УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня
2007 року                                                                                   м.  Хмельницький

апеляційний суд Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді  Самчука П.П.

суддів :     Ніколайчука М. Є.,   Пастощука М. М.  при секретарі      Степчук І.В. з участю   сторін

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-144 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду від 28 листопада 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення
місця проживання малолітньої дитини.

Перевіривши
матеріали справи,  доводи апеляційної
скарги,  апеляційний суд

встанови в:

ОСОБА_1  29 березня 2006 року звернулась в суд з
позовом,  вказавши,  що 12 грудня 2000 року вступила в
зареєстрований шлюб з ОСОБА_2,  мають
сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  що спільне життя із-за різних
характерів,  непорозумінь,  бійок не склалося,  тому просила шлюб розірвати і визначити місце
проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з нею.

Рішенням
Ярмолинецького районного суду від 28 листопада 2006 року шлюб,  зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.  13 грудня 2000 року Глушковецькою сільською
радою Ярмолинецького району,  було
розірвано. Місце проживання сина ОСОБА_3 не було визначене,  але в мотивувальній частині рішення
зазначено,  що неповнолітній син після розірвання
шлюбу буде проживати з батьком.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
змінити рішення суду в частині залишення сина ОСОБА_3 з батьком та залишити
його на проживанні з нею,  пославшись,  що судом порушено норми матеріального і
процесуального права та не з"ясовано конкретні обставини справи.

Апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню із таких підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1  29 березня 2006 року
звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 і визначення місця
проживання їх малолітнього сина ОСОБА_3. Після сплину наданого строку на
примирення рішенням Ярмолинецького районного суду від 28 листопада 2006 року
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.  було
розірвано,  а позовні вимоги щодо
визначення місця проживання малолітньої дитини судом не було вирішено,  хоча у мотивувальній частині рішення
зазначено,  що неповнолітній син після
розірвання шлюбу буде проживати з батьком,
тобто з ОСОБА_2,  але в
резолютивній частині рішення суду про це не вказано. З протоколу судового
засідання також видно,  що в ході
розгляду справи питання про те,  з ким із
батьків має залишатись малолітній син ОСОБА_3,
обговорювалося.

Викладене свідчить,
що суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухвалення додаткового рішення судом першої інстанції,  оскільки відповідно до  ст.  19
Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання
дитини

Головуючий
у першій інстанції -    Лабань Т. В.                              Справа № 22ц-144

Доповідач-
СамчукП.П.                                                                     Категорія
34, 35

є
обов"язковою участь органу опіки та піклування. Проте судом першої
інстанції орган опіки та піклування до участі в справі не залучено. Зазначені
обидві обставини згідно зі  ст.  311 ЦПК України є безумовними підставами
скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд. При цьому
вбачається,  що резолютивна частина
рішення викладена таким чином,  що воно
не може бути скасоване частково,  тому
скасовується повністю. Керуючись
ст.   ст.    307,
311,  314,  317,
319 ЦПК України,  апеляційний суд

ухвалив:

Рішення
Ярмолинецького районного суду від 28 листопада 2006 року скасувати,  а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.