АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» червня 2007р.                                                                                            м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у  цивільних  справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Каранфілової
В.М. ,  Фальчука В.П.

при секретарі - Басовій Н.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
„Світлоград" про стягнення 37273грн.; за зустрічним позовом ТОВ
„Світлоград" до ОСОБА_1 про розірвання договору інвестування,  -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2006р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача,  в якому просила стягнути з ТОВ
„Світлоград" на її користь шкоду в розмірі 35349, 24грн. Свої вимоги
мотивувала тим,  що 23.11.2004р. вона
уклала з відповідачем договір інвестування у будівництво,  згідно якого вона повинна була отримати у
власність однокімнатну квартиру,
загальною площею 46, 13кв.м. ,
розташовану на 7-му
поверсі у надбудові житлового будинку АДРЕСА_1. Однак
відповідач свої зобов'язання не виконав,
не почав будівництво,  що призвело
до розірвання договору. На підставі викладеного,  просила суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

04.07.2006р.,  змінила та уточнила позовні вимоги,  просила суд стягнути на її користь з ТОВ
„Світлоград" збитки в розмірі 37237грн.,
а також судові витрати по справі: 30грн. -ІТЗ та 1000грн. -
витрати на правову допомогу (а.с. 51-52).

19.10.2006р.
ТОВ „Світлоград" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
договору щодо інвестування у будівництво,
посилаючись на те,  що остання
істотно порушила умови договору,  (а.с.
153-155).

17.01.2007р.
вказані позови об'єднані в одне провадження (а.с.  184).

Рішенням
Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2007р. вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Суд стягнув з
відповідача на користь позивача 3777, 55грн.

У іншій частині
позову ОСОБА_1 - відмовив.

У задоволенні
вимог ТОВ „Світлоград" -
також відмовив.

Стягнув
з ТОВ „Світлоград" на користь держави судовий збір у розмірі 37, 78грн. та
з ОСОБА_1 - 334,
96грн.

Рішення суду
оскаржується лише ОСОБА_1

В
апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати в частині відмові їй
у задоволенні вимог,  ухвалити нове,  яким позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі,  посилаючись на те,  що рішення постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів,  заслухав суддю-доповідача,  який виклав доводи апеляційної скарги,  зміст рішення,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 23.11.2004р. ОСОБА_1
уклала договір з ТОВ  „Світлоград"
про  інвестування будівництва
однокімнатної квартири,   загальною

Справа
№22ц - 2226 /2007р.                                                    Категорія
ЦП : 44

Головуючий у
першій інстанції- Максимович Г.В.
Доповідач - Троїцька
Л.Л.

площею 46, 13кв.м. ,  розташовану на 7-му поверсі у надбудові житлового будинку АДРЕСА_1. Згідно умов
даного договору вартість квартири складала 122388грн. ТОВ „Світлоград"
зобов'язувалось в термін до серпня 2005
року передати у власність ОСОБА_1 зазначену квартиру. На виконання умов
договору ОСОБА_1 сплатила: 09.12.2004р. -
36716, 4грн; 11.01.2005р.,
18.02.2005р. та 16.03.2005р. по 12238, 8грн.,  а всього 73432, 4грн.

Станом
на січень 2006р. ТОВ „Світлоград" не розпочало будівельні роботи за
вказаним договором.  27.01.2006р. ОСОБА_1
звернулась до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення їй
сплаченої суми - 73432,
4грн.,  які останній виплатив їй
частинами 14.02.2006р,  14.03.2006р. та
07.04.2006р.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи у позові ТОВ
„Світлоград",  суд першої інстанції
виходив з того,  що ОСОБА_1 правомірно
перестала платити кошти у зв'язку з істотним порушенням ТОВ „Світлоград"
договору.

Поверненням
грошей товариство підтвердило розірвання договору інвестування. В зв'язку з чим
позивачці були спричинені збитки,  які
виразились у витратах,  що вона мусила б
зробити для поновлення свого права. Вказані збитки відповідач повинен
відшкодувати позивачці з урахуванням опосередкованої вартості спорудження житла
за регіонами України,  що діяли на той
час.

На день
остаточного повернення ТОВ „Світлоград" внесених ОСОБА_1 коштів,  опосередкована вартість 1 кв.м,  житла в Одеській області станом на 01.01.2006р. становила
2735грн.

З
урахуванням договірної ціни вартість 1
кв.м,  на час укладення
договору складала 2653, 11грн. Розмір збитків,
спричинених ОСОБА_1,  суд
нарахував 3777, 55грн. ((2735-
опосередкована вартість -
2653, 11- договірна вартість) х 46, 13кв.м. )).

При
встановленні розміру судових витрат суд керувався вимогами ч.1  ст. 88
ЦПК України.

Між тим,  з такими висновками суду колегія погодитись
не може.

Згідно з
ч.1  ст. 213 ЦПК України,  рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.  Відповідно до роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України,  викладених
в п.1 постанови від 29.12.1976р. №11 „Про судове рішення",  рішення є законним тоді,  коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини,  вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин,  а за їх відсутності - на підставі
закону,  що регулює подібні
відносини,  або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення,  в якому повно відображені обставини,  що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,  дослідженими в судовому засіданні.

ст. 60 ЦПК України покладає на кожну із
сторін,  що беруть участь у справі,  обов'язок доказування тих обставин,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Звідси
випливає обов'язок суб'єкта,  що вимагає
відшкодування збитків,  доказати
наявність і розмір збитків.

Розглядаючи
спір по суті,  суд керувався нормами ЦК
України,  що регулюють зобов'язальне
право.

Частина 2  ст. 623 ЦК України покладає на кредитора
обов'язок доказування розміру збитків,
завданих йому порушенням зобов'язання.

Згідно
ч.3  ст. 623 ЦК України,  збитки визначаються з урахуванням ринкових
цін,  що існували на день добровільного
задоволення боржником вимоги кредитора у місці,
де зобов'язання має бути виконано.

Суд не
врахував,  що позивачка не надала доказів
про заподіяння їй збитків на вказану в позовній заяві суму,  які би свідчили про намагання ОСОБА_1
придбати аналогічну житлову площу.

При
встановленні розміру збитків суд прийняв до уваги опосередковану вартість
спорудження житла по регіонах України,  і
не врахував,  що показники
опосередкованої вартості носять рекомендаційний характер і можуть
використовуватися при плануванні обсягів державних інвестицій,  визначенні розміру дольової участі у
спорудженні житлових будинків,  обсягів
фінансування будівництва житла,  що
здійснюється за рахунок державних капітальних вкладень відповідно до
законодавчих та нормативних актів України для військовослужбовців,  молоді та інших окремих категорій громадян.

Дані
обставини зазначені в нормативно-правових актах Державного комітету України з
будівництва та архітектури (а.с. 216-229).

Крім
того,  як вбачається з умов укладеного
між позивачем та відповідачем договору,
предметом договору була надбудована однокімнатна квартира,  яку,
на думку ОСОБА_1,  їй повинен був
надати відповідач.

Між
тим,  як пояснив представник ТОВ
„Світлоград" у судовому засіданні апеляційної інстанції,  і позивач,
і відповідач є співінвесторами,  дозвіл
на будівництво надбудови житлового будинку надала Іллічівська міська рада,  з якою був укладений договір про залучення
інвестицій для реконструкції будинку АДРЕСА_1 і в
обов'язки ТОВ „Світлоград" не входило передавати у власність ОСОБА_1
квартиру.

Суд
першої інстанції дані обставини не перевірив і не залучив до участі у справі
власника будинку - Іллічівську
міську раду.

Заперечуючи
проти доводів апеляційної скарги,
представник відповідача вказував на те,
що рішення постановлено з порушенням
ст. 651 ЦК
України.

Вказана
норма права передбачає що,  договір може
бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та в інших випадках,  встановлених договором або законом.

Зазначаючи
те,  що договір розірвано між сторонами у
зв'язку з порушенням його істотних умов з боку ТОВ „Світлоград",  суд в порушення вказаної норми права прийшов
до висновку про його розірвання за взаємною згодою сторін.

Оскільки
позовні вимоги сторін взаємопов'язані і з урахуванням викладеного,  колегія вважає,  що рішення суду,  як постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
підлягає скасуванню в повному обсязі з направленням справи на новий
розгляд на підставі ч.3  ст. 3ОЗ,  п.4 ч.1
ст. 311 ЦПК України.

При
новому розгляді суду слід прийняти до уваги викладене,  уточнити позовні вимоги ОСОБА_1,
вирішити питання про залучення до участі у справі всіх
зацікавлених осіб і,  в залежності від
встановленого,  правильно вирішити
спір,  що виник між сторонами.

Керуючись  ст. 303,
п.5 ч.1  ст. 307,
ст. 317 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2007р. скасувати.

Справу направити
до суду першої інстанції на новий розгляд іншим складом суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно,
однак,  може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі 2-ох
місяців з дня її проголошення.