Справа № 22-1982/07р.                              Головуючий у 1-й інстанції - Стефанюк Б.Р.
справи - 66                                Доповідач в
апеляційній інстанції - Богонюк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -
судді Кота І.Н.,

суддів Богонюка
М. Я. і Шандри М. М. ,

при секретарі
Щербатій І.М.

та за участю
ОСОБА_1 і представника

ЛКП
„Центральне",

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Галицького районного суду м.  Львова від
08 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною
ухвалою за заявою ОСОБА_2 відстрочено до 31.12.2007 року виконання рішення
Галицького районного суду м.  Львова від
06.06.2006 року по цивільній справі № 2-817/06 за позовом Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання осіб
такими,  що втратили право користування
житловим приміщенням АДРЕСА_1,  ОСОБА_1
до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради,  Львівського міськвиконкому,  Львівського комунального підприємства
„Центральне" і ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням
та вселення,  ОСОБА_2 до ВАТ
„Юність",  виконавчого комітету
Львівської міської ради,  Галицької
районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання укладення
договору найму житлового приміщення.

Згадану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 В  апеляційній
скарзі апелянт просить ухвалу суду
скасувати,  покликаючись   на   неповне  з'ясування
судом  обставин,    що
мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам
справи та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вважає,  що судом неправомірно розглянуто справу без
її участі та участі її представника,
оскільки вони не були повідомленими про час та місце розгляду заяви
ОСОБА_2

Оскільки  ст.
373 ЦПК України передбачає відстрочку виконання рішення суду за
наявності обставин,  що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника,
стихійне лихо тощо),  а ОСОБА_2 не
хворіє і стихійного лиха не було,  то
апелянт вважає,  що не було правових
підстав для задоволення заяви ОСОБА_2

Також
апелянт вважає,  що твердження ОСОБА_2
про перебування спірних приміщень в антисанітарному стані є голослівним і не
відповідає дійсності; стверджує,  що
ОСОБА_2 на час розгляду справи в суді і не думала приступати до ремонту спірних
приміщень та вважає,  що такий ремонт в
жодній мірі не перешкоджає виконанню рішення суду.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення апелянта на
підтримання апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду
першої інстанції та відповідності її матеріалам справи в межах доводів
апеляційної скарги,  а також оглянувши в
судовому засіданні матеріали цивільної справи № 2-817/06 Галицького районного
суду м.  Львова,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Статтею
373 ЦПК України встановлено,  що за
наявності обставин,  що утруднюють
виконання судового рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї,  відсутність присудженого майна в натурі,  стихійне лихо тощо),  за заявою державного виконавця або за заявою
сторони суд,  який видав виконавчий
документ,  розглядає питання про
відстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках може відстрочити виконання рішення.

Аналогічна
за змістом норма міститься і у  ст.  33 Закону України „Про виконавче
провадження".

Як
вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-817/06 Галицького районного суду
м.  Львова,  рішення Галицького районного суду м.  Львова від 06.06.2006 року по згаданій справі
набрало законної сили 11.12.2006 року,  а
ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про відстрочку виконання згаданого судового
рішення 01.06.2007 року.

За вище
наведених обставин колегія суддів вважає,
що у ОСОБА_2',  яка з 1988 року
постійно проживає у спірному житловому приміщенні АДРЕСА_1,  було достатньо часу (майже сім місяців) для
ремонту тієї частини згаданого приміщення,
що знаходиться у спільному користуванні (на час апеляційного розгляду
справи такий строк становить вже дев'ять місяців).

В той же час,   апелянт ОСОБА_1,
яка є особою
похилого віку (1937 року народження),
тривалий час не має іншого (крім спірного) постійного місця
проживання,   однак знову,   з урахуванням відстрочки виконання рішення
суду,   на осінньо-зимовий період
залишається позбавленою місця проживання.

Крім
цього,   заява ОСОБА_2 була розглянута
судом з порушенням норм процесуального права - у відсутність ОСОБА_1 та інших
сторін (їх представників) по справі.

Враховуючи
вище наведене,   колегія суддів приходить
до висновку,   що ОСОБА_2 не навела у
своїй заяві обставин,   що утруднюють
виконання судового рішення,   які б дали
підстави суду вважати їх „винятковим випадком",   а відтак вважає,   що у суду першої інстанції не було правових
підстав для надання заявниці відстрочки виконання рішення суду,   а тому оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з ухваленням нової - про відмову ОСОБА_2 у задоволенні її заяви.

Керуючись   ст.
ст.   303,   312 п.2,
314 ч.1 п.6,   315 ЦПК
України,   колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Галицького районного суду м.   Львова від
08 червня 2007 року скасувати та постановити нову - про відмову у задоволенні
заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення рішення Галицького районного
суду м.   Львова від 06.06.2006 року.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,   але може бути оскаржена у касаційному порядку
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції
протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.