overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№ 2-0-44/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ"Я М   УКРАЇНИ

13
серпня 2007 року             Сахновщинський
районний суд Харківської області

у складі
головуючого-судді:    НЕСТЕРЕНКО О.С.

при
секретарі:                                   Дороніній
Н.М.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу
за заявою прокурора в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне
значення,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
Сахновщинського району звернувся до суду з заявою про встановлення факту
перебування в родинних відносинах ОСОБА_2зОСОБА_1,  як батька і доньки.

В
попередньому судовому засіданні прокурор підтримав свої вимоги з мотивів
викладених в заяві і просить суд задовольнити заявлені вимоги та встановити
факт перебування в родинних відносинах ОСОБА_2зОСОБА_1,  як батька і доньки.

ОСОБА_1,  в попередньому судовому засіданні,  підтримує заявлені вимоги та просить суд
встановити факт перебування в родинних відносинах 'її та ОСОБА_2  як батька та доньки.

В попередньому
судовому засіданні представник заінтересованої особи проти вимог,  викладених в заяві не заперечує.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку ,
встановленому  ст.  174 ЦПК України. На підставі ч.4  ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено ,  що ОСОБА_2  проживав в АДРЕСА_1з дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_1 Згідно свідоцтва про
смерть від 13.06.2007 р. ОСОБА_2  помер.
На даний час донькаОСОБА_2,  ОСОБА_1
переоформлює документи на житловий будинок та на оплату комунальних послуг. Але
фактично вона зробити цього не має змоги,
так як в паспорті її прізвище записано як „ІНФОРМАЦІЯ_1",  а прізвище батька по правовстановлюючим
документам помилково було записано як „ІНФОРМАЦІЯ_2".Даний факт
перебування в родинних відносинах батька - ОСОБА_2  та доньки ОСОБА_1 підтверджується
довідкою,  виданою Лигівською сільрадою
про склад сім"ї померлого

На підставі
викладеного та керуючись    ст.  ст.
З,  234,  256 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Заяву
прокурора в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення
задовольнити.

Встановити
факт перебування в родинних відносинах ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3року народження зОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження - як
батька та доньки.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги ,  з подачею її копі
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-360/2007р.
Е М    У К Р А Ї Н И
25 грудня 2007 року Монастириський  районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді:                               Бойко М.П.
при секретарі:                                        Швець
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Монастириського районного суду справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про зміну
Згідно рішення Монастириського районного суду
Тернопільської області від 20 травня 2005 року з ОСОБА_2в користь
ОСОБА_1стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., в
розмірі 50 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Рішенням
Монастириського районного суду від 28 квітня 2006 року розмір аліментів
збільшено до 120 грн.
ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2. про
зміну розміру аліментів.
В судовому засіданні ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала
та пояснила, що вона являється інвалідом другої групи, а її дочка потребує  постійного медичного лікування, на що
потрібні додаткові кошти.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним
чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки
суд не повідомив.
Заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, беручи
до уваги те, що дитина проживає разом із позивачкою, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково виходячи із
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за
рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану, поліпшення
або погіршення здоров'я когось із них.

Із виписки із медичної карти амбулаторного, стаціонарного
хворого вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., перебувала на стаціонарному
лікуванні з 29.10.2007р. по 10.11.2007р.

Оскільки відомостей про дохід відповідача немає аліменти
слід стягувати згідно рішення суду в твердій грошовій сумі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. ст. 180,
182, 192 СК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково. Збільшити розмір аліментів, що
підлягав до стягнення з ОСОБА_2в сумі 120 грн. щомісячно на утримання дочки
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1згідно рішення Монастириського районного суду від 28
квітня 2006 року.

Стягувати з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1аліменти на утримання
дочки ОСОБА_3, 02.07.2004 р.н., в твердій грошовій сумі 160 (ста шістдесяти)
грн. щомісячно до досягнення  нею
повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_251 грн. державного мита в дохід держави
та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
Справа №
СУДОВИЙ  НАКАЗ
Е М             У К Р А Ї Н И
жовтня 2007 року                                                                     м.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської
області      Шпак Г.Ф.
розглянувши заяву Шосткинського міжрайпрокурора в
інтересах стягувача ОСОБА_1, проживає за адресою: м. Шостка Сумської
області  АДРЕСА_1 про видачу судового
наказу за вимогою про стягнення суми розрахунку при звільнені 1732 грн. 74 коп.
до ВАТ АК «Свема» адреса м.Шостка Сумської області вул. Гагаріна, 1
Керуючись ст. 96, 102, 103, 367 ЦПК України, ст. 116 КЗпП
Стягнути з ВАТ «Акціонерна компанія «Свема» на користь ОСОБА_1 суми
розрахунку при звільнені 1732 (одна тисяча сімсот тридцять дві) грн. 74 коп.
«Акціонерна компанія «Свема» на
користь держави судовий збір в розмірі 25 грн. 50 коп.
«Акціонерна компанія «Свема» на користь  Державного бюджету м. Шостка витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн.
Судовий
наказ, в частині виплати заробітної плати за один місяць, підлягає негайному
Суддя
Судовий наказ набрав законної сили: _________________
Суддя                                                                                               Шпак
Суддя Шосткинського міськрайсуду                                             Шпак Г.Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М    У К Р А Ї Н И

29  грудня 2007 року                                                                    м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України Лихута Л.М.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Житомирської області від 2 жовтня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7про
визнання договору дарування недісним,

в с т а н о в и в :

У вересні 2006 року ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. звернулись у суд із позовом до ОСОБА_4., ОСОБА_1., ОСОБА_6., ОСОБА_7.
про визнання договору дарування недісним.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 23 липня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням  апеляційного
суду Житомирської
області від 2 жовтня 2007 року рішення Коростенського міськрайонного суду від 23 липня
2007 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов заддоволено: визнано
договір дарування квартири № АДРЕСА_1 недійсним. Зобов`язано ОСОБА_1. повернути ОСОБА_4. квартиру № АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 2 жовтня 2007
року, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом
норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі,
якщо касаційна скарга є необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування  судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що рішення ухвалено з
додержанням судом норм процесуального та матеріального права, і доводи скарги
цих висновків не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7про визнання договору дарування недісним.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі,
що подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                 Л.М. Лихута
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу судді Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2007 року,
Рішенням
Рівненського міського суду від 6 вересня 2007 року відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства
каналізаційно-водопровідного господарства «Рівневодоканал» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою
судді Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2007 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на зазначене рішення повернуто заявнику без розгляду.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду та
передати питання на розгляд суду апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що залишаючи
апеляційну скаргу без розгляду, суддя апеляційного суду виходив із того, що
така скарга подана ОСОБА_1 27 вересня 2007 року, тобто з пропуском
передбаченого ч. 4 ст. 295 ЦПК України строку, питання про поновлення такого
строку не порушене, а в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про апеляційне
оскарження рішення.

Обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 не містить
доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами справи, наведені
ним доводи та зміст оскаржуваної ухвали також не дають підстав для висновку, що
апеляційним судом при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 342 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом             ОСОБА_1 до Рівненського обласного
виробничого комунального підприємства каналізаційно-водопровідного господарства
«Рівневодоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Апеляційного суду Рівненської
області від 19 жовтня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 грудня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук
Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго" в особі Біляївського РЕМ до ОСОБА_1 про стягнення
збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 17 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 26 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України
з касаційною скаргою  на рішення
Біляївського районного суду Одеської області від 17.10.2006  р., залишене без змін ухвалою Апеляційного
суду Одеської області від 26.03.2007 р., яким позов задоволено: стягнуто з
нього на користь позивача 16696,51 грн. збитків та судові витрати.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим
ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення по
суті справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської
області від 17 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області
від 26 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук
Справа № 2-2783/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

21
травня 2007 року Заводський районний суд м.

Миколаєва
у складі головуючого судді    Павлової Ж.П.,

при
секретарі , (                                                                          Іваненко
Г.В.,

розгляйуві^и
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу мотивуючи
тим,  що шлюбні відносини припинені з
березня 2006 року через те,  що між ними
втрачено почуття любові,  у сім'ї немає
психологічного комфорту. В зв'язку з цим постійно виникають спори та скандали
між ними.

Позивач
у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач
у судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 24.08.1991року. Від шлюбу мають неповнолітню
дитину,  доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні
відносини між ними припинені з березня 2006 року через те,  що втрачено почуття любові,  у сім'ї немає психологічного комфорту. В
зв'язку з цим постійно виникають спори та скандали між ними.

Питання с приводу
виховання дитини між сторонами досягнуто. Спору про розділ майна між сторонами
не виникає.

Таким
чином,  суд вважає,  що їх сім' я розпалася і зберегти її
неможливо,  тому згідно  ст.
ст.  110,  112 СК України позовна заява про розірвання
шлюбу підлягає задоволенню,  якщо
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного
з них і мають істотне значення.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
13,  212 - 215 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Шлюб,    зареєстрований  між
ОСОБА_1 та    ОСОБА_2,  24.08.1991 року  Палацом
урочистих  подій  М. Миколаєва,
актовий запис № 1084 - розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1.,  при реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАГС,  держмито в розмірі
17грн.,  звільнити від сплати ОСОБА_2.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в Миколаївський апеляційний суд через Заводський
районний суд М. Миколаєва в порядку визначеної
ст. 294 ЦПК України.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

24 грудня 2007 року                                                                        м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Охрімчук Л.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області
від 3 жовтня 2007 року, у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 22 листопада 2005 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволені частково.

7 грудня 2005 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на
рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від                         22 листопада 2005
року, розгляд якої був призначений на                                    18 грудня
2007 року.

1 жовтня 2007 року ОСОБА_1, з пропуском строку
встановленого ст. 300 ЦПК України, подав доповнення до апеляційної скарги,
питання про поновлення строку не ставив.

Ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від                   3 жовтня 2007 року
доповнення ОСОБА_1 до апеляційної скарги залишено без розгляду на підставі
ст.ст. 294, 300 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 жовтня 2007 року, посилаючись
на неправильне застосування судом норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 3 та ч. 5 ст. 328 ЦПК України,

у  х  в
а  л  и  в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
Л.І. Охрімчук
Справа № 2-517/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11 грудня 2007р.
м.Приморськ

Приморський районний суд Запорізької
області  в складі:

головуючого судді Булашева Р.Л.

при секретарі      Тафровой І.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом в якому
просить суд розірвати шлюб з відповідачем по причині  розпаду сім'ї, небажання продовжувати шлюбні
відносини, відсутність сімейної вірності і поваги.

До суду сторони не з'явилися. Надійшло клопотання позивача про припинення
провадження в зв'язку з примиренням.

Права інших осіб закриттям
провадження по справі не порушуються.

Відповідно до ст. 205 ч.1 п.3 ЦПК
України суд може прийняти відмову від позову і закрити справу.

Керуючись
ст.ст. 205 ч.1 п.3 209, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти відмову позивача від позову і закрити провадження по цивільній
справі про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зв'язку з відмовою
позивача від позову.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали можна подати позивачу до
Приморського районного суду протягом 5 діб, після цього можна оскаржити рішення
до Запорізького апеляційного суду, через Приморський районний суд на протязі 10
діб.

Суддя
Р.Л. Булашев

копія вірна: суддя
Р.Л. Булашев
К О П І Я                                                                                              Справа №2-Н-201 / 2007 рік.
19 грудня 2007 року                                                                                                  місто Миргород
Суддя
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М., розглянувши
заяву Закритого акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк” про
видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1суми заборгованості за договором
про надання кредиту,
В С Т А Н О В И Л А:
„ПриватБанк” звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про
грн. - заборгованість за кредитом та 101,34 грн. - заборгованості по процентам
за користування кредитом, - відповідно до укладеного між ними 10.04.2006 року
договору без номеру про отримання кредиту у розмірі 2060,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку
дії картки - до липня 2008 року, а також про стягнення 25 грн. 50 коп. на
відшкодування судового збору, та стягнення
15 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду судового процесу.
підлягають до задоволення, оскільки вони ґрунтуються на правочині, вчиненому у
письмовій формі та узгоджуються із вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 549-552,
610-612, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України та ст.ст.79, 88 ЦПК України, п.8.5
Умов та правил надання банківських послуг договору банківських послуг.
викладеного та керуючись ст.ст.15, 79, 88, 95, 96, 99, 102, 103 ЦПК України,
ст.ст.525, 526, 530, 549-552, 610-612, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, -
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уроженки селища Гігант Сільського району
Ростовської області, зареєстрованої в с.Слобідка Миргородського району
Полтавської області та жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк”
року договору без номеру про отримання кредиту у розмірі 2060,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 48,00% на рік на
суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки - липень 2008 року - в сумі 1140 грн. 50 коп. на
рахунок відшкодування понесених судових витрат 40 грн. 50 коп. на розрахунковий
грн. /одну тисячу сто вісімдесят одну гривню/.
Копію судового
наказу разом з копією заяви стягувача та із копіями доданих до нею документів
негайно направити боржникові.
боржнику його право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом 10 днів з
дня отримання судового наказу подати до суду заяву про його скасування.
Суддя: /підпис/
„Оригіналу відповідає”
Суддя Миргородського
міськрайонного суду
Полтавської області                                                                         В.М.Куцин