Апеляційний суд Миколаївської області
вул.  Садова 2 "а" тел. 35-64-41
Справа № 33ц-278кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 липня 2007 р.
колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі: Паліюка В.
П.,  Козаченка
В.І.,  Шолох З.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до медичної фармацевтичної
фірми "Галеніка" (далі - фірма "Галеніка") про стягнення
заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ленінського
районного суду м.  Кіровограда від 8
липня 2004 р. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 2 грудня
2004 p.,

встановила:

У серпні
2003 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до фірми "Галеніка" про
стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час
затримки виплати заробітної плати.

Справа судами
розглядалася неодноразово.

Останнім
рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограду від 8 липня 2004 p.,  залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 2 грудня 2004 p.,
позов задоволено частково. З фірми "Галеніка"
на користь позивачки стягнуто 53 грн. 26 коп.3аборгованості по заробітній платі
за липень,  серпень 2001 р.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1,  просила
зазначені судові рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду
першої інстанції,  посилаючись на неповне
з'ясування обставин,  що мають значення
для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія
суддів,  вивчивши матеріали справи,  дійшла висновку,  що підстав для перегляду рішення місцевого
суду та ухвали апеляційного суду немає з врахуванням наступного.

Судами
встановлено,  що з 17 травня 1999 р.
позивачка працювала фармацевтом фірми "Галеніка" і 30 липня 2001 р.
була звільнена на підставі п. 2 ч. 1  ст.  40 КЗпП України. Між тим,  відповідач незаконно не виплатив їй 53 грн.
26 коп.3аборгованості по заробітній плати за липень,  серпень 2001 р. Тому суд обгрунтовано
задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Щодо
вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  то суди дійшли до правильного висновку про
те,  що позивачка пропустила передбачений  ст.
233 КЗпП України тримісячний строк для звернення до суду з такими
вимогами і їй обгрунтовано відмовлено в задоволенні цієї частини позовних
вимог.

Наведені у
касаційній скарзі доводи вказаних висновків не спростовують.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно
зі  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Водночас,  встановлено,  що оскаржувані судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та процесуального права,  а в матеріалах справи відсутні передбачені
ч  1
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового її скасування

Керуючись  ст.
ст.  332,  336,
337 ЦПК України та Законом України "Про внесення змін до Закону
України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 p.,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1відхилити,  а рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 8 липня 2004 р. та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 2 грудня 2004 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.