.

суддів:                  Височанської Н.К., Чупікової В.В.

при секретарі: Скрипник С.В. за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконавчого
комітету Шевченківськоі районноі ради м.Чернівці до ОСОБА_1 про виконання рішення
виконавчого комітету Ленінськоі районноі ради м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року в частині
знесення самовільно побудованоі тераси з участю третьоі особи, що заявляє
самостійні вимоги, ОСОБА_3, зустрічним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Шевченківськоі районноі ради м.Чернівці про визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Шевченківськоі
районноі ради м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року в
частині знесення самовільно побудованоі тераси, позовом ОСОБА_1 з участю
третьоі особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Шевченківськоі
районноі ради м.Чернівці з участю третьоі особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
незаконним рішення виконавчого комітету Ленінськоі районноі ради м.Чернівці №125/9 від 25 вересня 2002 року про надання
дозволу на перепланування квартири, усунення перешкод у користуванні верандою,
позовом ОСОБА_1 з участю третьоі особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Чернівецької міськоі ради про визнання права власності на самочинно
збудовану терасу, зустрічним позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Шевченківськоі районноі ради м.Чернівці, ОСОБА_1 про виконання рішення
виконавчого комітету Ленінськоі районноі ради м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року в частині
знесення самовільно побудованоі тераси за апеляційною скаргою ОСОБА_3

Справа №22ц-166 2007 рік                   Головуючий у 1 інстанції Козловська Л.Д.

Категорія 2/5                                          Доповідач
Половінкіна Н.Ю.

на рішення Герцаівського районного
суду Чернівецької області від 20
березня 2006 року та
додаткового рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2006 року, -

встановила:

Виконавчий
комітет Шевченківськоі районноі ради м.Чернівці у жовтні 2003 року звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про виконання рішення виконавчого комітету Ленінськоі
районноі ради м.Чернівці №160/11
від 26 листопада
2002 року в
частині знесення самовільно побудованоі тераси.

Посилався на те,
що рішенням виконавчого комітету Ленінськоі районноі ради м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року
зобов"язано власницю квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1
знести самовільно побудовану терасу.

ОСОБА_1 терасу не знесла.

Просив
зобов"язати ОСОБА_1 виконати рішення виконавчого комітету Ленінськоі районноі ради м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року в
частині знесення самовільно побудованоі тераси по АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 у листопаді 2003 року звернулась до суду з
зустрічним позовом до виконавчого комітету Шевченківськоі районноі
ради м.Чернівці про визнання недійсним рішення виконавчого комітету
Шевченківськоі районноі ради м.Чернівці №160/11
від 26 листопада
2002 року в
частині знесення самовільно побудованоі тераси.

Вказувала, що
будівництво тераси відповідає будівельним нормам, проведено на підставі
робочого проекту, погодженого першою самостійною державною пожежною частиною по
охороні Шевченківського району м.Чернвіці, санітарно-епідеміологічною станцією.
Тераса не перешкоджає користуванню будинком.

Просила визнати
недійсним рішення виконавчого комітету Шевченківськоі районноі ради м.Чернівці
№160/11 від 26 листопада 2002 року в частині знесення самовільно побудованоі
тераси по АДРЕСА_1. Зобов'язати виконавчий комітет Шевченківськоі районноі ради
м.Чернівці надати дозвіл на узаконення побудованоі нею тераси по АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи доповнила
зустрічний позов.

Просила визнати незаконним рішення виконавчого комітету Шевченківськоі районноі ради м.Чернівці №125/9 від 25 вересня 2002 року в частині надання ОСОБА_3 дозволу на перепланування
квартири №22 по
АДРЕСА_1 за рахунок веранди загального користування. Зобов'язати ОСОБА_3
звільнити веранду загального користування від речей та розібрати самовільно
обладнанні перегородки, не перешкоджати в користуванні верандою.

ОСОБА_3
звернулась до суду з зустрічним позовом до виконавчого комітету Шевченківськоі
районноі ради м.Чернівці, ОСОБА_1 про виконання рішення виконавчого комітету
Ленінськоі районноі ради м.Чернівці №160/11
від 26 листопада
2002 року в
частині знесення самовільно побудованоі тераси по АДРЕСА_1.

Зазначала, що
рішенням виконавчого комітету Ленінськоі районноі ради м.Чернівці №125/9 від 25 вересня 2002 року ій було дозволено виконати перепланування
квартири №22 по
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 не заперечувала проти цього згідно іх домовленості про
влаштування окремоі площадки та входу до квартир.

ОСОБА_1
самовільно побудувала терасу, яка значно перевищує допустимі розміри, заважає
ій нормально користуватися своєю власністю, а також перешкоджає влаштуванню
окремого входу.

ОСОБА_1
заперечує проти влаштування окремих входів до квартир згідно виготовленого нею
проекту.

Просила зобов"язати
ОСОБА_1 виконати п.З рішення виконавчого комітету Ленінськоі районноі ради
м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року і знести
самовільно добудовану терасу та обладнаний під нею гараж або зобов"язати
знести частину добудованоі тераси до розміру 1 м 40
см і виконати вхід до квартири АДРЕСА_1 згідно
технічного заключения.

Ухвалою
Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20 березня 2006 року зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3 до виконавчого комітету Шевченківської районної ради
м.Чернівці, ОСОБА_1 про виконання рішення виконавчого комітету
Ленінської районної ради м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року в частині знесення самовільно
побудованої тераси по АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

Рішенням
Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20 березня 2006 року у позові виконавчого комітету
Шевченківської районної ради м.Чернівці до ОСОБА_1 про виконання
рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року в частині знесення саомвільно
побудованої тераси відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення виконавчого
комітету Шевченківської районної ради м.Чренівці №125/9 від 25 вересня 2002 року в частині надання ОСОБА_3 дозволу на перепланування квартири №22 по АДРЕСА_1 за рахунок веранди
загального користування, усунення перешкод у користуванні верандою
задоволено частково.

Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Шевченківської раойнної
ради м.Чернівці №160/11 від 26 листопада 2002 року в частині знесення самовільно побудованої тераси по
АДРЕСА_1.

Зобов"язано
виконавчий комітет Шевченківської районної ради м.Чернівці надати дозвіл ОСОБА_1 на узаконення побудованої тераси до квартири
АДРЕСА_1.

Додатковим рішення Герцаївського районного суду
Чернівецької області

від 27 вересня 2006 року у зустрічному позові ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Шевченківської районної ради м.Чернівці, ОСОБА_3 з участю
третьої особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
незаконним рішення виконавчого комітету Шевченківської районної
ради м.Чернівці №125/9 від 25 вересня 2002 року в частині надання ОСОБА_3
дозволу на перепланування квартири №22 по АДРЕСА_1 за рахунок веранди загального користування, зобов"язання ОСОБА_3 звільнити веранду загального користування від
речей, демонтувати самовільно обладнанні перегородки та усунути перешкоди у користуванні
відмовлено.

Позов ОСОБА_1 з участю третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно збудовану терасу
задоволено, визнано право власності ОСОБА_1 на самочинно збудовану монолітну
залізобетонну терасу по АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 в
апеляційних скаргах просить рішення Герцаївського районного суду Чернівецької
області від 20 березня 2006 року скасувати, додакове рішення Герцаївського районного суду
Чернівецької області від 27 вересня 2006 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання
парва власності на самочинно збудовану терасу, ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_1
відмовити, посилаючись на те, що не застосовано положення ч.7 ст.376 ЦК
України, ст.48 Закону України "Про власність".

Колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_3 підлягають відхиленню з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що здійснене ОСОБА_1 самочинне
будівництво тераси по АДРЕСА_1 не порушує права інших осіб, тому підлягає визнанню право
власності ОСОБА_1 на об"єкт самочинного будівництва.

Такі висновки
суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

Встановлено, що організовано проход до квартири №22 та квартири АДРЕСА_1 зі сторони веранди загального
користування та спільних зовнішніх сходів.

Згідно з ч.4 ст.357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі,
споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову /прибудову/ без згоди інших
власників, якщо це не порушує їхніх прав.

Власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснила
самочинне будівництво тераси в границях даного жилого приміщення.

Рішенням
виконавчого комітету Шевченківської районної ради м.Чернівці №125/9 від 25 вересня 2002 року ОСОБА_3
надано дозвіл на перепланування квартири №22
по АДРЕСА_1 за рахунок веранди загального користування.

ОСОБА_3 з участю третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, звертаючись до суду,
зазначала, що здійснення ОСОБА_1 будвіництва тераси по

АДРЕСА_1 порушує її права, що виникають з правовідносин,
пов»язаних з правом власності на квартиру №22
по АДРЕСА_1, зокрема, перешкоджає влаштуванню окремих зовнішніх сходів,
природньому освітленню жилого приміщення.

На обгрунтування
своїх доводів ОСОБА_3 посилалася на робочий проект перепланування квартири №22 по АДРЕСА_1 №01/1113, відповідно якого
збільшено площу жилого приміщення за рахунок веранди загального користування та
робочий проект влаштування окремих проходів до квартири №22 та квартири АДРЕСА_1.

Суд першої
інстанції, пославшись на робочий проект влаштування зовнішніх сходів до
квартири №22 та
квартири АДРЕСА_1 №02/2003, дійшов висновку
про те, що здійснення ОСОБА_1 будівництва тераси по АДРЕСА_1 не порушує будівельних норм і правил, прав власників
квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7

При цьому
зібраним в цій частині доказам суд першої інстанції дав правильну оцінку, адже з приєднаного до матеріалів справи робочого
проекту влаштування зовнішніх сходів до квартири №22 та квартири АДРЕСА_1 №02/2003
видно, що передбачається збереження самочинно
збудованої тераси.

В матеріалах
справи відсутні будь-які докази щодо порушення самочинним будівництвом
природнього освітлення квартири №22
по АДРЕСА_1 та права власності на веранду загального користуванні ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 пропорційно площі займаних ними жилих приміщень.

В той же час
доводи ОСОБА_3 зводяться до припущення стосовно влаштування ОСОБА_1 над
об»єктом самочинного будівництва козирка в подальшому.

Посилання в
апеляційних скаргах на те, що ОСОБА_1 здійснено будівництво тераси на земельній ділянці, що не була відведена для цієї
мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту, самі по
собі правильності висновків суду не
спростовують, оскільки будь-яких порушень прав ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
інших осіб не встановлено.

Тому не можуть
бути взяті до уваги і твердження в апеляційних скаргах про те, що судом не застосовано положення ч.1 ст.376 ЦК України та ст. 48 Закону України
«Про власність», оскільки у суда
не було підстав для висновку, що право власності ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на квартиру №22 по АДРЕСА_1 підлягає захисту.

Відповідно
викладеного суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування
немає.

Керуючись п.1
ч.1
ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20 березня 2006 року та
додаткове рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис /Половінкіна Н.Ю./

Судді - підписи /Височанська Н.К., Чупікова
В.В./

Згідно.

Суддя Половінкіна Н.Ю.