УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня місяця 11 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді:
Курської А.Г.

Суддів:                                                           Летягіної
О .В.

Шаповалової О. А.

При секретарі:    Гребенніковій Н.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом Сакського міжрайонного прокурора в інтересах
Кримської філії ВАТ „Укртелеком" Центру
Електрозв'язку №1 цеху електрозв'язку №2 до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за послуги електронного зв'язку, за
апеляційною скаргою Сакського міжрайонного
прокурора на ухвалу Сакського міськрайонного суду АР Крим від
17.01.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

16.01.2007 року Сакський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Кримської філії ВАТ „Укртелеком" Центру
Електрозв'язку №1 цеха електрозв'язку №2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1про стягнення
заборгованості по оплаті послуг телефонного зв'язку.

Ухвалою Сакського міськрайонного суду АР Крим від 17.01.2007 року позовна заява повернута заявникові на підставі п.3 ч.3 ст.121 ЦПК
України з посиланням на те, що прокурор не має повноважень на ведення справи.

В апеляційній
скарзі на ухвалу суду прокурор просить її скасувати, як постановлену з порушенням норм процесуального права. Апелянт вказує, що
основний пакет акцій акціонерного
товариства, в особі якого подано позов, належить державі, органом його управління є Державний, комітет
зв'язку України, тому прокурор, звернувшись
до суду за захистом його порушеного права, діяв в інтересах держави і в межах
своїх повноважень.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора,
розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає
їх необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції при винесенні ухвали про повернення позову, виходив з
того, що прокурор в даному випадку звернувся до суду не в
інтересах держави, а в інтересах самостійного суб'єкта господарської
діяльності, оскільки невиконання умов договору про надання послуг електронного зв'язку, укладеного між ВАТ „Укртелеком" і
відповідачем, внаслідок чого виникла
заборгованість, не порушує інтереси держави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає, що ухвала постановлена
з додержанням вимог закону.

Відповідно до п.2 ст.121 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у
випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.36-1 Закону України від 05.11.1991
року „Про прокуратуру"

представництво прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у

здійсненні прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій, спрямованих на

захист у суді інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом.

Справа №22-ц-2388/2007                        Головуючий в суді першої інстанції: Бондарев Р.В.

2

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що підставою
представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози
порушень економічних, політичних та інших державних
інтересів унаслідок протиправних дій ( бездіяльності) фізичних або юридичних осіб,
що вчинюються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до
рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 ( справа
№1-1/99) положення абзацу 4 ч.1 ст.2 Арбітражного процесуального кодексу
України в контексті п.2 ст.121 Конституції треба розуміти так, що прокурори та
їхні заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а
не в інтересах підприємств, установ та організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Як убачається з
матеріалів справи, ВАТ „Укртелеком", в інтересах якого прокурор звернувся
до суду з даним позовом, є акціонерним товариством, що уклало угоду з фізичною
особою - відповідачем ОСОБА_1. про надання послуг електронного зв'язку.
Інтереси держави, в основі яких завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних
( політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування
її державності, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі
як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та
господарювання тощо, при цьому порушені не були, тому в прокурора не було
правових підстав для ведення справи.

Доводи
апеляційної скарги про те, що несплата відповідачем суми заборгованості тягне
спричинення матеріального збитку саме державі, оскільки позивач є акціонерним
товариством, основний пакет акцій якого належить державі, є безпідставними,
оскільки вони не доведені відповідно до
вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України.

З наданої прокурором у суді апеляційної інстанції копії Статуту ВАТ
„Укртелеком" вбачається, що акціонерами (учасниками) товариства є:
держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном; орган
приватизації ( щодо акцій, переданих йому засновником ( державою) після
прийняття рішень про приватизацію майна товариства; фізичні та юридичні особи
України та інших країн різних форм власності. Даних про розмір статутного фонду,
що, належить державі у цьому товаристві, Статут не містить.

З урахуванням
наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що позов заявлено прокурором за межами наданих йому законом
повноважень, а тому ухвала суду про повернення позовної заяви є законною та
обґрунтованою.

Згідно з п.1 ч.1
ст.312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 304,307, 312, 313-315,317, 325 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Сакського міжрайонного прокурора відхилити, ухвалу Сакського
міськрайонного суду АР Крим від 17.01.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної «скарги протягом двох
місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.