РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10"
липня 2007 року                                                                 м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                           Фединяка
В.Д.,

суддів:                 Ясеновенко
Л.В.,  Пнівчук О.В.,

секретаря                                                Пожар
Р.В.,

за
участю:                                               ОСОБА_1,  його представника ОСОБА_2,

позивачів
ОСОБА_3 і ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Тисменицького
районного суду від 17 травня 2007 року,
-

встановила:

У жовтні
2006 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
1067 грн. матеріальної і по 1000 грн. кожному моральної шкоди,  посилаючись на те,  що 4 липня 2006 року відповідач залив водою
належну позивачам квартиру,  внаслідок чого
заподіяв матеріальну шкоду. Крім цього,
зазначали позивачі,  через
знищення належного їм майна,  вони
перенесли психологічні страждання і зазнали моральної шкоди.

У
судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги і вказали,  що затоплення відповідачами квартири мало
місце також у травні 2006 року.

Ухвалою
Тисменицького районного суду від 10 січня 2007 року до участі у розгляді справи
як співвідповідачів притягнуто ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_6

Рішенням
цього ж суду від 17 травня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1,  ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у солідарному
порядку на користь позивачів 1067 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної
шкоди.

Не
погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1,  ОСОБА_5 і ОСОБА_6 подали
апеляційну скаргу,  в якій ставиться
питання про скасування оскаржуваного рішення і залишення без розгляду позов у
справі,  вказуючи на те,  що апелянти не затоплювали квартиру
позивачів. На думку апелянтів,  судом
також не зазначено чиєю протиправною поведінкою позивачам завдано моральної
шкоди і в чому така шкода полягає щодо кожного з позивачів.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги,  просить задовольнити цю скаргу.

Позивачі
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали,
вважають її безпідставною.

Справа
№22-ц-824/2007р.                                         Головуючий
у 1 інст. Хоминець М.М.

Категорія
44                                                                Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

2

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази,  колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і стягуючи з ОСОБА_1,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 на користь
позивачів 1067 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди,  суд першої інстанції виходив з того,  що з вини відповідачів у травні 2007 року
мало місце затоплення квартири позивачів і їм заподіяно матеріальну та моральну
шкоду.

Висновок суду
відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно
п. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Відповідно
п. 1 ст. 1190 цього Кодексу особи,
спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди несуть
солідарну відповідальність перед потерпілим.

Як
встановив суд і не заперечується сторонами,
позивачі проживають на другому поверсі у квартирі АДРЕСА_1. У цьому ж
будинку проживають відповідачі у приватизованій квартирі АДРЕСА_2 на третьому
поверсі.

За змістом
ст. ст. 150,  156 ЦК України
громадяни,  які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру,  користуються ним (нею)
для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Члени
сім"ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до
житлового будинку (квартири) і зобов'язані брати участь у витратах по утриманню
будинку (квартири) і прибудинкової території.

Так,  письмовими доказами: даними,  які містяться у дефектному акті обстеження
квартири належної позивачам (а.с. 5); копією зведеного кошторису про розрахунок
вартості заподіяної шкоди (а.с. 6-12); копією заяви про затоплення квартири
(а.с. 46); поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_12,  ОСОБА_13 підтверджується,  що з вини відповідачів у травні 2006 року
мало місце затоплення квартири позивачів та заподіяння їм матеріальної і
моральної шкоди.

Розмір
матеріальної і моральної шкоди відповідачами не оспорюється.

Суд
обґрунтовано не прийняв до уваги пояснення свідків з сторони відповідачів,  так як такі свідки перебувають з ними у
родинних відносинах та їхні пояснення спростовуються письмовими доказами у
справі,  яким суд дав правильну оцінку.

За таких
обставин,  відповідно ст. ст. 1166,  1167,
1190 ЦК України,  ст. ст. 150,
156 ЖК України суд першої інстанції прийшов до правильного висновку
частково задовольнивши позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
так як взаємопов'язаною сукупною бездіяльністю щодо належного утримання
квартири з вини відповідачів позивачам заподіяно матеріальну і моральну шкоду.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в
оскаржуваному рішенні,  тому задоволенню
не підлягають.

Разом з
тим,  стягуючи з відповідачів у
солідарному порядку 1000 грн. моральної шкоди на користь позивачів,  суд не врахував п. 5 роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. №4 з наступними
змінами,  що заподіяна потерпілим моральна
шкода враховується окремо до кожної особи.

Оскільки
розмір моральної шкоди відповідачами не оспорюється,  а пошкодження майна з їх вини негативно
позначилось на звичному способі життя позивачів і привело до перенесення
моральних страждань,  то суд вважає,  що з відповідачів слід стягнути на користь
позивачів по 500 грн. кожному моральної шкоди,
змінивши рішення суду у цій частині,
як передбачено п. 4 ст. 308 ЦПК України.

З

На
підставі наведеного,  керуючись ст. ст. 307,  309,
313,  314,  316,  317
ЦПК України,  колегія суддів , -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_5 іОСОБА_6
відхилити.

Рішення
Тисменицького районного суду від 17 травня 2007 року змінити і стягнути з
ОСОБА_1,  ОСОБА_5, ОСОБА_6 у солідарному
порядку на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 500 грн. кожному у відшкодування
моральної шкоди.

В решті
зазначене судове рішення залишити без зміни.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення,
однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного Суду України з часу набрання законної сили.