УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Власов CO., Чужа Ю.Г.

при секретарі - Шпонтак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою помічника прокурора м. Мукачево на рішення Мукачівського міськрайонного суду від ЗО січня 2007 року по справі за позовом прокурора м. Мукачево в інтересах ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки і піклування при Мукачівському місьвиконкомі - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановила:

В апеляційній скарзі помічник прокурора м. Мукачево просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду від ЗО січня 2007 року, яким відмовлено у задоволенні позову прокурора м. Мукачево про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1., а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказує, що судом не встановлені всі обставини справи, має місце перекручування фактів по справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не взято до уваги, що громадянка ОСОБА_2 ніде не працює, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що призвело до того, що син систематично пропускає заняття в школі, неодноразово затримувався службою у справах неповнолітніх та кримінальною міліцією у справах неповнолітніх та перебував у притулках області. Крім того апелянт вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2007 відповідачку було позбавлено батьківських прав щодо її малолітньої доньки Ірини.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання повторно не з'явились. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України суд розглянув справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові прокурора, вважав встановленим, що неповнолітній ОСОБА_1. виховується у неповній сім'ї - батько помер у лютому 2006 року, мати торгує на ринку і на зароблені кошти купує для сина одяг та їжу, що свідчить про виконання нею своїх материнських обов'язків, неодноразово приводила

права № 22 - ц - 565/07 Номер рядка статистичного звіту: 96,38

Головуючий в першій інстанції: Слюсарчук В.М. Доповідач: Кожух О.А.

2

сина у школу, однак він у її відсутність тікав з школи та інтернату, в зв'язку з чим доставлявся в притулок для неповнолітніх. Неповнолітній ОСОБА_1, в інтересах якого заявлено позов, суду вказав, що бажає проживати із матір'ю. Копії довідок з притулку суд вважав неналежним доказом, оскільки такі були завірені представником позивача. Не надано доказів зловживання ОСОБА_2. алкогольними напоями. Відмовляючи у позові в частині стягнення з відповідача аліментів в користь неповнолітнього ОСОБА_1. суд вказав, що останній в силу ст. 29 ЦПК України не може бути стороною в процесі.

Відповідно до ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Прокурор м. Мукачево просив позбавити відповідачку батьківських права щодо неповнолітнього сина з тих підстав, що вона ухиляється від виконання передбачених ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу обов'язків щодо забезпечення належного виховання, умов проживання та навчання дитини, не виявляє щодо неповнолітньої дитини батьківської уваги та турботи.

Як визначено у Постанові Пленуму верховного суду України від 30.03.2007 N З „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позивачем не було надано суду доказів такої поведінки відповідачки, як не було надано доказів зловживання нею алкогольними напоями (перебування на відповідному обліку), також у справі немає даних про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП - Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей.

Відповідно до ч. З ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Тобто, позбавлення відповідачки батьківських прав щодо молодшої диньки Ірини не є підставою для позбавлення її батьківських прав і щодо сина ОСОБА_1. Повідомлення із притулку для неповнолітніх містять дані про березень та вересень 2005 року, в той час як із позовом прокурор м. Мукачево звернувся у січні 2007 року. Неповнолітній, в інтересах якого було заявлено позов прокурором, висловив бажання проживати із матір'ю, яка виховує та утримує сина самостійно, оскільки батько помер.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, матеріалами справи не доведено винної поведінки відповідачки, свідомого нехтування нею своїх обов'язків по вихованню дитини, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову як в частині вимоги про позбавлен-

з

ня відповідачки батьківських прав, так і в частині вимоги стягнення аліментів на утримання дитини, яка є похідною від першої позовної вимоги.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не спростовують висновків суду, тому, відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу помічника прокурора м. Мукачево - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від ЗО січня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.