Справа №33ц-398 кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 серпня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Буренкової К.О.,
Базовкіної Т.М., Довжук Т.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого міжнародного університету розвитку
людини «Україна» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди за
касаційного скаргою

представника Відкритого
міжнародного університету розвитку людини «Україна»

на ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2005 p.,

встановила:

В жовтні 2003 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» (далі
-Університет») про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що вона уклала контракти в жовтні
1998 р. з Кіровоградським відділенням Інституту розвитку людини, а в вересні
1999 р. і в вересні 2000 р. з Кіровоградським представництвом Університету, за
умовами яких зазначені навчальні заклади зобов'язалися здійснити повний курс її
навчання за напрямком підготовки спеціаліста за спеціальністю правознавство.

При укладенні контрактів їй було повідомлено, що
Університет, на другий курс навчання до якого вона була прийнята в зв'язку з
ліквідацією Кіровоградського відділення Інституту розвитку людини, є державним
вищим навчальним закладом, який має 111- 1У рівень акредитації. Переконавшись,
що Університет не має зазначеного рівня акредитації щодо підготовки
спеціалістів за спеціальністю «Правознавство», вона в жовтні 2000 р. змушена
була перевестися на навчання до Кіровоградського технікуму механізації на
другий курс навчання.

Посилаючись на те, що Університет не надав їй повної та
достовірної інформації щодо рівня акредитації цього навчального закладу, чим
порушив її права як споживача, вона просила стягнути з останнього кошти
сплачені нею за контрактами, кошти за рік навчання у вказаному технікумі, а
також моральну шкоду, компенсацію якої вона оцінила в 10000 грн.

Судом до участі
в справі залучено ТОВ «Інститут розвитку людини».

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 8 липня 2004 p., залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 7 квітня 2005 p., позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено
стягнути на користь позивачки:

- з ТОВ «Інститут розвитку людини» 1354 грн. матеріальних збитків і 1000
грн. моральної шкоди;

- з Університету 2320 грн. 20 коп. матеріальних збитків і 1000 грн.
моральної шкоди.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі представник Університету просить скасувати ухвалу
апеляційного суду, а провадження у справі закрити, посилаючись на те, що судом
порушені норми матеріального права і не додержано
вимог процесуального права.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної
скарги, дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судами встановлено, що між позивачкою та Кіровоградським територіальним
представництвом Університету в 1999 р.
та в 2000 р. були укладені контракти на підготовку фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» за спеціальністю «Правознавство».
Проте відповідач не зміг забезпечити позивачці підготовку її як спеціаліста за
спеціальністю «Правознавство», оскільки згадане представництво, яке є
структурним підрозділом Університету, не мало ліцензії на підготовку фахівців
зазначеного в контрактах освітньо-кваліфікаційного рівня.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що
відповідач надав позивачці недостовірну інформацію про рівень та якість платних
послуг щодо здобуття фахової освіти, чим порушив її права як споживача. В
зв'язку з чим обґрунтовано стягнув на її користь з відповідача сплачені нею
суми за навчання та моральну шкоду.

З такими
висновками суду обґрунтовано погодився апеляційний суд.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Встановлено, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з
додержанням вимог процесуального права, а в матеріалах справи відсутні
передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для безумовного її скасування.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій
України» (із змінами від 22 лютого 2007 p.), колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну скаргу представника Відкритого міжнародного університету розвитку
людини «Україна» відхилити, а ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області
від 7 квітня 2005 р. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.