Справа № 9 кв - 411 / 2007р.                                               Головуючий по 1
: 2                                                                           Євтушенко
апеляційній інстанції Попруга С. В. Доповідач в касаційній інстанції Адаменко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12 »
липня 2007р.                                                                         м.  Черкаси

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
у складі суддів:

Вініченко Б.Б.
Адаменко Л.В. Бородійчук В.Г.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника позивача
ОСОБА_1 -- ОСОБА_2  на рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2005 року і ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 01 серпня 2005 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»
про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи,  поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу

встановила:

20
серпня 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.  Зазначав,
що він працював на посаді керуючого Шосткинського відділення Сумської
філії закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з 30
квітня 2004 року.

26 липня
2004 року на підставі наказу № 1026 від 26 липня 2004 року генерального
заступника голови правління КБ
«Приватбанку» він незаконно звільнений з роботи в зв'язку з втратою
довіри ( п.2  ст. 41 КЗпП України). Проте
таке звільнення вважає незаконним так,
як звільняти його з роботи мав право директор філії,  а не генеральний заступник голови правління;
він,  як керуючий відділенням не вчинив
ніяких дій,  які б давали підстави для
втрати довір'я до нього; при призначенні його на посаду його не ознайомили з
посадовою інструкцією керуючого відділення; в наказі про звільнення його з
роботи не зазначено,  які вчинені ним дії
дали підстави для втрати довір'я; будь - якого відношення до грошових коштів
або матеріальних цінностей він не мав.

ОСОБА_1,  посилаючись на такі обставини,  просив поновити його на роботі та стягнути з
відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішення
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня

2005
року ,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 01 серпня 2005 року,  в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
касаційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2  просить скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування обставин справи,  неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів
вважає,  що підстав для перегляду судових
рішень немає.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або ( та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанції з додержанням
норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні,  передбачені
ч.1  ст. 338 ЦПК України,  підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок судів першої та апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  342 ЦПК України,  Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» № 697 - V від 22.02.2007 року,
колегія судців

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Сумської області від 01 серпня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.