Справа № 33-ц-12/07                                              Головуючий у 1 інстанції -
Категорія-34                                                              Доповідач                   -     Подолюк В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року.                                                                                  м.
Луцьк.

Колегія
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого                        - судді Завидовської -
Марчук О.Г.

суддів                                   - Мудренко
Л.І., Подолюка В.А.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Тернопільської міської державної нотаріальної контори про визнання недійсними
заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, договору дарування та
визнання права власності на 1/ 2 частину будинковолодіння, за касаційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26
вересня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 17
листопада 2005 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, Тернопільської міської державної
нотаріальної контори про визнання недійсними заповіту, свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, договору дарування та визнання права власності на 1/2
частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги мотивувала тим, що згідно нотаріально посвідченого заповіту від 29
серпня 1994 року її батько ОСОБА_3 подарував належний йому житловий будинок з
надвірними будівлями своєму сину ОСОБА_4, який оформивши свідоцтво про право на
спадщину за заповітом подарував отримане ним у спадщину   майно дочці - відповідачу по справі ОСОБА_2

Вважає,
що батько за своїм станом здоров'я не міг скласти такий заповіт, підпис від
імені спадкодавця проставлений іншою особою , а тому просила визнати такий
заповіт недійсним, а також визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину
за заповітом від 31 серпня 2004 року і

договір
дарування житлового будинку від 24 вересня 2004 року та визнати за нею право
власності на 1/2 частини спірного домоволодіння.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 26 вересня 2005 року, яке ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2005 року залишене
без змін, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не
погодившись з вищевказаними судовими рішеннями позивач ОСОБА_1 подала касаційну
скаргу, в якій покликаючись на незаконність судових рішень із-за відмови суду в
її клопотанні про призначення повторної судової експертизи, що, на її думку,
призвело до неправильного вирішення спору, просила скасувати оскаржувані
рішення суду, а справу направити на новий судовий розгляд.

Касаційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню виходячи з наступних підстав.

Відповідно
до ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може
бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно з
вимогами ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
( та ) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтями
338-341 ЦПК України передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки
доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про
порушення судами норм матеріального й процесуального права, а отже, відсутні
підстави для скасування постановлених судових рішень, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст.ст.332,336 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 26 вересня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2005 року залишити
без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.