Справа
№ 22 ц 1605 -
2007 року.          Головуючий 1 інстанції
- 16.                            Доповідач
апеляційної інстанції Лисенко
УХВАЛА

іменем України

1 жовтня
2007 року.                                                                м.  Миколаїв.

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

Головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Кутової
Т.З. та Данилової О.О.,

із секретарем
судового засідання Варміш О.С. ,

з участю :

представника
позивача Письменного Д.В.,  у відкритому
судовому засіданні за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_2
переглянула рішення місцевого Первомайського міськрайонного суду Миколаївської
області від 30 травня 2007 року по цивільній справі за позовом обласного
комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за поставлену теплову енергію.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення представника
позивача,  перевіривши у межах оскарження
обставини та докази,  якими сторони їх
стверджували , -

установила:

15
березня 2007 року обласне комунальне підприємство
"Миколаївоблтеплоенерго" пред'явило позов до ОСОБА_1 про стягнення
660 гривень 53 копійок заборгованості за поставлену теплову енергію та 30
гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення.

Його
обґрунтовувало тим,  що відповідачка є
співвласницею квартири АДРЕСА_1 і повинна оплачувати спожиту теплову енергію.

Проте
свого обов'язку вона не виконує,
внаслідок чого,  у межах позовної
давності,  утворилася заборгованість у
зазначеному вище розмірі,  яку вона не
бажає покрити добровільно.

Посилаючись на
вказані обставини,  просило про
задоволення позову.

Заперечуючи
проти позову,  ОСОБА_1.  та її представник пояснювали,  що та дійсно проживає у спірній квартирі і їй
нарахована заборгованість по оплаті за теплову енергію,  проте вона не повинна її сплачувати,  оскільки надавана позивачем теплова енергія
була неналежної якості.

Рішенням
місцевого Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30
травня 2007 року позов задоволено частково.

З
відповідачки на користь позивача стягнуто 628 гривень 71 копійку заборгованості
по оплаті за спожиту теплову енергію,  30
гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення й 51 гривню судового
збору на користь держави.

Не згодившись із таким,  представник
відповідачки рішення оскаржив й просив скасувати,  оскільки,
як на його думку,  суд дав
неналежну оцінку зібраним по справі доказам та неправильно застосував норми
матеріального права,  а саме,  не взяв до уваги надані ним та відповідачкою
докази про неналежну якість поставленої теплової енергії.

Апеляційну
скаргу слід відхилити,  оскаржене рішення
суду 1 інстанції залишити без зміни,
оскільки той постановив його з додержанням норм матеріального й
процесуального права.

Вирішуючи
спір таким чином,  як викладено у
оскарженому рішенні,  місцевий суд
виходив з того,  що між сторонами існують
договірні правовідносини,  які витікають
з договору постачання теплової енергії. За умовами того договору позивач брався
поставити до житла відповідачки теплову енергію належної якості,  а та,
в свою чергу,  бралась вчасно та у
повному обсязі її оплатити.

Позивач
взяті на себе обов'язки виконує,  в той
час як відповідачка слова не дотримала.

У межах
позовної давності вони сплатили лише частину вартості поставленої теплової
енергії,  решту ж суми,  а це 628 гривень 71 копійку -сплачувати
відмовляються.

Тому,  у зв'язку з односторонньою відмовою власника
житла від виконання умов договору,
відповідно до положень глави 63,
ст.   ст.  810-811 ЦК
України,  із неї на користь позивача
слід стягнути заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення.

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області погоджується з такими обставинами та правовідношеннями,  висновки суду 1 інстанції щодо них і
результату вирішення справи,  вважає
вірними,  обгрунтованими й законними.

Так,  згідно з положеннями глави 63,  статтями 810-811 ЦК України,  розділом У Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" власник житла несе відповідальність по зобов'язанням,  що виникають із договору на надання
житлово-комунальних послуг,  у тому числі
і по оплаті за спожиту теплову енергію.

Як
вбачається з матеріалів справи,  в квітні
2004 - січні 2007 років позивач поставляв до житла відповідачки теплову енергію
належної якості,  іншого відповідачка
належними й допустимими засобами доказування не довела,  хоча за
ст.  60 ЦПК України,  то є її обов'язком.

Не
дивлячись на це,  відповідачка повністю
не розрахувалася за спожиту теплову енергію і відмовляється покрити борг (
а.с.  6 - 8).

Так,  з квітня 2004 - і по січень 2005 років вона
переплатила 10 гривень 24 копійки; за 2005 рік сплатила 255 гривень 66
копійок,  заборгувавши 312 гривень 10
копійки; за 2006 рік сплатила 415 гривень 62 копійки,  заборгувавши 211 гривень 88 копійок; за 1
місяць 2007 року сплатила 31 гривню 82 копійки,
заборгувавши 103 гривні 31 копійку.

З
вирахуванням пільг,  загальний розмір
заборгованості складає 628 гривень 71 копійку,
які і слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Оскільки
такого ж з тих же мотивів дійшов і місцевий суд,  то підстав для задоволення апеляційної скарги
немає.

Що ж до
тверджень особи,  яка подала апеляційну
скаргу,  про відсутність договірних
відносин між сторонами та неналежну якість наданої послуги,  то воно не може братися до уваги бо
бездоказові.

Що ж до процесуальних порушень,  на
наявність яких вказував апелянт,  то вони
йе можуть слугувати скасуванню рішення,
оскільки носять формальний характер і не вплинули на результат вирішення
справи.

Надана
особою,  яка подала апеляційну
скаргу,  довідка про,  начебто,
менший розмір боргу,  не може бути
підставою для зменшення стягнутої грошової суми,  оскільки вона відображає борг відповідачки
перед позивачем на серпень 2007 року,
вже після часткового погашення боргу,
проведеного вже після ухвалення оскарженого судового рішення

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
місцевого Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30
травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двох місяців
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України.