Справа № 22ц- 4362/2007                              Головуючий в
Іінстанції: Масенко Д.Є.
-                                                       Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12
вересня 2007 року                                      судова
колегія судової палати у цивільних

справах
апеляційного суду Луганської області в складі: головуючого: Маляренко І.Б.
суддів: Галан Н.М. ,  Яреська А.В.
при  секретарі: Супонєвій Н.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Ленінського районного суду м.  Луганська
від 26 квітня 2007 року за позовом ТОВ „Мегаполіс ДКС" до ОСОБА_1 про визнання
таким,  що втратив право користування
житловим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006 року ТОВ „Мегаполіс ДКС"
звернулося з позовом до ОСОБА_1 про визнання таким,  що втратив право користування житловим
приміщенням,  мотивуючи тим,  що на підставі договорів купівлі-продажу від
25.11.2005 p.,  09.12.2005 р.
та 23.01.2006 p. придбало будинок АДРЕСА_1. У будинку зареєстрований
відповідач ОСОБА_1,  який,  як зазначає
позивач,  з 2004 року у будинку не
проживає,  а отже на підставі  ст.  71
ЖК України втратив право користування житловим приміщенням у даному будинку.

Позивач просив
суд визнати ОСОБА_1 таким,  що втратив право користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського
районного суду м.  Луганська від 26
квітня 2007 року позов ТОВ „Мегаполіс ДКС" задоволено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставиться
питання про скасування рішення Ленінського районного суду м.  Луганська від 26 квітня 2007 року у
зв"язку із тим,  що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи,
судом допущено порушення норм процесуального права,  і гюстановлення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ТОВ „Мегаполіс ДКС".

Обговоривши
доводи апеляційної скарги,  заслухавши доповідача,  пояснення осіб,  що брали участь у справі,  перевіривши законність і обгрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  виходячи з наступних
підстав.

Так,  згідно із
ст.  213 ЦПК України,  рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є
рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Луганська
від 26 квітня 2007 року вищезазначеним вимогам не відповідає в повному обсязі.

Задовольняючи
позовні вимоги ТОВ „Мегаполіс ДКС",
суд послався на  ст.  71 ЖК України,  не взявши до уваги тієї обставини,  що річ йде про приватний будинок,  і з січня 2004 року діє ЦК України в новій
редакції,  згідно із ч.2  ст.
405 якого,  член сім'ї власника
житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї
без повалених причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або
законом.

Тобто,  суд не застосував закону,  який підлягає застосуванню в даному випадку.

Крім того,  виходячи із наявних в матеріалах справи
доказів (а.с.  158-160) і відповідно до
вимог ч.ч. 1, 2  ст.  182 ЦК
України,  позивач ТОВ „Мегаполіс
ДКС" набуло права власності на будинок АДРЕСА_1 з моменту його державної
реєстрації,  а саме - з 12 грудня 2006
року.

Наведене
свідчить про те,  що у суда не було підстав
брати до уваги доводи позивача і надані ним докази,  які стосуються періоду непроживання відповідача
у вищезазначеному будинку до набуття позивачем права власності на нього.

Згідно із  ст.
309 ЦПК України,  підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни
рішення є:

1)
неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи;

2)
недоведеність обставин,
що мають значення для справи,  які
суд вважав встановленими;

3)
невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)
порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права.

2.
Норми матеріального права вважаються порушеними або
неправильно застосованими,  якщо
застосовано закон,  який не поширюється
на ці правовідносини,  або не застосовано
закон,  який підлягав застосуванню.

3.
Порушення норм процесуального права можуть бути підставою
для скасування або зміни рішення,  якщо
це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи
наведене,  керуючись  ст.
ст.  303, 307, 309, 316 ЦПК
України,  колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити,  рішення Ленінського районного суду м.  Луганська від 26 квітня 2007 року за позовом
ТОВ „Мегаполіс ДКС" до ОСОБА_1 про
визнання таким,  що втратив право
користування житловим приміщенням - скасувати і постановити нове рішення,  яким у задоволенні позовних вимог ТОВ
„Мегаполіс ДКС" до ОСОБА_1 про
визнання таким,  що втратив право
користування житловим приміщенням,  -
відмовити.

Рішення набирає
чинності негайно,  але протягом двох
місяців може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.