Справа №
22- 3595          Головуючий у 1
інстанції: Моцний В.В..
26                                          Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007 року                     Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Шабанової В.О.. суддів: Стратіло В.І.,
Резникової Л.В.. при секретарі: Кошмак Т.С.

розглянув
у відкритому судовому засіданні у м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на
рішення Старобешівського районного суду Донецької області від 15 листопада 2006
року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
бюро технічної інвентаризації Старобешівського району Донецької
області,  державної нотаріальної контори
Старобешівського району Донецької області,
Старобешівської селищної ради Донецької області про визнання
нотаріальних дій незаконними,  визнання
права власності на жилий будинок,
анулюванню запису про реєстрацію будинку, -

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивача ,  представників відповідачів   ,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 2002 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , бюро
технічної інвентаризації Старобешівського району Донецької області,  державної нотаріальної контори
Старобешівського району Донецької області,
Старобешівської селищної ради Донецької області про визнання нотаріальних
дій незаконними,  анулюванню запису про
реєстрацію будинку. У січні 2005 року він надав додаткову позовну заяву про
визнання права власності на жилий будинок . Як вбачається з змісту позовної
заяви і після уточнення позовних вимог позивач безпосередньо просить визнати
недійсним свідоцтво про право на спадщину,
яке видане державним нотаріусом Старобешівської державної 26.05.1999
року на ім"я ОСОБА_3..

Під час
розгляду справи в суду ОСОБА_3 померла і її правонаступником стала ОСОБА_2..

Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 26.05.1999 року державним нотаріусом державної нотаріальної контори
Старобешівського району Донецької області ОСОБА_3. було видане свідоцтво про
право на спадщину за законом,  згідно
якого вона успадкувала будинок,  розташований
за адресою АДРЕСА_1

Старобешівського
району Донецької області ,  який ніби-то
належав її батькові ОСОБА_4. 24 травня 1999 року за заявою ОСОБА_3.
Старобешівським БТІ був виданий технічний паспорт на вказаний будинок . Він
вважає,  що вказані документи видані
незаконно,  оскільки рішенням виконкому
Старобешівської селищної ради Донецької області від 29.08.1960 року ОСОБА_4 був
визнаний власником будинку 23 ( в подальшому 3 будинку змінено на №29),  який у подальшому після домовленості з
ОСОБА_4. був зруйнований. Знаходячись у фактичних шлюбних відносинах з донькою
ОСОБА_4.- ОСОБА_3. у 1980 році він вирішив збудувати за адресою : АДРЕСА_1
новий будинок на місці зруйнованого,
будівництво якого було закінчено в 1984 році.

Посилаючись
на те,  що новий будинок і будівлі до
нього він збудував за власні кошти,  а
жилий будинок який раніше належав ОСОБА_4 був зруйнований,  позивач просив задовольнити його позовні
вимоги.

Рішенням
Старобешівського районного суду Донецької області від 15 листопада 2006 року
визнані незаконними нотаріальні дії державної нотаріальної контори
Старобешівського району Донецької області від 26.05.1999 року ,  згідно з якими ОСОБА_3. видане свідоцтво про
праву на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1,  зобов"язано бюро технічної
інвентаризації Старобешівського району Донецької області анулювати запис про
реєстрацію цього будинку на і."я ОСОБА_3.,
в решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній сказі відповідач просить скасувати вказане судове рішення в частині
задоволених позовних вимог та постановити в цій частині нове рішення про
відмову у задоволені позову у зв"язку з порушенням норм матеріального та
процесуального права

Апеляційний
суд вважає,  що скарга відповідача
підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Частково задовольняючі
позовні вимоги ОСОБА_1 суд вірно встановив обставини по справі і прийшов до
обгрунтованного висновку,  що ОСОБА_4 на
праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1. Право власності на будинок
було встановлено рішенням Старобешівської селищної ради від 29.08.1960 року -
протокол 15 . В подальшому нумерація будинку була змінена з №23 на №29 .
Вказаний будинок був збудований в 1920 році. Через деякий час будинок став не
придатним для проживання. ОСОБА_4 покинув його і збудував новий будинок №23
„а",  який рішенням Старобешівської
селищної ради від 12.02.1964 року був визнаний його власністю.

З 1980 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах ,  вирішили збудувати будинок в с. м. т.
Старобешеве і після домовленості з ОСОБА_4.,
позивачем були вивезені залишки будинку 29 (23) по вул. .Чапаева в смт Старобешеве
і на його місці ОСОБА_1 був збудований новий будинок,  дозвіл на будівництва якого не було отримано
і який в експлуатацію не приймався.

Оскільки
свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4. на зазначений
самовільнозбудований будинок отримала ОСОБА_3,
надавши нотаріусу документи на будинок який був зруйнований,  суд прийшов до вірного висновку ,  що дії державного нотаріуса щодо видачі цього
свідоцтва є незаконними.

За
вказаних обставин ,  та з врахуванням
того,  що позивач просив безпосередньо
визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину,  яке видане державним нотаріусом
Старобешівської державної 26.05.1999 року на ім"я ОСОБА_3..,  апеляційний суд ,  виходячи з вимог п.1ч.1 ст. 309 ЦПК України
,  вважає за необхідне змінити
резолютивну частину рішення суду,
виклавши її в такий редакції: визнати недійсним свідоцтво про право  на спадщину за законом,  яке видано державним нотаріусом
Старобешівської

державної
нотаріальної контори 26 травня 1999 року на ім"я ОСОБА_3,  за реєстровим номером 724.

В решті
судом першої інстанції не порушено норм процесуального права та правильно
застосовані норми матеріального права,
тому підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
314 ЦПК України,  апеляційний суд
, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Змінити
резолютивну   частину  рішення
Старобешівського   районного   суду Донецької області від 15 листопада  2006 року
в частині визнання недійсним свідоцтва яро право на спадщину. Викласти
її в такій редакції:

Визнати
недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом,  яке видано державним нотаріусом
Старобешівської державної нотаріальної контори 26 травня 1999 року на ім"я
ОСОБА_3,  за реєстровим номером 724.

Рішення набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили цією ухвалою.