Справа№22ц-1014/2007                                      Головуючий        у
- цивільна                                             Доповідач  ПОЗІГУН М. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня
2007 року                                                                           м.  Чернігів

АГШЛЯЩЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-              ПОЗІГУНА М. І.

судді:

суддів:                     МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.,  МАМОНОВОЇ О.Є.

при                          Гавриленко Ю.В.

секретарі:

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коропського районного суду від  18 квітня 2007 року    у справі за позовом   ОСОБА_2
до    ОСОБА_3,     ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,  зобов'язання вжити
заходів щодо усунення загрози життю,
здоров'ю,  майну.

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати рішення

Коропського районного суду від 18 квітня 2007 року,  яким стягнуто на

користь позивачки з відповідачів в солідарному порядку 158 грн.
матеріальної

шкоди та 500 грн. моральної шкоди,  а
також 422 грн. 54 коп. судових витрат.

Незаконність   судового   рішення
апелянт   обґрунтовує                        невідповідністю

висновків
суду фактичним обставинам справи,
оскільки суд не врахував,  що ні
вона ні її чоловік шкоди позивачці не завдавали,  а такої шкоди завдала їх корова,  яка згідно
ст. .2,  24 ЦК не може бути
учасником цивільних правовідносин,
оскільки відповідно до  ст. . 180
ЦК на тварин поширюється правовий режим речі. Докази,  які суд поклав в основу рішення на
підтвердження розміру матеріальної шкоди та факту наявності самої шкоди
внаслідок втрати сережки є неналежними. Судом не усунуто суперечностей щодо
дати отримання позивачкою тілесних ушкоджень. Не грунтується на

вимогах
закону і рішення суду щодо стягнення судових витрат в солідарному порядку,  оскільки відповідно до  ст.
1190 ЦК в солідарному
порядку можливе лише відшкодування шкоди,
а не стягнення судових витрат.

Заслухавши    доповідача,     перевіривши    матеріали
справи,     доводи апеляційної
скарги,  суд приходить до слідуючого
висновку.

Судом
встановлено,  що 18 червня 2006 року
корова відповідачів побила позивачку,  в
зв'язку з чим остання зазнала фізичного болю та нею при цьому було втрачено
золоту сережку. Частково задовольняючи позовні вимоги,  суд виходив із наявності вини
відповідачів,  які знаючи про те що їх
корова б'ється,  випускали її на пашу,  що й призвело до завдання коровою тілесних
ушкоджень позивачці.

Даний
висновок суду ґрунтується на матеріалах справи всебічно і повно досліджених в
судовому засіданні,  показах
свідків,  яким суд дав належну оцінку в
сукупності з іншими доказами по справі.

Факт
побиття позивачки коровою відповідачів не заперечували і останні,  на що посилаються і в апеляційній скарзі.

Факт
втрати сережки позивачкою під час побиття її коровою відповідачів знайшов
підтвердження як поясненнями самої позивачки так і показами свідка
ОСОБА_4,  а вартість сережки судом
визначено з врахуванням вартості 1 гр. золота 585 проби після огляду
залишившоїся сережки 13 квітня 2007 року(а.с. 89),  в підтвердження чому було видано товарний
чек,  який не є чеком на придбання
сережок,  оскільки завдання шкоди мало
місце в 2006 році.

Відповідно
до роз'яснень,  викладених в ч 3 п 15
постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами
процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій
інстанції-" при повному або частковому задоволенні позову майнового
характеру до декількох відповідачів,
судові витрати,  понесені
позивачем,  відшкодовуються ними
пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з
відповідачів,  але оскільки судом
прийнято рішення про відшкодування шкоди в солідарному порядку,  то суд в такому ж порядку обгрунтовано
стягнув і судові витрати. Оскільки судом не задоволено вимог,  пов'язаних з ушкодженням здоров'я
позивачки,  то розбіжність у медичному
висновку і з фактичною датою завдання шкоди не можуть бути підставою для
задоволення апеляційної скарги.

За
викладених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування
вірного по суті рішення суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304, 307, 308, 314-315 ЦПК
України,  суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Коропського районного суду від 18 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців після
проголошення.