АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"5"
липня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

Головуючого -
Зварича СБ.,  Суддів - Бершадської Г.В.,  Парандюк Т.С. ,  при секретарі - Жовняревич Т.М.  з участю - ОСОБА_1 ,  представників ОСОБА_2,  ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою обласного об'єднання
"Тернопільсільгоспздравниця" на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 6 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
обласного об'єднання міжгосподарських здравниць
"Тернопільсільгоспздравниця" про поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу,
-

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до обласного об'єднання
міжгосподарських здравниць "Тернопільсільгоспздравниця" про
поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивач
зазначив,  що він працював на посаді
директора пансіонату "Збруч" і наказом голови ООМЗ
"Тернопільсільгоспздравниця" від 13 вересня 2006 року його звільнено
з роботи на підставі п. 1  ст.  41 КЗпП України за одноразове грубе порушення
трудових обов'язків. Вважає,  що його
звільнено незаконно,  оскільки він
трудових обов'язків не порушував. Просив поновити строк звернення в суд з
позовом та поновити на посаді директора пансіонату "Збруч" і стягнути
заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 6 квітня 2007 року поновлено строк
звернення в суд та позов задоволено.

Справа
№22а-552                                  Головуючий
у 1-й інстанції - Багрій Т.Я.

Категорія
- 40                                         Доповідач
- Бершадська Г.В.

2

Поновлено
ОСОБА_4 на посаді
директора пансіонату "Збруч",
стягнуто з Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць
"Тернопільсьільгоспздравниця" в користь ОСОБА_4 4322 грн. 89
коп.3аробітної плати за час вимушеного прогулу та судові витрати по справі.

В
апеляційній скарзі ООМЗ "Тернопільсільгоспздравшщя" просить скасувати
рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи.

В
судовому засіданні представники апелянта пояснили,  що судом безпідставно поновлено позивачу
строк звернення з позовом в суд та не обгрунтованим є висновок про те,  що звільнення його відбулось під час
тимчасової непрацездатності із-за відсутності листка непрацездатності. З
врахуванням попередньої роботи ОСОБА_4 на даній посаді вважають недопущення-
членів ревізійної комісії до проведення ревізії фінансово-господарської
діяльності одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків.

Представник
ОСОБА_4 вважає рішення суду законним та суду пояснив,  що у зв'язку із звільненням позивача з
роботи,  останній як безробітний не
вимагав видачі йому листка непрацездатності,
а період його тимчасової непрацездатності підтверджується епікризом лікувального
закладу. Оскільки діяльність пансіонату "Збруч" та вищестоящої організації
ООМЗ "Тернопільсільгоспздравниця" врегульовані статутами,  у відповідності до яких ревізія
фінансово-господарської діяльності проводиться один раз в два роки вважає наказ
про проведення ревізії незаконним (попередня ревізія проводилась 27.06.2005 р.)
та під сумнів ставить право ревізійної комісії в такому складі проводити
ревізію у зв'язку з правильністю обрання її членів та залучення до складу
комісії сторонньої особи.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того,
що в діях ОСОБА_4 не було одноразового грубого порушення трудових
обов'язків,  оскільки голова ООМЗ
"Тернопільсільгоспздравниця" видаючи наказ про проведення
позапланової ревізії вийшла за межі наданих їй повноважень в зв'язку з тим що
вищий орган об'єднання її на це не уповноважував. Крім цього звільнення
позивача відбулось в період тимчасової непрацездатності і з порушенням правил
застосування дисциплінарного стягнення та при обранні стягнення не було
враховано суттєвості наслідків - ступеня тяжкості вчиненого проступку.

Заслухавши
пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
до задоволення з таких підстав.

Судом
встановлено,  що наказом голови Обласного
об'єднання міжгосподарських
здравниць     "Тернопільсільгоспздравниця"     №5-к
від

3

21.06.1001р.;
№2-к від 12.05.2003 р. Вербіцького
призначено на посаду директора пансіонату "Збруч".

Відповідно
до наказу № 6-к від 13.09.2006 р. за одноразове грубе порушення трудових
обов'язків ОСОБА_4 звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1  ст.  41
КЗпП України. Із змісту наказу №6-к від 13.09.2006р.слідує,  що причиною звільнення ОСОБА_4 з посади
директора пансіонату "Збруч" є невиконання ним статутів пансіонату
"Збруч" і ООМЗ "Тернопільсільгоспздравниця",  що виразилось у невиконанні наказу №6-В від
08.09.2006р.,  однак не зазначено,  які саме пункти статутів порушив ОСОБА_4

Наказом
№6-В від 8.09.2006 рю ООМЗ "Тернопільсільгоспздравниця" призначено
проведення документальної ревізії фінансово-гбсподарської діяльності пансіонату
"Збруч" за період з 1.01.2005 р. по 1.09.2006 р. в зв'язку з чим
відкомандировано членів ревізійної комісії Ради ОО
"Тернопільсільгоспздравниця" для проведення ревізії та залучено до її
проведення спеціаліста відділу організаційно-кадрового,  правового та ревізійного забезпечення,  аграрної освіти Управління агропромислового
розвитку ОДА

На
зазначеному наказі ОСОБА_4 зробив вказівку,
якою заборонив головному бухгалтеру представляти документи до приїзду
незалежних аудиторів які будуть здійснювати перевірку,  (а.с. 17).

Як                 вбачається                з             пояснень               представника                 ООМЗ

"Тернопільсільгоспздравниця"
в суді першої та апеляційної інстанції одноразове порушення трудових обов'язків
полягало у відмові ОСОБА_4 надати документи для проведення ревізії фінансово-господарської
діяльності пансіонату "Збруч".

Згідно з
п. 1  ст.
41 КЗпП України трудовий договір з керівним працівником може бути
розірваний у разі одноразового грубого порушення ним трудових обов'язків.
Звільнення з цієї підстави може проводитись з додержанням передбаченого  ст.
149 КЗпП порядку застосування дисциплінарного стягнення. Зокрема,  до застосування дисциплінарного стягнення
власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової
дисципліни пояснення і при обранні виду стягнення повинен врахувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду,  обставини,
за яких вчинено проступок,  і попередню
роботу працівника.

Обставини
справи не свідчать про те,  що позивач
вчинив грубе порушення трудових обов'язків і що до нього міг бути застосований
передбачений цією нормою закону крайній захід дисциплінарного стягнення.

Так,  відповідно до п.п. 5.2,  5.3 Статуту пансіонату
"Збруч",  ОО
"Тернопільсільгоспздравниця" планова ревізія фінансово-господарської
діяльності   пансіонату   проводиться
ревізійною   комісією   Ради
обласного

4

об'єднання
"Тернопільсільгоспздравниця" один раз в два роки. Перевірка
проводиться також Українським об'єднанням "Укрсільгоспздравниця" та
іншими органами у відповідності з діючим законодавством.

Попередня
ревізія фінансово-господарської діяльності пансіонату "Збруч" за
період з 1.01.2002 р. по 1.01.2005р. проводилась 27 червня 2005р.

Враховуючи
вищенаведене не було підстав вважати що позивачем допущене грубе порушення
трудових обов'язків.

Крім
цього відповідач допустив порушення порядку застосування дисциплінарного
стягнення,  зокрема до застосування
дисциплінарного стягнення не зажадав від позивача пояснення про причини
недопущення комісії до проведення ревізії і відмови у наданні необхідних
документів,  що підтверджується актом
комісії від 13.09.2006 р. з якого вбачається що ОСОБА_4 13.09.2006 р.
повідомлено про звільнення з посади директора пансіонату "Збруч",  а тоді запропоновано написати письмове
пояснення ( а.с.  20).

Відповідно
до ч.3  ст.  40 КЗпП України не допускається звільнення
працівника з ініціативи роботодавця в період тимчасової непрацездатності.

Згідно
п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами
трудових спорів" правила про звільнення в період тимчасової
непрацездатності стосуються як передбачених статтями 40,  41 КЗпП так і інших випадків,  коли розірвання трудового договору
проводиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Розірвання
трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може
бути визнано обгрунтованим,  якщо в день
звільнення працівнику видано лікарняний листок ( довідку в установлених законом
випадках) про його тимчасову непрацездатність.

Таким
чином при вирішенні питання про законність звільнення основне значення має не
те,  до чи після видання наказу про
звільнення видано лікарняний листок ( а в установлених законом випадках -
довідку про тимчасову непрацездатність),
а сама наявність документа про непрацездатність працівника в цей день.

Наказ №
6-к від 13.09.2006 р. про звільнення ОСОБА_4 з роботи було видано в той час
коли він знаходився на лікуванні з 9.09.2006 року до 30.09.2006 року в
Скадовському територіальному медичному об'єднанні,  що підтверджується випискою ( епікриз) з
історії хвороби.

Виходячи
з зазначених вище обставин відповідачем було порушено норми трудового
законодавства при звільненні позивача в зв'язку з чим він підлягає поновленню
на роботі зі стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Доводи
апелянта про те,  що він дізнався про
перебування позивача на

5

лікуванні
лише з рішення суду не заслуговують уваги суду,
так як згідно протоколу судового засідання (а.с.  93 зворот) дані документи за клопотанням
позивача досліджувались судом та були долучені до матеріалів справи. Зауваження
на протокол судового засідання не надходило.

Не
заслуговують уваги суду представлена представником апелянта довідка перевірки
прокуратури Скадовського району,
оскільки згідно епікризу та довідки головного лікаря Скадовського ТМО
ОСОБА_4 лікувався та знаходився в стаціонарі на ліжку денної форми перебування
на базі терапевтичного відділення стаціонару з 9 по ЗО вересня 2006 р. з
основним діагнозом: хронічний обструктивний бронхіт на фазі загострення,  емфізема легень ЛНII  ст.

Рішенням
суду поновлено ОСОБА_4 строк звернення в суд. Судом дана обставина
перевірена,  дано їй оцінку та визнано
пропуск строку звернення з позовом в суд з поважних причин,  а тому суд апеляційної інстанції відповідно
до вимог  ст.  303 ЦПК України не вправі робити переоцінки
доказів на підставі яких зроблено висновок суду.

Колегія
суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду з мотивів,  наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-314 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу обласного об'єднання міжгосподарських здравниць
"Тернопільсільгоспздравниця" відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 6 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно,  однак може
бути оскаржена до Верховного суду України на протязі 2 місяців шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.