УХВАЛА

Іменем   України

27 вересня 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів: Малахової Н.М., Кашапової Л.М.

при секретарі
судового

засідання Костантіновій
І.А.

з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Малинського

районного суду від 11 липня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право

на житло,

встановила:

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом
обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції, яким визнано її такою, що втратила право на
користування житлом в будинку АДРЕСА_1 з 27 липня 2005 року. Апелянт зазначає,
що до спірних правовідносин положення ст. 107 ЖК України не застосовуються, на
її утриманні залишилася неповнолітня дитина та не взято судом до уваги її
покази щодо протидії позивача її проживанню у спірному будинку.

ОСОБА_1 заперечує проти задоволення апеляційної скарги,
вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги
надуманими.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить АДРЕСА_1 (а.с.5) на підставі договору купівлі-продажу від 26 квітня
2001 року. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 вересня
2001 року до 5 жовтня 2005 року (а.с.4). Позивачка була зареєстрована у
спірному будинку як ч.1ен сім'ї власника 16 листопада 2001 року (а.с.7).

Факт виселення зі спірного житла 27 липня 2005 року та проживання з
вказаного часу за адресою АДРЕСА_2 апелянтом визнається. Крім того, вказане
підтверджується змістом довідки дошкільного навчального закладу № 6 від 25
вересня 2007 року № 167, представленої ОСОБА_1 апеляційному суду, щодо
фактичного місця проживання дитини сторін.

Апелянтом не надано ні суду першої інстанції, ні
апеляційному суду доказів на заперечення позову. В поясненнях суду першої
інстанції ОСОБА_1 вказала, що позов вона не визнає, оскільки їй потрібна
реєстрація хоча б до того часу, доки вона не купить собі житло.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та задовольнив його позов.

Доводи апелянта про те, що положення ст. 107 ЖК України
не регулюють спірних правовідносин не ґрунтуються на чинному законодавстві. Безпідставними
визнаються доводи апелянта щодо протидії їй з боку позивача проживанню у
належному останньому будинку, оскільки ОСОБА_1 не представила суду жодного
доказу про таке і з 27 липня 2005 року (дня вибуття зі спірного житлового
приміщення) не вживала жодних спроб відновити своє право на проживання у
будинку позивача.

Рішення суду постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Малинського районного суду від 11 липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.