УХВАЛА                                         копія

Іменем   України

„  30  "
травня  2007  року
колегія  суддів  судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі:

головуючого - судді    Головчук
С.В.,

суддів:                                                  Миніч Т.І.,

Павицької Т.М.,

при секретарі судового

засідання                                            Прищепа О.А.,

з участю:                                               позивачки

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
залі  суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на  рішення  Корольовського  районного
суду м.Житомира  від  15 березня
2007 року

у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути на її користь аліменти в розмірі Ч частини доходу відповідача щомісяця на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При
цьому посилалася на те, що син навчається в
Житомирській філії ПВНЗ „Європейський університет",
потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний таку
допомогу надавати.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 15 березня 2007 року позов ОСОБА_1. задоволений частково. На
користь останньої з ОСОБА_2стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частки його заробітку щомісяця,
починаючи з 22 грудня 2006 року і до 1 червня
2011 року. Із ОСОБА_2 також стягнуто судом судовий збір в
розмірі 51 грн. та 7,5 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про зміну зазначеного рішення щодо визначення розміру аліментів, посилаючись на неповне з"ясування судом обставин
справи. Зокрема зазначає, що суд не звернув уваги на
ту обставину, що вона на день постановления рішення не
працювала і не могла утримувати сина. Відповідач крім заробітної
плати одержує також і пенсію, має пільги по оплаті комунальних
платежів. Тому вважає, що він

Справа № 22-ц/1045                              Головуючий у суді 1 -ї інстанції Талько О.Б.

Категорія 7                                            Суддя-доповідач Миніч Т.І.

2

має можливість сплачувати аліменти
в розмірі половини всіх його доходів.

Розглянувши
справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1
ст.199 СК, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв"язку
з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані їх утримувати
до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Судом першої
інстанції достовірно встановлено наявність всіх юридичних фактів, за яких на
батьків може бути покладено обов"язок утримувати повнолітню дитину (п.20
постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року „Про практику
застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ
щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Так, з
матеріалів справи вбачається, що сторони розірвали шлюб 10 грудня 2002 року.
Від спільного проживання мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після закінчення загальноосвітньої школи продовжує
навчання на денному відділенні Житомирської філії ПВНЗ „Європейський університет"
на контрактній основі (а.с.4,5,6).

Тому суд
правильно вважав, що повнолітня дитина відповідача в зв"язку з навчанням
потребує матеріальної допомоги. Апелянтом зазначена обставина не оспорюється.

Суд першої
інстанції також дійшов обгрунтованого висновку про те, що розмір одержуваної
відповідачем заробітної плати (1322 грн.) надає останньому реальну можливість
сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання.
При цьому суд врахував, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатний
батько. Судом також врахована можливість утримання дитини матір"ю, з якою
остання проживає. Крім того, визначаючи розмір щомісячних аліментів, слід також
врахувати, що повнолітня дитина сторін проживає за місцем знаходження
навчального закладу у квартирі матері. Тобто, не несе додаткові витрати на найом житла та на проїзд до місця
навчання.

За таких
обставин суд правильно визначив розмір утримання в 1/8 частині заробітку
відповідача.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на їх правильність не
впливають.

Рішення ухвалено
з дотриманням норм матеріального та процесуального
права. Підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.307,308,313-315
ЦПК України , суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 15
березня

2007 року залишити без змін.

Ухвала може  бути
оскаржена  безпосередньо до  Верховного Суду

України протягом двох місяців з дня її проголошення.