Справа
№22ц-2382/2007
Головуючий в І інстанції - Ткаченко Н.Ю.
21                                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
травня 2007 року колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого -
Калиновського А.Б.

суддів                                - Кіктенко Л.М.
,  Кузнецова
В.О.

при секретарі -
Журавель Ю.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці

на рішення
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2006 року

за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Тернівці (далі - Фонд) про перерахунок
щомісячних страхових виплат,  -

ВСТАНОВИЛА:

В
листопаді 2006 року позивач ОСОБА_13вернувся до суду з позовом до відповідача
та просив стягнути на його користь недоплату по страховим виплатам за період з
01 березня 2002 року по 01 грудня 2006 рік,
моральну шкоду в розмірі 3000 грн.,
а також просив зобов*язати відповідача проводити йому виплати страхових
сум з 01 грудня 2006 року до зміни діючого законодавства у розмірі 2187,  92 грн. щомісячно.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те,  що

постановами
Фонду було зроблено перерахунок належних йому страхових виплат,  пов'язаних з втратою здоров'я на
виробництві,  з застосуванням
коефіцієнтів: в 2001 році - 1, 193,  в
2002 році - 1, 182,  в 2003 році - 1,
152,  у 2004 році -1,  238,  у
2005 році - 1,  203,  встановлених на підставі постанов правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України «Про перерахунок сум щомісячних страхових
виплат потерпілим (членам їх сімей)».

Він
вважає,  що даний перерахунок здійснено з
грубим порушенням чинного законодавства,
оскільки відповідач застосував коефіцієнт реальної заробітної
плати,  а не середньої заробітної плати
за даними органу виконавчої влади з питань статистики,  як це передбачено  ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності». Тому при проведені перерахунку
повинні бути застосовані коефіцієнти Державного комітету статистики України,  які складають: в 2001 році - 1, 352,  в 2002 році - 1, 210,  в 2003 році - 1, 228,  в 2004 році - 1,  275,  в
2005 році -1,  367.

Рішенням
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2006 року на
користь позивача з Фонду стягнуто недоплату по щомісячним страховим виплатам за
період з 01 березня 2002 року по 30 листопада 2006 рік - 15 979 грн.,  39 коп.,
зобов*язано Фонд проводити позивачу виплати страхових сум у розмірі 2187
грн. 92 коп. щомісячно,  починаючи з 01
грудня 2006 року. В частині стягнення моральної шкоди позивачу було відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду,  посилаючись на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а рішення суду залишенню без змін з наступних
підстав.

Ухвалюючи
рішення,  суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того,  що для
перерахунку страхових виплат позивачеві необхідно застосовувати коефіцієнти
зростання середньої заробітної плати,
які вказуються Державним комітетом статистики України і складають в 2001
році - 1, 352,  в 2002 році -1, 210,  в 2003 році - 1, 228,  у 2004 році - 1,  275,  в
2005 році - 1,  367. Застосування саме
таких коефіцієнтів,  а не коефіцієнтів
встановлених відповідачем,  відповідає
вимогам  ст. 29 Закону України

2

«Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Згідно
ч.2  ст. 29 зазначеного вище Закону,  перерахунок сум щомісячних страхових виплат
здійснюється також у випадку зростання в попередньому календарному році
середньої заробітної плати в галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Такий перерахунок
проводиться з першого березня наступного року. При цьому визначена раніше сума
щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Тому ця норма закону
містить обов'язкову умову застосування для перерахунку саме зростання у
попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики,  а не реальної заробітної
плати,  оскільки вона вказує на
необхідність перерахунку саме за таким механізмом,  а не тим,
який визначений Правлінням Фонду соціального страхування. Тому суд
обґрунтовано врахував ці вимоги закону.

Застосування
відповідних коефіцієнтів,  встановлених

постановами
Правлінням Фонду,  суперечить вимогам
ч.2  ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Крім
того,  постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.06.2005 року визнано недійсними зазначені вище
постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України №15 від 14.03.2002 року «Про
перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з
01.03.2002 року» та №3 від 04.03.2003 року «Про перерахунок сум щомісячних
страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01.03.2003 року».

Ухвалою
колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 06.09.2006 року
постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року
залишено без змін з зазначенням,  що
вказані вище постанови не відповідають вимогам ч.2  ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Посилання
представників відповідача на те,  що
постанови Фонду про проведення перерахунку страхової виплати з застосуванням
коефіцієнтів 1, 193; 1, 182; 1, 152; 1,
238; 1,  203не визнанні недійсними
не можуть бути взяті до уваги,  оскільки
з врахуванням встановлених обставин суд обґрунтовано,  з посиланням на норми матеріального права
визнав неправильним саме застосування вказаних коефіцієнтів та розрахунок щодо
розміру страхової виплати.

Ствердження
про порушення судом норм матеріального права безпідставні. Рішення суду
відповідає встановленим обставинам та вимогам закону,  що регулює вказані правовідносини,  підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись  ст.
ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Тернівці відхилити.

Рішення
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.