Справа №22ц-5043/07 р.                                                      Головуючий
у 1 інстанції - Масло І.В.
Категорія-21                                                                          Доповідач-    Зінов'єва АГ.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді:                        Бугрим Л.М.

суддів:                                                       Рецебуринського
Ю.Й.

Зінов'євої А.Г.

при секретарі:     Іванові В.М

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого на підставі
довіреності від імені ОСОБА_2, на рішення Київського районного суду м. Донецька
від 17 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Київському районі м. Донецька (далі Фонд) про
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 17
квітня 2007 р. ОСОБА_2 було
відмовлено у задоволенні позову, пред'явленого до Фонду про відшкодування
моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача приніс апеляційну
скаргу, в якій просив рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам
діючого законодавства та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну
правову оцінку. Просив постановити нове рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивача посилався
на те, що по невідомим для його довірителя причинам справа розглядалася судом
майже один рік. Вказані обставини стали підставою для застосуванням судом
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 p.",
тоді як фактично, відповідно до Конституції України, закони, які погіршують
положення громадянина зворотної сили не мають. Крім того, кошти, з яких
проводяться виплати у зв'язку з пошкодженням здоров'я, в тому числі і грошові
компенсації на відшкодування моральної шкоди, не є бюджетними. За вказаних
обставин, вважає, що при наявності доказів пошкодження здоров'я і заподіяння в
зв'язку моральних та фізичних страждань, у суду не підстав для відмови у
відшкодування моральної шкоди.

Представник позивача у судовому засідання апеляційну
скаргу підтримав і просив її задовольнити у повному обсязі.

Позивач до судового засідання не прибув, про день, час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити,
а рішення суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини,
які склалися між сторонами, надав їм відповідну оцінку і обґрунтовано дійшов
висновку про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Згідно зібраним доказам, позивач дійсно тривалий час
працював в галузях вугільної промисловості на підземних роботах. В результаті
виконання службових обов'язків у шкідливих

умовах, він отримав професійне захворювання - хронічну вертеброгенну
радикулопатію, за яким на підставі висновку МСЕК від 20 серпня 2003 p.,
йому вперше було встановлено третю групу інвалідності з втратою професійної
працездатності 60%.

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" (далі
Закон), при настанні страхового випадку Фонд соціального страхування
зобов'язаний у встановленому законом порядку сплатити грошову компенсацію за
моральну шкоду при наявності факту її заподіяння.

Разом з тим, відповідно до п. 27 ст. 77 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2006 p.",
припинено норму вищевказаного Закону, яка передбачає виплату грошової
компенсації у рахунок відшкодування шкоди, а відповідно до п. 22 ст. 71 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007 p.", припинено, незалежно
від дати настання страхового випадку.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і
підстав для його скасування немає, доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.1-308, 313,
314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності від імені
ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Донецька від 17 квітня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення,
але може бути оскаржена в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня

набрання чинності.