Справа № 22ц - 1727/07                                            Головуючий
першої інстанції: Ямкова О.О.
26                                                              Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М
УХВАЛА

Іменем   України

9  жовтня
2007 року                          колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої:
Славгородської Н.П.,

судців:                                                            Мурлигіної
О.Я.,

Базовкіної
Т.М. ,

при
секретарі судового засідання:               Бобуйрк
І.Ф.,

за
участю позивачки ОСОБА_1,  відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за

апеляційною
скаргою                  ОСОБА_1

на рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 травня 2007 року,
ухвалене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття
спадщини,  усунення від спадщини,  визнання права власності на частину квартири
в порядку спадкування,  визнання
свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним,

встановила:

8 лютого
2007 р. ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення
факту прийняття спадщини,  усунення від
спадщини,  визнання права власності на
частину квартири в порядку спадкування,
визнання свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним.

В
обґрунтування своїх вимог позивачка вказувала,
що є сестрою ОСОБА_3 ,  яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.  на час смерті
належала частина квартири АДРЕСА_1. Іншими співвласниками квартири були її
дочка ОСОБА_4 ,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,  та онук
ОСОБА_2

Посилаючись
на те,  що ОСОБА_3.  та
відповідач прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 ,  оскільки
проживали разом з останньою,  позивачка
вважала,  що їх частки в спірній квартири
повинні бути рівними.

Крім
того позивачка зазначала,  що ОСОБА_2
жорстко поводився зі своєю бабусею,
котра за віком та станом здоров'я потребувала сторонньої допомоги,  вимушував її торгувати,  спричиняв тілесні ушкодження.

Посилаючись
на викладене,  позивачка просила суд
встановити факт прийняття ОСОБА_3
спадщини після ОСОБА_4,  усунути
відповідача від спадщини,  що відкрилася
після смерті ОСОБА_3 ,  та визнати
недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом,  видане ОСОБА_2 першою Миколаївською державною
нотаріальною конторою 23 листопада 2006 р. на грошові внески в Ощадному
банку,  визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом після ОСОБА_3
на 1/2 частину зазначеної вище квартири.

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 15 травня 2007 року позов задоволено частково.

Постановлено
встановити факт прийняття ОСОБА_3
спадщини після смерті ОСОБА_4
,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 В іншій частині
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка посилається на невідповідність висновків суду
обставинам спору й просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволення
із таких підстав.

Суд в
межах заявлених вимог,  на підставі
наданих сторонами доказів правильно встановив,
що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності в рівних частках (по
і/з) ОСОБА_3. ,  її дочці ОСОБА_4  та онуку ОСОБА_2,  які проживали в цій квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4  померла. Спадщину у вигляді і/з частини спірної квартири
прийняли ОСОБА_3.  та відповідач,  але
свідоцтво про право на спадщину не отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3
померла,  після чого відкрилася спадщина
на х/г частину зазначеної квартири.

Між
ОСОБА_3  та відповідачем виникали сварки
з приводу неналежної поведінки останнього.

З матеріалів справи вбачається,  що з
червня 2003 р. по 20 березня 2006 р.
ОСОБА_3.  за медичною
допомогою не зверталася,  на обліку у
медичних закладах не перебувала,
інвалідність не оформлювала. Що стосується лікування з 20 березня 2006
р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті) в нейрохірургічному відділенні
Миколаївської міської лікарні № 4 з приводу внутрішньомозкового
крововиливу,  то в цей період їй
надавався спеціалізований догляд.

За таких
обставин позивачкою не доведено,  що
спадкодавець знаходилася в безпорадному стані,
а відповідач ухилявся від надання допомоги,  яка їй була потрібна,  а тому обґрунтовано з урахуванням положень ч.
5  ст.
1224 ЦК України
відмовив у задоволенні позову про усунення відповідача від спадщини,  визнання за позивачкою право власності на
частину квартири в порядку спадкування та визнання недійсним виданого відповідачеві
свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на заощадження.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують наведених висновків суду. Більш того,  твердження апелянта стосовно того,  що ОСОБА_3.  потребувала допомоги,
спростовуються поясненнями свідківОСОБА_5 (який є
дільничним інспектором),  ОСОБА_6,  ОСОБА_7про
те,  що незважаючи на похилий вік остання
працювала,  розповсюджуючи пресу.

Що
стосується рішення суду в частині задоволення вимог про встановлення факту
прийняття спадщини,  то в апеляційній
скарзі не наведені доводи щодо неправильності рішення в цій частині.

За такого
колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 308, 315 ЦПК
України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 15 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.