АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року                                                            м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої-судді Варвус Ю.Д.

суддів: Кізюн
О.Ю.,  Ващенка С. Є. при секретарі Липко
А.Ю.

з участю: позивача ОСОБА_1,  його представника,
відповідачки ОСОБА_2 розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу №22ц-683 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Старокостянтинівського районного суду від 14 лютого 2007 року   за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору найму квартири та позбавлення права користування квартирою та за
позовом ОСОБА_2 до   ОСОБА_1,   Старокостянтинівського бюро технічної
інвентаризації про скасування реєстрації права власності на квартиру.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  представника ОСОБА_1,
перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія суддів

встановила:

В жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору
найму квартири АДРЕСА_1,  укладеного між
сторонами відповідно до рішенням Старокостянтинівського районного суду від 11
травня 2005 року та позбавлення її права користування вказаною квартирою. В
обгрунтування позову вказував на те,  що
квартира необхідна йому для власних потреб та потреб його сім'ї.

В січні
2007 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 та
Старокостянтинівського БТІ про визнання за нею права власності на 1/2 частину
спірної квартири та зобов'язання бюро технічної інвентаризації здійснити
реєстрацію права власності на неї. Вона зазначала,  що рішенням Старокостянтинівського районного
суду від 18 квітня 2003 року ОСОБА_1 отримав у власність спірну квартиру,  а їй повинен був сплатити грошову компенсацію
вартості 1/2 частини квартири. Вважає,
що БТІ неправомірно зареєструвало право власності на квартиру за
ОСОБА_1,  оскільки останній не сплатив їй
вказану компенсацію і вона залишилася власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою
Старокостянтинівського районного суду від 01 лютого 2007 року зазначені позови
об'єднані в одне провадження.

Рішенням
Старокостянтинівського районного суду від 14 лютого 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено.

Розірвано
договір найму квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рішенням суду від 11 травня 2005
року.

Головуючий
у першій інстанції -Блонський В.К.                    Справа
№22ц- 683

Доповідач
- Варвус Ю.Д.                                                                    Категорія
32

Визнано
ОСОБА_2 такою,  що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1.

В
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати,  посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права,  на неповне з'ясування обставин,  що мають значення для справи. Зокрема судом
не врахована та обставина,  що ОСОБА_1 не
сплатив їй грошову компенсацію за належну частку в спірній квартирі,  чинив перешкоди у вселенні її в квартиру і
рішення суду про її вселення не виконано,
в зв'язку з чим вона права власності на квартиру не втратила.

Апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню,
а рішення суду скасуванню в частині позовних вимог ОСОБА_1 відповідно до
вимог п.п.2 і 3 ч..1  ст. 309 ЦПК України
з наступних мотивів.

Відповідно
до вимог ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявляючи
позовні вимоги,  ОСОБА_2 просив розірвати
договір найму квартири АДРЕСА_1,
укладений між ним та ОСОБА_2 згідно рішення Старокостянтинівського
районного суду від 11 травня 2005 року та позбавлення права ОСОБА_2
користування спірним жилим приміщенням,
оскільки дана квартира необхідна для його потреб та потреб його сім'ї.

Проте,  докази,  які б свідчили про виконання сторонами
рішення Старокостянтинівського районного суду від 11 травня 2005 року про
вселення ОСОБА_2 в спірну квартиру,
укладення сторонами договору найму даного жилого приміщення та
відсутність відповідачки в квартирі з 2001 року без поважних причин,  в матеріалах справи відсутні. Не були надані
такі позивачем в обґрунтування заявлених ним вимог,  не встановлені вони і судом.

Разом з
тим,  з пояснень ОСОБА_2 слідує,  що вона в спірній квартирі не проживає з 2001
року в зв'язку з протиправними діями ОСОБА_1,
який чинить їй перешкоди в проживанні та користуванні спірною
квартирою,  не допускає її до
квартири,  поселив в ній свою дружину та
дітей і в примусовому порядку рішення суду про її вселення також виконано не
було.

З
матеріалів справи також вбачається,  що
ОСОБА_2 була зареєстрована в спірній квартирі як член сім'ї позивача та
співвласник квартири.

Вказані факти не
заперечувалися в судовому засіданні і позивачем.

Однак
суд першої інстанції належної оцінки зазначеним обставинам не дав,  в зв'язку з чим безпідставно прийшов до
висновку про наявність укладеного між сторонами безстрокового договору найму
спірного житлового приміщення,  який не
ґрунтується на матеріалах справи.

При
таких обставинах судова колегія вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору найму квартири,  укладеного між ним та ОСОБА_2 згідно рішення
Старокостянтинівського районного суду від 11 травня 2005 року та позбавлення
права ОСОБА_2 користування спірним жилим приміщенням з підстав,  передбачених
ст. 825 Цивільного кодексу України та
ст.  ст. 168,  170 Житлового кодексу України,  задоволенню не підлягають.

Рішення
суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  Старокостянтинівського БТІ про скасування
реєстрації права власності на квартиру ґрунтується на матеріалах справи,  відповідає вимогам  ст.
ст. 321,  346 Цивільного кодексу
України. Доводи апеляційної скарги щодо незаконності проведеної реєстрації
права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 не можна визнати
переконливими,  оскільки вони не містять
посилань на докази,  які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст. 307,  3-9,  314,
316,  317 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Старокостянтинівського суду від 14 лютого 2007 року скасувати в частині
задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

розірвання
договору найму квартири та позбавлення права користування квартирою. Ухвалити в
цій частині нове рішення.

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору найму квартири та позбавлення права
користування квартирою відмовити.

В решті рішення
суду залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.