РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня   2007р..                                                                       м.Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої:                                       Павлишиної
А.Т.

суддів:                                               Вакарук
В.М., Девляшевського В.А.

секретаря :                                        Пожар
Р.В.

з
участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією „Запорізький
автомобілебудівний завод" на рішення Івано-Франківського міського суду
від  27 лютого 2007 року, -

встановила:

21.08.2004р. ЗАТ „ЗАЗ" звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1 про повернення автомобіля та стягнення збитків. Позовні вимоги
мотивувало тим, що 5.10.1999р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу в
розстрочку автомобіля марки ДЕУ ПАНАС D4MM550,
згідно якого відповідачка отримала в користування автомобіль та
зобов'язувалась сплатити за нього позивачу на протязі 24 місяців 42 968.97
грн(з врахуванням 22% річних за надання розстрочки) при умові оплати завдатку в
розмірі 50% вартості товару на протязі одного дня з часу підписання договору.
Відповідачка завдаток оплатила, автомобіль по акту приймання-передачі від
8.10.1999р. отримала, зареєструвала його в органах МРЕВ на своє ім'я, однак
інші зобов'язання : оплату чергових платежів за автомобіль та процентів за
надання розстрочки, виконувала неналежно, в зв'язку з чим станом на серпень
2004р. виникла заборгованість по платежах за автомобіль в сумі 5005.05 грн, та
274.54 грн. процентів. Крім того, за прострочку виконання зобов'язання
відповідачці нарахована пеня в сумі 579.41 грн. Згідно умов договору позивач
залишається власником автомобіля і вправі витребувати його у покупця до моменту
оплати покупцем всіх заборгованих сум, а так як відповідачка не виконує
зобов"язання по розрахунках згідно договору , то позивач просив суд
визнати володіння ОСОБА_1 спірним автомобілем

Справа № 22-ц- 518/2007р.             Головуючий
у 1 інстанції : Попович С.С.

Категорія 12                                                            Доповідач
: Павлишина А.Т.

2

неправомірним, зобов'язати її повернути позивачу
автомобіль та реєстраційні документи на нього, а також стягнути з відповідачки
274.54 грн. заборгованості по процентах, 579.41 грн. пені та судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від
27.02.2007р. позов задоволено частково: визнано володіння ОСОБА_1 автомобілем ДЕУ
ЛАНОС , двигун НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2 неправомірним, зобов'язано її повернути автомобіль та свідоцтво про
його реєстрацію ЗАТ „ЗАЗ"та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь 387.63 грн.
судових витрат. Зобов'язано ЗАТ „ЗАЗ" повернути ОСОБА_1 42834.50 грн. В
решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ЗАТ „ЗАЗ"
посилається на те , що в частині зоов"язання ЗАТ „ЗАЗ" повернути
відповідачці 42834.50 грн. та відмови стягнути заборгованість по процентах і
пеню суд постановив невірне рішення , так як неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права при вирішенні спору, а також дав
неправильну оцінку обставинам справи. Зокрема, суд в порушення вимог ст.57,212
ЦПК України не дав правильної оцінки представленим позивачем письмовим доказам
: договору, картці платежів, розрахунку заборгованості, розрахунку пені. Крім
того, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки рішення про повернення
відповідачці сплачених коштів за товар судом постановлено без пред"явлення
відповідачкою такої вимоги, не врахувавши при цьому, що за 8 років користування
відповідачкою автомобілем останній втратив в ціні. Безпідставно суд не
застосував ст.212 ЦК України(ред.
1963р.), а тому необгрунтовано відмовив в стягненні з відповідачки пені .
Просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення , яким позов ЗАТ
„ЗАЗ" задовольнити.

Вислухавши доповідача, доводи представника апелянта, який
вимоги апеляційної скарги підтримав, перевіривши матеріали справи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 5.10.1999р. між СП ЗАТ „АвтоЗАЗ
-ДЕУ", правонаступником якого є ЗАТ з іноземною інвестицією „ЗАЗ", та
ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля, згідно якого відповідачка
придбала у позивача автомобіль ДЕУ ЛАНОС , двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 ,
вартістю 37 590 грн, з розстрочкою платежу на 24 місяці та виплатою 22% річних
за надання розстрочки. Автомобіль передавався відповідачці в користування з
моменту внесення нею завдатку в розмірі 50% вартості товару, а розміри і
порядок внесення платежів визначався Додатковою угодою.

Судом було встановлено, що на виконання угоди ОСОБА_1
5.10.1999р. внесла завдаток за автомобіль в сумі 19 886.80 грн, та отримала за
актом приймання-передачі від 8.10.1999р. автомобіль.

Судом також було встановлено , що відповідачка на протязі 2000-2001 років
проводила платежі з порушенням строків їх внесення, без дотримання умов п.2
Додаткової угоди, виплатила станом на 11.07.2001р., з врахуванням процентів за
надання розстрочки, - 42 968.97 грн, та мала до оплати ще 5 005.05 грн боргу по
платежу і 274.54 грн % по розстрочці, що підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 24), однак, платежі вносити перестала. Позивачем заявлена
вимога про стягнення з відповідачки за неналежне виконання нею умов договору

3

в частині внесення платежів пені в сумі 579.41 грн. та
274.54 грн. заборгованості по процентах, Однак, умовами договору (п.4.2), що не
суперечили вимогам ст.204, 212 ЦК України (ред. 1964р.) , та відповідає
положенням ст.549 ЦК України, передбачена відповідальність боржника за
порушення періодичності внесення платежів тільки у формі пені в розмірі 25% за
кожний день затримки від несвоєчасно перерахованої суми коштів, а тому є
обґрунтованим вимоги позивача про відшкодування з відповідачки збитків в
частині стягнення пені в розмірі 579.41 грн.

Що стосується рішення суду в частині зобов'язання
позивача повернути ОСОБА_1 сплачених за автомобіль 42 968.97 грн, то воно
суперечить вимогам закону. При прийнятті такого рішення судом застосовано
положення ч.1 ст. 216 ЦК
України та повернуто сторони в попереднє положення, однак застосування цієї
норми права є невірним оскільки питання про визнання угоди недійсною, коли
застосовується двохстороння реституція, жодна з сторін перед судом не ставила.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення збитків та
поверненні грошових сум підлягає до скасування і в цій частині слід постановити
нове рішення про часткове задоволення вимоги про стягнення збитків, стягнувши з
ОСОБА_1 на користь ЗАТ „ЗАЗ" 579.41 грн.

Що стосується рішення суду в частині витребування
автомобіля, то судом постановлено обґрунтоване рішення про повернення ОСОБА_1
автомобіля позивачу, оскільки відповідно до умов договору (п.4.4) та ст.ст.695,
697 ЦК України
продавець вправі в будь-який момент повернути товар від покупця, якщо з вини
покупця буде допущена затримка в здійсненні оплати двох послідовних щомісячних
платежів у відповідності з Додатковою угодою, а судом встановлено, що
відповідачка впродовж всього періоду розстрочки платежі вносила непослідовно, а
з липня 2001р. перестала їх вносити взагалі.

Керуючись
ст.ст. 307, 309, 313-314, 316,317 ЦПК України , апеляційний суд -

ВИРІШИВ
:

Апеляційну скаргу ЗАТ „ЗАЗ" задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 27.02.2007р. в частині стягнення
збитків та повернення грошових сум скасувати та постановити нове рішення :
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЗАТ з іноземною інвестицією „ЗАЗ" 579.41
грн. пені. В задоволенні решти вимог про стягнення збитків відмовити.

В решті
рішення залишити без зміни.

Рішення набуває чинності негайно , однак може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання ним законної сили.