Справа № 22-1085 2007 р.                        Головуючий
у 1 інстанції: Назаркевич М. М.
44                                                                                  Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року травня
місяця 21 дня    Колегія суддів Судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Петрички П.Ф.

Суддів: Мікуш Ю.Р.,  Бакуса В.Я.

При секретарі:
Мамчиць О.В.

З участю:
сторін,  адвоката ОСОБА_5 на

стороні
відповідачів

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за

апеляційною   скаргою
ОСОБА_1,    ОСОБА_2

на рішення
Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 жовтня

2006 року,  колегія суддів,  -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_4,  ОСОБА_2 ,
ОСОБА_6,  3-ьої особи: Ново-Яричівської
селищної ради Кам"янка-Бузького району Львівської області „Про знесення
тимчасових гаражів" та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою
для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного
господарства.

Зобов'язано
ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
ОСОБА_2  та ОСОБА_6
звільнити територію земельної ділянки,
забравши з неї свої тимчасові гаражі металевої конструкції.

У
випадку невиконання рішення суду в добровільному порядку звільнити територію
земельної ділянки ОСОБА_3 за рахунок сімей ІНФОРМАЦІЯ_1та ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язано
ОСОБА_1 та ОСОБА_4; ОСОБА_2  та ОСОБА_6не чинити перешкод ОСОБА_3 у
користуванні її земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Рішення суду
оскаржили відповідачі по справі.

В
апеляційній скарзі зазначають,  що
вважають оскаржуване рішення суду незаконним,
висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи,  судом порушено норми матеріального і
процесуального права.

Судом не
визначено правового статусу житла у якому проживає позивачка,  зокрема,
чи це частина житлового будинку і в такому випадку позивачці виділено

земельну
ділянку для обслуговування житлового будинку,
чи це квартира,  яка надана
позивачці і членам її сім"ї для проживання.

З
долучених до матеріалів справи документів не вбачається,  що ОСОБА_3 є власником житлового будинку чи
його частини,  будівлі або споруди,  а лише власником квартири,  тому внаслідок цього неможливе застосування до
даного спору вимоги матеріального права,
а саме  ст. 377 ЦК України,   ст. 120 ЗК України.

В
позовній заяві від 09.09.2005 року ОСОБА_3 ставить вимогу -зобов'язати ОСОБА_1 і ОСОБА_2  звільнити земельну ділянку,  забравши з неї тимчасові гаражі. Під час
слухання справи в судовому засіданні ні ОСОБА_3,  ні її представники не висували вимог про
зобов'язання ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про звільнення спірної земельної ділянки.
Вважає,  що суд вийшов за межі позовних
вимог ОСОБА_3,  оскільки позивачка,  не будучи власником чи належним користувачем
земельної ділянки,  не мала права ставити
в судовому засіданні вимоги про звільнення її земельної ділянки,  усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою та знесення у зв'язку з цим гаражів металевої конструкції,  які були тимчасово встановлено.

Просить
скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3
у задоволенні її позовних вимог.

Заслухавши
пояснення відповідачів по справі на підтримку апеляційної скарги та виступ
адвоката ОСОБА_5,  заперечення з приводу апеляційної скарги
представника позивачки ОСОБА_7,  вивчивши
матеріали цивільної справи,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Матеріалами
справи та судом підставно встановлено,
що відповідно до рішення Ново-Яричівської селищної ради
Кам"янка-Бузького району Львівської області від 25.06.2003 року № 56 (а.с.
18) надано дозвіл ОСОБА_1
на тимчасове встановлення металевого гаражу на площі Єдності в смт.  Яричів.

Відповідно
до рішення Ново-Яричівської селищної Ради Кам"янка-Бузького району
Львівської області від 23.07.2003 року № 62 надано дозвіл ОСОБА_2 на тимчасове
встановлення металевого гаражу по пл. Єдності в смт.  Н. Яричів. (а.с. 19).

Відповідно
до схеми розташування земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_3,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2  (а.с. 22, 23),  Сй^-копіювання плану земельної ділянки,  яка передана позивачці ОСОБА_3 для
обслуговування житлового будинку (а.с. 25),
схематичного плану земельної ділянки,
затвердженого головою Н.-Яричівської селищної Ради 11.05.2004 р. (а.с.
45) вбачається і судом Кам"янка-Бузького району вірно оцінено,  що позивачка ОСОБА_3 проживає у частині
житлового будинку АДРЕСА_1.

Про це
свідчить свідоцтво про право власності (а.с. 70). За частиною житлового будинку
у якому квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3
закріплено земельну ділянку для обслуговування частини житлового будинку в
розмірі 0, 06 га,  що підтверджено
рішенням Н.Яричівської селищної ради (а.с.
12, 24) і знаходиться за місцем знаходження житлового будинку в АДРЕСА_1

Спірні
гаражі згідно рішення місцевої влади повинні були бути встановлені по вул.  Єдності.

Окрім
цього,  встановлення гаражів дозволялося
тимчасово.

Згідно
обмірів земельної ділянки,  яка передана
у користування та у власність ОСОБА_3 відповідно до рішення Н.Яричівської
селищної Ради та обмірів фактичного землекористування ОСОБА_3 вбачається,  що площа земельної ділянки під гаражі
становить 72 м. кв. Саме ця частина земельної ділянки є спірною і відповідачі
зобов'язані її вивільнити передавши належному землекористувачеві,  а саме ОСОБА_3 (а.с. 79-81).

Відповідно
до вимог  ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень
його права на землю,  навіть,  якщо це порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою і відшкодування збитків.

Відповідає
вимогам чинного законодавства висновок суду про те,  що встановлені гаражі порушують ДБН України
360-92 „Планування і забудови міських і сільських поселень",  порушують Правила протипожежної безпеки і
їхні вимоги,  спотворюють вигляд
при^-будинкової території позивачки та неможливість використання належної
земельної ділянки по призначенню.

Отже,  висновки суду відповідають встановленим
обставинам справи.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстав
для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає,  оскільки таке постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст. 307 ч.1 п.1,  308,  314 ч.1 п.1,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2  відхилити.

Рішення
Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 жовтня 2006
року залишити без зміни.

Ухвала
вступає в законну силу з моменту її проголошення,  може бути оскаржена до Верховного Суду
України на протязі 2-х місяців.