overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 22ц-3382/07 р.                                Головуючий в І
інстанції: Таранова О.П..
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 липня
2007 року      Колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого: Лісіциної
А.І.,

суддів:
Стрюкової О.В., Парінової
І.К.

при секретарі:
Михайлової О.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Луганську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Ленінського районного суду м. Луганська від 07 травня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу Луганського
гарнізону м. Луганська про визнання права користування житловим приміщенням у
гуртожитку для проживання, відмови у виселенні без надання іншої житлової площі
і недопущені перешкод у надані комунальних послуг теплозабезпечення, -

встановила:

Вищезазначеною ухвалою позовну заява ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто
позивачу.

В апеляційній скарзі позивач вважає ухвалу незаконною та
необгрунтованою, просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу,
що з'явилися, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 12 квітня 2007 року звернувся до суду з
позовною заявою. 20 квітня 2007 року ухвалою суду позовна заява була залишена
без руху, де було вказано недоліки позовної ухвали, а саме: позивачем не
вказано про докази, які підтверджують порушення його прав користування
приміщенням

З урахуванням наведеного та на підставі ст. 121 ЦПК України суддя
відповідною ухвалою залишив позов без руху, встановивши строк до 04 травня 2007
року для усунення недоліків.

27 квітня 2007 року до суду від позивача надійшла заява , але недоліки
зазначені   в  ухвалі
суду  усунені   не
були.  Повернення  заяви
позивачеві     не

перешкоджає   йому
знов   звертатися   до
суду   з   позовом
після   належного оформлення
позовної заяви.

За таких
підстав колегія суддів    вважає, що
підстави для    скасування ухвали
відсутні.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Ленінського
районного суду м. Луганська від 07 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців після її проголошення.
Справа № 2-6652007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня  2007
року                    Сніжнянський
міський суд Донецької області

у складі:

головуючої                   КОРЕКЯН Н.Р.

при
секретарі                Павловой В.В.

розглянувши
у       відкритому судовому засіданні в
місті Сніжне справу  по позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що
перебуває в юридичному шлюбі з відповідачкою з 25.07.1992 року. Від шлюбу мають доньку. З 2005 року шлюбні
відносини між подружжям припинено через те що в родині не було взаємоповаги та
взаєморозуміння .Вважає що збереження родини та шлюбу суперечить її інтересам,
просить розірвати шлюб з відповідачкою.

Позивач до початку судового засідання прохав справу розглянути без його
участі, на позові наполягає. Відповідачка до початку судового засідання прохав
справу розглянути без її участі, позов визнає.

Судом фактично встановлено, що сторони одружені, шлюб зареєстровано Северною селищною радою
м.Сніжне 25.07.1992 року по
актовому запису № 53. Від
спільного проживання мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Донька мешкає з
відповідачкою, з позивача за постановою Сніжянського міського суду стягнути
аліменти.

Сімейно-шлюбні
відносини між сторонами припинені, сторони не підтримують відносини, спільно не
господарюють, родина розпалася.

Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України якщо буде встановлено що подальше
спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного
з них, що мають істотне значення, суд виносить рішення про розірвання шлюбу.
Судом установлені саме такі обставини, відповідно до вимог ст.51 Конституції
України, ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді
дружини і чоловіка , примус
до шлюбу не допускається. Тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, а шлюб
розірванню.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,110,112 Сімейного Кодексу
України, ст.ст.10,60,88,130,212,213,215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3народження,
зареєстрований 25.07.1992
року Северною селищною
радою м.Сніжне 25.07.1992
року по актовому запису №
53.

При видачі свідчення про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1на користь
держави держмито в сумі 8,50
грн.

Рішення може бути оскаржене в Донецький Апеляційний суд
через даний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження..
Справа №33ц-34кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 р. колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області

в складі:
Вовненко Г.Ю.,  Колосовського С. Ю.,  Галущенка О.І.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області
від 15 вересня 2005 р.
постановленого

за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна

за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
пред'явила позов до ОСОБА_2 про поділ садового будинку в садівничому товаристві
„Родник" вартістю
2000 грн.,  який є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя,  шляхом
виділення їй в натурі цього майна з присудженням відповідачу грошової
компенсації.

Під час
розгляду справи по суті ОСОБА_2 пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_1 про
поділ,  крім зазначеного садового
будинку,  також іншого рухомого майна
набутого за час шлюбу на загальну суму 3200
грн.

Рішенням
Світловодського районного суду Кіровоградської області первісний позов
задоволено,  а зустрічний - частково.
Постановлено виділити у власність позивачки рухомого майна на 2150 грн. та садовий
будинок зі стягненням з неї на користь відповідача компенсації за належну йому
1/4 частину
останнього в розмірі 1000
грн. У власність відповідача виділено рухоме майно на 1500 грн.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2005 р. рішення суду
першої інстанції в частині поділу садового будинку змінено з виділенням цього
майна у власність відповідача зі стягненням з нього на користь позивачки 1000
грн. компенсації за 1/4 його вартості.

У
касаційній скарзі позивачка,  посилаючись
на незаконність рішення апеляційного суду,
порушила питання про його скасування з залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як
встановлено судами і вбачається з матеріалів справи,  сторони з 1972 р. по 2005р. перебували у шлюбі і за час спільного
проживання набули,  в тому числі садовий
будинок в садівничому товаристві „Родник".

Після
припинення шлюбних відносин відповідач залишив квартиру АДРЕСА_1 в якій
зареєстрований як член сім'ї позивачки.

За таких
обставин,  а також з огляду на положення  ст.
ст.  70,
71 СК можна погодитись з висновком суду апеляційної щодо
обраного ним способу поділу спірного майна.

Аргументи
позивачки,  які викладено в касаційній
скарзі висновки суду апеляційної інстанції не спростовують.

Оскільки
оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального
права,  то касаційна скарга в силу
ч.3  ст.
332 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК,
колегія суддів

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2005 р. - залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №2-1209/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

22 08
2007 р                                                                                                         м
Гола Пристань

Голопристанський     районний     суд
Херсонської

області у складі

головуючого
судді Матюшко О І

при     секретарі     Захаріній     Ю М
за     участю

представника
позивача Безкровної МІ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства «ЕК Херсонобленерго» в особі
Голопристанського РЕЗ і ЕМ до ОСОБА_1 про відшкодування збитків ,

ВСТАНОВИВ

ВАТ
„Херсонобленерго" в особі Голопристанського РЕЗ і ЕМ звернулося з позовом
до ОСОБА_1 про відшкодування збитків

У
судовому засіданні представник позивача Безкровна МІ підтримала позов і
пояснила,  що відповідач є абонентом ВАТ
„ЕК Херсонобленерго" При перевірці користування електроенергією
встановлено,  що відповідач порушила
Правила користування електричною енергією шляхом видимого накиду дротів
навантаження на лінію електропередачі поза приладом обліку При цьому електрична
енергія споживалася,  але лічильником не
враховувалася Тому просить суд стягнути з відповідача збитки в сумі 247, 50 грн
Крім того,  позивач просить стягнути з
відповідача судовий збір в розмірі 51 грн та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн ,  що
сплачені при подачі позову Всього просить стягнути з відповідача 328, 50 грн

Відповідач
в судове засідання не з'явилась,  про
слухання справи належно повідомлена  Суд
вважає можливим розглянути справу заочно у відсутності відповідача

Заслухавши
представника позивача,  оголосивши та
дослідивши матеріали справи,  суд
приходить до висновку,  що сума збитків
обчислена згідно з діючим законодавством,
є обгрунтованою та підлягає стягненню

Керуючись
стст 10, 60, 209, 212, 213, 215,
224,  226ЦПК України,  ст 1166 ЦК
України,  п п 48,  53 Правил користування електричною
енергією,  суд -

ВИРІШИВ

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства "ЕК
"Херсонобленерго" в особі Голопристанського району енергозбуту і
електричних мереж збитки в сумі 247 гривень 50 копійок,  судовий збір в розмірі 51 гривня та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень,  а всього 328(триста двадцять вісім) гривень
50 копійок

Рішення
може бути переглянуте районним судом за письмовою заявою відповідача Заяву про
перегляд рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його
копи

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано через районний суд
протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
через районний суд

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне

оскарження.
Справа № 22ц-2595 /07                                                      Головуючий
в інстанції Гук B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО липня
2007 року судова палата у цивільних справах апеляційного суду Луганської
області у складі:

головуючого
:     Тріфанова О. М.

ч.1енів суду
:       Запорожця М.П.,    Гаврилюка В. К.

секретаря :        Божкової Н.С.

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в   місті   Луганську цивільну справу за апеляційною
скаргою   ОСОБА_1 на    рішення
Алчевського міського суду Луганської області      від 3.05. 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до Алчевської виправної колонії № 13 про стягнення
несплаченої заробітної плати, премій та компенсацій, а також моральної шкоди -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено за неогбгрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду , та
постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить
залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали
участь у справі, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обгрунтованність рішення суду, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилии, а провадження по справі закрити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових,
сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків коли
розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства

Відповідно до п. п.1, 2 ч. 1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних або юридичних
осіб з суб*єктами владних повноважень по оскарженню його рішень, дій

або бездіяльності. Спори з приводу прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної служби.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проходив публічну службу
в установі відповідача, яка підпорядкована МВС України та відноситься до органу
виконавчої влади, тобто є суб*єктом владних повноважень. Спір виник в зв*язку з
проходженням позивачем публічної служби.

З огладу на викладене, коллегія суддів вважає , що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому, згідно до п. 1ч. Іст.205 та
ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, а провадження у
справі закриттю..

Керуючись п. 4 ст. 307, ст. ст 310, 313, 314 ЦПК України , коллегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Алчевського міського суду Луганської області від 3.05. 2007 року
скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Алчевської виправної колонії №
13 про стягнення несплаченої заробітної плати, премій та компенсацій, а також
моральної шкоди закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але
може бути

оскаржена протягом двох місяців у касаційному порядку до
Верховного

Суду України.
Справа№22-5171
в 1 інстанції - Притула
УХВАЛА

23 серпня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

Головуючого:              Осипенко МІ.

Суддів:                         Заришняк Г.М.,
Шиманського В.Й.

при
секретарі:             Дима О.І.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про продовження строку
на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28
листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя
особа : ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням  Шевченківського районного суду м. Києва
від  28 листопада

2006     частково задоволений позовОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про

відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом

підвищеної
небезпеки.

На рішення суду
відповідач ОСОБА_5
подав 25 грудня 2006 року пожав апеляційну скаргу на рішення суду.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2007 року ОСОБА_1 було надано строк для
усунення недоліків апеляційної скарги до 30 січня 2007 року, та цього ж дня
ухвала суду була відправлена ОСОБА_5

Поскільки в
встановлений в ухвалі суду строк ОСОБА_5 вимоги суду не виконав, 08 лютого 2007 року ухвалою
Апеляційного суду м. Києва його апеляційна скарга була визнана неподаною та
повернута. Копія цієї ухвали була відправлена відповідачу ОСОБА_5 09 лютого
2007 року.

19 квітня 2007
року ОСОБА_5 подав заяву про продовження строку для надання належно оформленої
апеляційної скарги, посилаючись на те, що ухвалу Апеляційного суду м. Києва від
17 січня 2007 року він не отримував.

Заява не
підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали
суду була направлена 17 січня 2007 р. Крім того, 13 лютого 2007 року йому
повідомлялось про повернення справи до районного суду, а 13 березня 2007 року
районним судом йому були повернуті матеріали апеляційної скарги. Проте, заяву
про продовження строку та виправлену апеляційну скаргу він подав лише 19 квітня
2007 року.

За таких
обставин, колегія суддів не вбачає можливості для продовження строку.

Керуючись ст.ст.
294,69-73 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні заяви про продовження строку для подачі належно оформленої
апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28
листопада 2006 року.

2

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного суду
України з дня набрання законної сили ухвали Апеляційного суду .
Справа
№2-193 /07
Рішення

Іменем України

28
Березня 2007 року.
Великоновосільківський районний еуд Донецької області у складі:
головуючого-суддіЄфименко В.І., при секретарі Тахтаровой Н.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Велика Новосілка справу за
позовом ОСОБА_1 до виконкому Октябрської сільської ради про визнання права
власності на самочинно збудовані споруди та зменшену загальну житлову площу
будинку,-

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2.Після її
смерті залишилась спадщина у вигляді Уг частини жилого будинку з надвірними
побудовами , розташованих поАДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем першої черги, але не може отримати
у нотаріуса свідоцтва про право власності на цю спадщину, так як  спадкодавець свого часу без належного дозво­лу
відповідача самочинно збудував на своєму подвір'ї господарсько- побутові
споруди і зокрема : коридор - А1; літню кухню-БІ; Уг сараю -Б1; сарай- С ; погріб - П;
вбираль­ню- У; огорожу -Н та зменшив загальну площу жилого будинку на 0,5 кв.м.
Тому він і просить суд визнати за померлою матір'ю   право приватної власності на ці споруди,
оскільки іншого шляху, щоб узаконити їх, у нього нема.

В судове засідання від позивача і відповідача надійшли
письмові заяви, в яких вони прохають про розгляд справи за їхньої відсутностШри
цьому позивач підтримує свої вимоги, а відповідач визнає їх.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити за таких
підстав.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого
відповідачем 16.03.2006 року,у по­зивача дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
ОСОБА_2.Остання своїм заповітом від 28.12.1998 року, зареєстрованого у
відповідача дійсно заповіла позивачу квартиру в жилому АДРЕСА_1. Згідно витягу
з реєстру прав власності на нерухоме майно Великоновосільківського БТІ у
померлою дійсно є  на праві приватної
власності 1/2  жилого будинку № 30 з
надвірними побудовами, які розташовані по вул .Комарова села Октябрське
Великоновосільківського району, з яких самочинно збудованні: коридор-А1 ; літня
кухня -Б1 ; Уг сарая -В ; сарай - С; погріб- ГГ, вбиральня - У; огорожа -Н та
зменшена загальна площа жилого будинку на 0,5 м.кв.Іншого шляху,окрім судового
,щоб узаконити ці самочинно збудовані епоруди,у позивача нема. Керуючись ст.376
4.3 ЦК України,ст.ст.
60,209,212-215,218 ЦПК України,-

вирішив:

визнати
за ОСОБА_2,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на самочинно
збудовані господарсько- побутові епоруди: літню кухню-БІ ; коридор - А1 ; Уг сарая -В1 ;сарай- С ; погріб ПІ ;
вбиральню - У; огорожу - Н; та змен­шену
загальну площу жилого будинку на 0,5 кв.м. розташованих по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через
Великоно­

восільківський районний суд
Донецької області шляхом подачі в 10 денний строк з дня

його ухвалення заяви  про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20

днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.

295 ЦПК України.
Справа
№22ц-1644/07                                                     Суддя
першої інстанції Дорошенко А.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої                                                                   Буренкової
К.О.,

суддів:                                                                  Довжук
Т.С. ,  Козаченка В.І..,

при секретарі
судового засідання Негрун І.О.,  без
участі сторін,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за
апеляційною скаргою представника закритого акціонерного товариства
"Комерційний банк „ПриватБанк" (далі - „ПриватБанк")

на
ухвалу судді Березанського районного суду Миколаївської області від 15 червня
2007 року,  постановлену за заявою
„ПриватБанку" про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИЛА:

14
червня 2007 р. „ПриватБанк" звернувся до суду з заявою про видачу судового
наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою
судді Березанського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2007 р. у прийнятті
зазначеної заяви відмовлено.

В
апеляційній скарзі на вказану ухвалу представник заявника,  посилаючись на помилковість висновків судді
щодо наявності спору про право,  просить
ухвалу скасувати.

Вислухавши
суддю - доповідача та дослідивши вказану заяву й додані до неї документи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відмовляючи
у прийняті вказаної заяви про видачу судового наказу,  суддя районного
суду правильно посилався па вимоги п. 2 ч. 1  ст.
100 ЦПК України,  оскільки подані
документи свідчать про наявність спору про право. В зв'язку з чим обгрунтовано
відмовив у прийнятті вказаної заяви.

Оскільки
оскаржувана ухвала відповідає вимогам процесуального закону,  то підстави для її скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника „ПриватБанку" відхилити,  а ухвалу судді Березанського районного суду
Миколаївської області від 15 червня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.