overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-0-19/07
Рішення

іменем України

18 квітня 2007
року.

Великоновосільківський
районний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Єфименко В.І., при
секретарі Тахтаровой Н.П.,  розглянув у
відкритому судовому засідан­ні в залі суду с. м. т. Велика Новосілка справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,  -

встановив:

Заявник
звернулась до служби соціального захисту населення,  де при огляді наданих нею документів було
виявлено,  що в свідоцтві про її
народження прізвище матері записали на російскій мові,  як "ОСОБА_2",  тоді як треба було записати " ОСОБА_2". В
зв'язку з цим , їй і запропонували звернутись до суду з даними вимогами,  тобто встанови­ти факт,  що ОСОБА_2 доводиться їй матір'ю. Заявник в
судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності , в зв'зку
з зайнїгістю на роботі.

Заінтересована
особа -відділ РАГС Великоновосільківського районного управління юсти-ії, не
направив в судове засідання свого представника.

Заслухавши
пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи,  суд вважає за необхідне заявлені вимоги
ОСОБА_1 задовольнити за таких підстав.

Із
свідоцтва про народження заявника,  в
якому записи робились на російській мові,
дійсно прізвище матері записано "ОСОБА_2»
, замість «ОСОБА_2», як це було вже правильно запи­сано і вбачається із
свідоцтва про її одруження з гр.ОСОБА_5. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також
підтвердили суду,  що ОСОБА_2 доводиться
рідною матір'ю заявнику ОСОБА_1.

Таким
чином, за відсутності згоди на виправлення помилки заінтересованої особи в
актово­му запису про народження заявника,
останій довів суду , що ОСОБА_2 доводиться їй м атір'ю.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 234 ч. 1 п.5,  256 ч. 1 п 1
ЦПК України,

вирішив :

встановити факт
про те,  що ОСОБА_2 / російською ОСОБА_2/
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження в с Андріївка
Великоновосільківського району Донецької області доводиться ОСОБА_1 рідною
матір'ю.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Великоново­сільківський
районний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня його постановления зая­ви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.29М ЦПК України.
Апеляційний суд Запорізької області
інстанції: Мухін А.В.
Справа № 22-1717/ 2007 р.
УХВАЛА

"14" травня 2007 р.                                                                                  м.  Запоріжжя

Суддя
апеляційного суду Запорізької області Прокопенко
О.Л.,  при вирішенні
питання про прийняття до апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від «06»
березня 2007 р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,  завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
від 06 березня 2007 року позовні
вимоги задоволено.

На
вказане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,  яка ухвалою судді апеляційного суду
Запорізької області від 17
квітня 2007 року
залишена без руху та апелянту надано строк до 08 травня 2007
року для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно
поверненого повідомлення,  ОСОБА_1
отримала копію ухвали 27.04.2007
року.

Оскільки,  в зазначений строк апелянт не виконав вимоги
зазначені в ухвалі судді від 17.04.2007
року,  недоліки скарги не усунув,  скарга відповідно до вимог  ст.
ст. 121,  297 ЦПК України
визнається неподаною і підлягає поверненню.

Керуючись  ст.
ст.  121,
295,  297 ЦПК
України,  суддя,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя від 06 березня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,  завданої внаслідок ДТП визнати
неподаною та повернути апелянту.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.
Справа 22ц- 1004/2007р.                           Головуючий у
першій інстанції Бечко Є.М.
цивільна                                                              Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007
року                                                                                                 місто
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -
судді:     ІВАНЕНКО Л.В.

суддів:                        ШАРАПОВОЇ О.Л.,
ЛАЗОРЕНКО М.І.

при
секретарі:    ІВАНОВІЙ Н.Б.

з участю:                    ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24
квітня 2007 року про відкриття провадження у справі за позовом управління
культури і туризму Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2
про визнання контракту нечинним, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2007
року відкрите провадження у справі за позовом управління культури і туризму
Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про визнання
контракту нечинним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати, посилаючись на те,
що він проживає на території Новозаводського району м. Чернігова. Відповідно до
вимог ст. 109 ЦПК України дана цивільна справа не підсудна Деснянському
районному суду м. Чернігова.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи
пред"являються в суд за місцем її проживання. Статтями 110-114 ЦПК України
визначений перелік випадків коли позови можуть пред'являться не місцем
проживання або знаходження відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає на
території Новозаводського району м. Чернігова. З урахуванням вимог ст. 109 ЦПК
України позов даної категорії має бути пред'явлений до Новозаводського
районного суду м. Чернігова.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до
висновку, що виходячи з положень п. З ч. 1 ст. 312 ЦПК України, ухвала підлягає
скасуванню з

передачею даного
питання   до Новозаводського районного
суду м. Чернігова, оскільки суд порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2007
року - скасувати і передати матеріали позовної заяви до Новозаводського
районного суду м. Чернігова для вирішення питання про можливість відкриття
провадження у справі в порядку цивільного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Справа №2-
РІШЕННЯ

Іменем України

11
травня 2007 року                                                 Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області В складі:

головуючого
судді  - Яценко В.В.

при
секретарі             -  Білик Т.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, мотивуючи свій позовом тим, що 12 березня ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона
зареєструвала з відповідачем шлюб в відділі РАЦС м. Лубни , Полтавської
області, про що зроблено актовий запис № 57. В шлюбі мають неповнолітню дитину
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н., який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Спільне
життя з відповідачем виявилося не вдалим, із-за постійних сварок та
непорозумінь. Вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не
ведуть спільне господарство більше чотирьох місяців, вона має іншого чоловіка,
з яким фактично створила сім"ю. Вважає, що шлюб має лише формальний
характер, тому прохає суд задовольнити її позов, та розірвати між ними шлюб,
сина залишити проживати й надалі з нею.

В судовому
засіданні позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 проти позову не заперечує, миритись не бажає, вважає що їхня сім'я
розпалась остаточно, також прохає суд розірвати їх шлюб.

Суд
заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно
ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Судом
встановлено, що сторони припинили подружні стосунки більше в 2006 році, не
ведуть спільне господарство через постійні сварки, непорозуміння, різні погляди
на життя. Позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким фактично створила
сім"ю. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Сторони наполягають на
розірванні шлюбу.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України ,
ст.ст. 10,15, 60, 88,212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,
зареєстрований 12 березня 2005 року в відділі РАЦС м. Лубни, Полтавської
області , актова запис № 57, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., дошлюбне прізвище ОСОБА_4
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження- розірвати.

Неповнолітню
дитину сторін сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. залишити проживати з матір"ю
позивачкою по справі.

При
розірванні шлюбу стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
в розмірі 17 гривень. Позивачку ОСОБА_1 від сплати судових витрат звільнити.

На
рішення може бути подана заява на апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів з моменту подачі
заяви на апеляційне оскарження до Апеляційного суду Полтавської області.
Справа
№ 2-688/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року     Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі:        головуючого - судді                                                        Ніколіна
В.В.

при секретарі                                                                                         Сунак
Н.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить
стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його
заробітку щомісячно на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що
відповідачем по справі є батько доньок, які знаходиться на повному
матеріальному забезпеченні матері ОСОБА_1, а відповідач, знаючи про це, не
надає їй жодної матеріальної допомоги, хоча спроможний цю допомогу надавати, а
тому просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав
повністю та згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів
своїх заробітків тобто до досягнення дітьми повноліття.

Суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення,
оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані
утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, поясненням позивачки,
відповідача сторонами по справі є подружжя ОСОБА_1від якого у них народились
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., та ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., які на даний час
є неповнолітніми та знаходяться на повному матеріальному забезпеченні
позивачки, а тому слід стягувати з відповідача на користь позивачки на
утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку
щомісячно починаючи стягнення з 29.01. 2007 року і до досягнення ними
повноліття.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, ЦПК України, ст.180
Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. проживаючого
та уродженця с.
Бережниця Отрийського району Львівської області, працюючого ковалем
Стрийського ЦРМ, нф користь ОСОБА_1аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. в розмірі 1/3 частини з усіх видів
його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового

2

мінімуму доходів
громадян на кожну дитину починаючи стягнення з 29.01. 2007 р. і до їх
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2.
держмито на користь держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. та на ІТЗ суму
30грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до
Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом десяти днів з дня
його проголошення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.
Справа №22-8151                         Головуючий в 1 інстанції - Остапчук Т.В.
УХВАЛА

03
вересня 2007 року                                                                                                            м.
Київ

Суддя
Апеляційного суду м. Києва Столбун В.І., розглянувши питання щодо прийняття
апеляційної скарги ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня
2006 року в справі за позовом ОСОБА_2до Державного казначейства України про
відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2006 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2. відмовлено.

Не
погодившись з таким рішенням, 27.08.2007
року представник позивача   подав
апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про
задоволення заяви у повному обсязі.

Дослідивши
матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без розгляду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.294 ЦПК України, заява про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно
ч.4 ст.295 ЦПК України, апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

З
матеріалів справи вбачається, що заява про апеляційне оскарження ОСОБА_2 не
подавалась, а тому апеляційну скаргу необхідно було подати у десятиденний
термін з дня проголошення рішення., тобто до 20.10.2006 року.

В листах
на адресу Печерського районного суду м.Києва представник позивача, зазначає, що
така скарга була направлена ним 19.10.2006 року. Проте, матеріали справи
містять єдину апеляційну скаргу, яка була надіслана на адресу суду лише
20.08.2007 року, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження.

Відповідно
до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України апеляційна скарга, подана після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний
суд за заявою особи, яка її подає, не знайде підстав для поновлення строку.

Заява
про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ні позивачем, ні
його представником не подавалась і не зазначалось таке прохання в самій скарзі.

Можливість
вирішення цього питання при відсутності такої заяви за власною ініціативою суду
не передбачена, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч.1,3
ст.294, 297 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня
2006 року залишити без розгляду та після сплину терміну на оскарження повернути
її заявнику..

Ухвала
набирає законної сили з моменту її постановления,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців .
Справа №2-801/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 року.                         Шполянський
районний суд Черкаської області

в
складі:

головуючого
- судді Кисельової Т.М,

при
секретарі Кулаковій В. С,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка
навчається, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони,
згідно доданих до справи документів, мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на
даний час досягла повноліття і навчається в Черкаському медичному коледжі і
потребує матеріальної допомоги.

В
судовому засіданні позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, на весь період навчання.

Судові
витрати просила покласти на відповідача.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, направив суду заяву, в якій позов визнав та не
заперечує проти його задоволення.

Вислухавши
позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення в повному обсязі, оскільки відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років.

Позов
підтверджується: довідкою Черкаського медичного коледжу № 1326/07 від
14.09.2007 року про навчання, копією свідоцтва про народження ОСОБА_3.

Судові
витрати необхідно покласти на відповідача.

На
підставі викладеного, ст. ст. 199, 200 СК України, керуючись ст., ст. 10, 60,
208,212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця с Кліщинці Чорнобаївського району Черкаської області, не
працюючого, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення навчання у Черкаському медичному коледжі у розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, на весь період
навчання, до 1 липня 2011 року.

Рішення
в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути
з ОСОБА_2 51 грн. судового збору на користь держави та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

На
рішення сторони вправі подати до Шполянського райсуду заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та подати апеляційну скаргу до апеляційного суду
Черкаської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
Справа № 22ц -1795/2007 р.
УХВАЛА

30 серпня 2007 року                                                                         м.Черкаси

Суддя
апеляційного суду Черкаської області Корнієнко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи, що надійшла з апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Христинівського районного суду від 11
липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за угодою позики та відшкодування збитків, -

в с т а н о ви л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за угодою позики та відшкодування збитків, мотивуючи
тим, що 5.09.2001 року згідно угоди позики він передав відповідачу 6 000
доларів США, а відповідач прийняв на себе
зобов'язання повернути даний борг до 5.06.2005 року. Проте на даний
час борг не повернутий.

Заочним рішенням Христинівського районного суду від 11 липня 2007 року
вирішено позов задоволено.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1. на користьОСОБА_2. 32 488,20 грн. за угодою
позики, 466,85 грн. суму збитків, обумовлену індексом інфляції та 5 198,08
грн.3% річних за прострочення платежу.

Відповідач ОСОБА_1. не погодився з винесеним рішенням і подав апеляційну скаргу про скасування заочного рішення суду від
11.07.2007 року та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позову.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга
не підлягає прийняттю і розгляду в апеляційній інстанції на даній стадії.

Як видно з матеріалів справи, справа судом розглянута без участі
відповідача з винесенням заочного рішення.

Відповідно до вимог ст..228 ЦПК України, заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Про такий
порядок перегляду рішення було роз'яснено судом у самому рішенні.

Проте відповідач ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу до апеляційної інстанції, чим порушив порядок оскарження заочного
рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим, вважаю за необхідне апеляційне провадження по справі не
відкривати. Справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про
прийняття апеляційної скарги як заяви про перегляд
заочного рішення.

Керуючись ст.ст.228,231, 303, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. на рішення Христинівського районного суду від 11
липня 2007 року , - залишити без розгляду.

Справу повернути Тальнівському районному суду для вирішення питання про прийняття від відповідача ОСОБА_1. скарги як заяви про
перегляд заочного рішення.

Ухвала може бути оскаржено до Верховного Суду
України на протязі двох місяців з

дня її проголошення.
Справа № 2 - 0 - 45
Рішення

Іменем            України

28 квітня 2007 року                                      Березанський
районний суд Миколаївської області

в складі
головуючого судді                                              Мадай
С.І.

при
секретарі                                                      Райлян
О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про надання
права на шлюб, -

встановив:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до
суду з заявою про надання права на шлюб, мотивуючи тим, що вона з січня 2007 року по
теперішній час проживає в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2. В зв'язку з
тим, що вона на даний час вагітна, тому вона бажає зареєструвати шлюб з ОСОБА_2 до досягнення нею
шлюбного віку.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в заяві.

Заслухавши пояснення заявника, зацікавлених осіб, дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Копією паспорта НОМЕР_1,
виданого 17.02.2007 року
Березанським РВ УМВС України в Миколаївській області (л.с.4) підтверджується,
що ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідкою Арцизької районної поліклініки Одеської області (л.с.8)
підтверджується, що ОСОБА_1 вагітна
7-8 тижнів.

Згідно ст. 22 СК України
шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років.

Оскільки ОСОБА_1 не досягла
шлюбного віку, вагітна, з січня 2007
року знаходиться в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, тому має право
на шлюб до досягнення нею шлюбного віку, так як це відповідає її інтересам, і
вказані обставини відповідно до ст. 23
СК України є підставою для реєстрації шлюбу.

На підставі ст. ст. 23
СК України, керуючись ст. ст. 10,
11, 209, 212, 214- 215, ч.3 ст.234 ЦПК України, суд -

Рішив:

Заяву ОСОБА_1 про надання
права на шлюб задовольнити. Надати право
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1      на реєстрацію шлюбу до досягнення нею
шлюбного віку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.
№2-н-174/2007
СУДОВИЙ   НАКАЗ
травня 2007р.                                                                   м.
Суддя
Заводського районного суду м.  Миколаєва Павлова Ж.П.,  розглянувши заяву Прокурора Заводського району м.
Миколаєва в інтересах ОСОБА_1,  який
мешкає АДРЕСА_1про стягнення з ДАХК "Чорноморський суднобудівний
завод",  який знаходиться по
вул.  Індустріальна, 1 в м.
Миколаєві,  заборгованості по заробітній
Заводського району м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_1звернувся до суду із
заявою,  в якій просить стягнути з ДАХК
"ЧСЗ" заборгованість по заробітній платі в сумі 382, 34грн.,  а також судові витрати.
вимоги підлягають задоволенню на підставі cm. 115 КЗпП
з ДАХК "ЧСЗ" / р/р 260082559,
260042557,  260048878,  260008931,
МФО 326182,  МОД АППБ "АВАЛЬ" / на користь
ОСОБА_1382, 34грн. боргу по заробітній платі.
з ДАХК "ЧСЗ" на користь держави судові витрати в сумі 25, 50 грн. та
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в
в разі заперечень проти вимог стягувача має право протягом десяти днів з дня
отримання судового наказу подати до Заводського районного суду м.  Миколаєва заяву про його скасування.