Справа №
Головуючий у 1 інстанції Карабан І.І
Категорія 41____________________________ Доповідач
Лук'янова С. В.______________
УХВАЛА

Іменем України

26 червня  2007 року       Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого
судді Соломахи Л.І.

суддів
Лук'янової СВ.,  Рецебуринського Ю.Й .

при секретарях
Олексієвій Г.Є.,  Семенченко С. С.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за
апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1,
Кіровського міжрайонного прокурора на рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 13 лютого 2007 року у справі за позовом Кіровського
міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства „Шахта Комсомолець Донбасу",
третя особа управління Пенсійного фонду України в Амвросіївському районі
Донецької області про зобов'язання перерахунку заробітної плати згідно діючому
законодавству.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення позивача,  його
представників і представників відповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд

встановив:

В
апеляційних скаргах позивач і прокурор ставлять питання про скасування рішення
Кіровського міського суду від 13 лютого 2007 року і ухвалення у справі нового
рішення про задоволення зазначеного позову через порушення судом норм
матеріального права. Позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС в особливо небезпечних для здоров'я і життя умовах,  то для розрахунку необхідно виходити із
підвищеної на 100% тарифної ставки. Згідно інформації підприємства позивачу
була виплачена по довідці військової частини 100% тарифної ставки,  що підтверджує право позивача на збільшення
тарифної ставки на 100%. Позивач не згоден з висновком суду про те,  що архівна довідка Міністерства оборони
України не є первинним документом і не містить необхідної інформації для
перерахунку заробітної плати за дні за дні його роботи в зоні відчуження
ЧАЕС.  Архівна довідка від 28 січня 1999
року є первинним документом про те,  що
позивач був призваний на збори і у складі військової частини приймав участь в
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 10 вересня по 8 жовтня 1986 року в 3 зоні
небезпечності (а.с. 102-104, 107-108 т.2).

В
судовому засіданні апеляційного суду позивач і його представники підтримали
доводи апеляційних скарг; представники відповідача не визнали апеляційні скарги
і просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Рішенням
Кіровського міського суду Донецької області від 13 лютого 2007 року відмовлено
у задоволенні зазначеного позову (а.с. 89-90 т.2).

Судом встановлено,  що позивач був призваний на військові збори
для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,  де знаходився з 10 вересня по 8 жовтня 1986
року; за цей період відповідач виплатив позивачу 1786 крб. 48 коп.,  розрахунок суми складений із тарифної ставки
8, 49 крб. Суд застосував законодавство,
яке діяло на час виникнення між сторонами правовідносин. Суд відмовив у
задоволенні позову,  оскільки позивач не
надав первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня,  характер роботи,  яку він виконував; надана позивачем архівна
довідка не містить всіх необхідних відомостей для проведення перерахунку суми
(а.с. 89-90 т.2).

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають через наступне.

Відповідно
вимогам  ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1240 внесені зміни до
Порядку обчислення пенсій по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи захворювання,  і пенсій у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997
року №523. Згідно цим змінам пенсії призваних на військові збори
військовозобов'язаних,  які брали участь
у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та працювали у зоні відчуження в
1986-1990 роках,  призначаються із
заробітку,  який вони одержували за
основним місцем роботи,  з урахуванням
фактично відпрацьованого часу в зоні відчуження,  характеру виконуваної роботи,  місця і тривалості робочого дня (незалежно
від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови,  якщо цей розрахунок проведено на підставі
первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із
сумарною кратністю оплати праці,
встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у Ш зоні -
5,  П - 4,  у 1 зоні - 3); при цьому у всіх випадках
заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично
одержаної суми у зазначений період.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції повно,  всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін,  встановленим фактам
і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов правильного висновку про
відмову у задоволенні позову через те,
що відсутні первинні документи про місце роботи ,  тривалість робочого дня,  характер роботи,  яку виконував позивач.

В
наданій позивачем архівній довідці від 28 січня 1999 року №51/1/1053
зазначено,  що позивач в період з 10
вересня по 8 жовтня 1986 року був призваний на збори і у складі військової
частини приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС : "Дні виїзду
в зони (несені пункти): зона №3. вересень:14,
15,  17,  18,
19,  21; АЕС (№ зони або населений
пункт не вказані) - вересень: 16,
20,  22,  23,
24,  25,  26,
27; АЕС (1-1У енергоблок) -вересень: 28,
29,  30; жовтень:3 (один
день),  м. Припять - жовтень: 1,  2,  4.
Місце дислокації частини за вказаний період: Ораноє. Фінансові документи за
вересень-жовтень 1986 року на зберігання до архіву не надходили. Кратність
оплати не відображена" (а.с. 51 т.1). У військовому білеті позивача також
зазначений лише період,  коли він приймав
участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 66 т.2).

Враховуючи
викладене в сукупності,  апеляційний суд
вважає,  що висновки суду першої
інстанції відповідають обставинам справи і наданим сторонами доказам.  Доводи апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Тому
рішення суду першої інстанції,  є
законним і підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.  ст.
303,  307 ч.1 п.1,  308,
313,  315,  317 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги позивача ОСОБА_1 ,  Кіровського
міжрайонного прокурора відхилити.

Рішення
Кіровського міського суду Донецької області від 13 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.