№2-571/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року                                                                                 Цюрупинський
районний суд Херсонської області

в складі: судді                                                                                          Майданіка
В.В.

при секретарі                                                                                           Шмітко
В.Є.

за участю позивачів                                                                                ОСОБА_1
та ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, 2000р.н.

відповідача                                                                                              ОСОБА_4

представника відповідача адвоката                                                      ОСОБА_5

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Цюрупинськ цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 про визнання неправомірним та скасування
розпорядження про передачу квартири у власність, визнання недійсною
приватизації житла та визнання недійсним свідоцтва про право власності на
житло, -

ВСТАНОВИВ:

Вказані позивачі звернулись 27.03.2007 року до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання неправомірним та скасування розпорядження про передачу
квартири у власність, визнання недійсною приватизації житла та визнання
недійсним свідоцтва про право власності на житло, видане 15.11.2005 року за
№1144, про право власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.

В своєму позові позивачі вказали, що вони були членами сім'ї наймача ОСОБА_6, жили та зареєстровані у вказаній квартирі. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рідними сестрами, їх мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2005 році вказана
квартира була приватизована. У вересні 2006 року їм стало відомо про те, що
вказана квартира приватизована тільки на ОСОБА_4 та ОСОБА_6, хоча і вони повинні бути її співвласниками у
рівній частині. Зокрема,ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 була на момент приватизації і
зараз є неповнолітньою. Оскільки за законом квартира повинна була бути
приватизована на всіх членів сім'ї, то просять задовольнити позов.

У попередньому судовому засіданні позивачі не відмовилися від позову,
відповідач позов визнала у повному обсязі, про що подала до суду письмову
заяву. Вказане визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 зазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення рішення.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі вселились як члени сім'ї наймача ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рідними сестрами, їх мати ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Всі вони, а також чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_1 і їх дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 були зареєстровані у вказаній квартирі. В 2005 році
вказана квартира була приватизована ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по 1/2 частині кожному, при цьому у
відповідній заяві про передачу квартири у спільну часткову власність вказані
тільки ОСОБА_6
та ОСОБА_4 15 листопада 2005 року за №1144 вказаним
особам було видано свідоцтво про право власності на житло.ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
була на момент приватизації і зараз є неповнолітньою.

Вважаючи, що позов підлягає задоволенню, суд виходить з того, що вказана
квартира була приватизована з порушенням встановленого законом порядку.

Відповідно до ст.ст.1, 6, 8 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» і п.п.5 і 30 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків)
у власність громадян», затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України №56
від 13 вересня 1992 року, приватизація квартир (передача їх у власність
громадян) здійснюється в приватну (для самотніх наймачів) і в загальну (сумісну
або часткову) власність всіх жителів квартири з письмової згоди всіх
повнолітніх членів сім'ї, постійно мешкаючих в даній квартирі (будинку).

2

Відповідно до ст.48 ЦК України 1963 року недійсною є та угода, що не
відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права
неповнолітніх дітей; по недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути
другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в
натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності
угоди не передбачені законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки не допускається
приватизація квартири частиною членів сім'ї наймача, що свідчить про те, що ця
частина членів сім'ї відмовляється стати співвласником квартири, то позов
підлягає задоволенню. Тому необхідно визнати неправомірним та скасувати
розпорядження про передачу квартири у власність, визнати недійсною приватизацію
житла та визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 15
листопада 2005 року за №1144, про право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на вказану квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.48 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1, 2, 6 і 8 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», п.п. 5 і 30 Положення «Про порядок передачі
квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого наказом
Держжитлокомунгоспу України №56 від 13 вересня 1992 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати розпорядження органу приватизації №1144
від 15.11.2005 року про передачу у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсною приватизацію житла - квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 15
листопада 2005 року за №1144, про право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (на 1/2 частину за кожним) на квартиру АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана до апеляційного суду Херсонської області через
Цюрупинський районний суд заява про його апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається в тому ж порядку
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається протягом десяти днів.