Апеляційний суд Вінницької області
Ух вала

Іменем України

14.06.2007
року                                                                                                        м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у
складі:

Головуючого:
Луценка В.В.

Суддів:
Голембевської Л.М. ,  Матківської М. В.

При секретарі:
Торбасюк О.І.

За участю:
ОСОБА_3 представника позивачів ОСОБА_7,
адвоката ОСОБА_6

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від
26.03.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_2,  ОСОБА_5,
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  завданої внаслідок ДТП,  -

встановила:

Рішенням
Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2007 року позов
задоволено частково.

Ухвалою
Вінницького районного суду Вінницької області від 04.04.2007 року виправлено
описку допущену при написанні резолютивної частини рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_2,  ОСОБА_5,
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  завданої внаслідок ДТП,
а саме,  описку у
зазначенні суми матеріального збитку,  що
підлягає до стягнення на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  вказавши замість 14000 грн.,  13237 грн. 03 коп.

Резолютивну
частину рішення викладено наступним чином:

Позов задоволено
частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2,  ОСОБА_1  на користь
ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 13237 грн. 03 коп.,  на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду за втрачену
вигоду в сумі 5000 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн. солідарно.

В решті позовних
вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_1  відмовлено.

В задоволенні
позову ОСОБА_4,  ОСОБА_3 до ОСОБА_5
відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник відповідачів ОСОБА_7 просить скасувати рішення
Вінницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2007 року та
ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04 квітня 2007
року,  ухвалити

Справа №22-1309                    2007р.                   Категорія: 66           Рішення ухвалено під головуванням
Ганкіної І.А.

Суддя-доповідач:
Голембевська Л.М.

нове рішення,  в якому зобов'язати
ОСОБА_5 відшкодувати на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 7208 грн. 76
коп.; на користь ОСОБА_3 1180 грн. 98 коп.,
оскільки ухвала винесена судом не об'єктивно,  не обґрунтовано,  не законно,
з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
пояснення сторін,  розглянувши матеріали
справи,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції,
доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що
апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення зі слідуючих підстав.

Судом
встановлено,  що 04.02.2006 року близько
10 год. 00 хв.
керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц 220» д. н. НОМЕР_1,  рухаючись з пасажирами в салоні даного
автомобіля,  серед яких був ОСОБА_1 по
дорозі в напрямку м.  Хмельницького,  по об'їзній дорозі м.  Вінниці автошляху
Львів-Кіровоград-Знам'янка,  в районі
кілометрової позначки 369 км + 300м. , порушив вимоги п.2.3 «б» ПДР
України,  не справився з керуванням та
допустив зіткнення мікроавтобусом «Фольксваген-Каравелла» д.н. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3

В
наслідок ДТП пасажир
автомобіля «Мерседес-Бенц» ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження,  які відповідно до судово-медичної експертизи
за №464 від 01.03.2006 р. належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

По факту
ДТП було
порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2
за  ст. 286 ч.1 КК України.

Постановою
Вінницького райсуду від
02.06.2006 року ОСОБА_2 було
звільнено від кримінальної відповідальності за дією  ст. 46 КК України,  в зв'язку з примиренням потерпілого з
підсудним.

Провадження по
справі даною постановою було закрито.

Визначаючись
щодо позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що власником
автомобіля «Фольскваген-Каравелла» є відповідно до технічного паспорта на
автомобіль серії НОМЕР_3 від 12.01.1996 р. є ОСОБА_4 (а.с. 107).

ОСОБА_3
здійснювала керування вище вказаним автомобілем відповідно до доручення
виданого власником 24.03.2003 року строком на три роки (а.с. 108).

Власником
автомобіля «Мерседес-Бенц 220» є відповідно до технічного паспорта на
автомобіль серії НОМЕР_4 від 11.09.2001 р. ОСОБА_4 (а.с. 106).

Відповідно
до листа Дніпропетровського обласного управління юстиції за №05-3/1439 від
06.03.2007 року ОСОБА_1  12.11.2003 року
було надано доручення на керування автомобілем «Мерседес-Бенц 220» д. н.
НОМЕР_1 власником автомобіля ОСОБА_4 строком на три роки (а.с. 114).

На ОСОБА_8 доручення на
керування даним автомобілем не видавалося,
що визнано сторонами по справі,
підтверджено листом Дніпропетровського обласного управління юстиції від
06.03.2007 p.,  листом РЕВ 2-го MB ДАІУМВС від
28.12.2006 р. і в силу  ст. 61 ЦПК
України,  доказування не потребує.

Даний
автомобіль був набутий подружжям ОСОБА_1 в 2001 p.,
під час перебування в шлюбі,  після чого «Мерседес-Бенц» був зареєстрований
за рішенням подружжя на ОСОБА_5

07.10.2005
р. шлюб між подружжям було розірвано,  що
підтверджує відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с. 31) і
за затвердженням ОСОБА_1  за спільним
рішенням подружжя автомобіль «Мерседес-Бенц» за розподілом майна було визнано
майном ОСОБА_5

При
цьому,  розподіл майна подружжя,  ні в судовому порядку,  ні в нотаріальному (через укладення
відповідної угоди) не затверджувався.

В наслідок ДТП автомобіль
«Фольскваген-Каравелла» за протоколом огляду транспортного засобу доданому до
матеріалів кримінальної справи отримав механічні пошкодження у вигляді
деформованої лівої дверки,  панелі даху в передній частині,  переднього бамперу,  передньої панелі автомобіля,  розбитих переднього вітрового крила,  передніх лівих фар,  переднього лівого показчика повороту.

За висновком автотоварознавчої експертизи призначеної за постановою
слідчого від 01.04.2006 р. за №103 дійсна ринкова вартість автомобіля «Фольскваген-Каравелла»
складає 17082 грн. 76 коп. Вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_3 в наслідок
пошкодження автомобіля складає з врахуванням фізичного зносу 7208 грн. 67 коп.
Вартість відновлювального ремонту склала 13237 грн. 03 коп.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3 є суб'єктом
підприємницької діяльності,  що
підтверджує відповідне свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця від 29.03.1999 р. серії НОМЕР_6 (а.с. 7) та є платником
податку,  що підтверджує відповідна
декларація про доходи одержані на період 01.01.2005 р. - 31.12.2005 р.,  вид діяльності -торгівельно-роздрібна
торгівля.

За даною
декларацією ОСОБА_3 було задекларовано доходи за вищевикладений період в сумі
25920 грн. чистого доходу,  валовий дохід
склав 32400 грн. (а.с. 5-6).

Згідно  ст. 22 ЦК
України особа,  якій завдано збитки в
результаті порушення її цивільного права,
має право на відшкодування збитків.

При
цьому,  збитком є: витрати,  яких особа зазнала в зв'язку зі зниженням або
пошкодженням речі,  а витрати,  які особа зробила або мусила зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи,  які особа могла б реально отримати за
звичайних обставин,  якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Матеріалами
справи встановлено,  що власник автомобіля
«Мерседес-Бенц 220» ОСОБА_4 передала по дорученню з правом керування вказаний
транспортний засіб ОСОБА_1 ,  в зв'язку
чим володіння транспортним засобом ОСОБА_1
є правомірним і таким,  що
підпадає під дію п.2  ст. 1187 ЦК
України.

Судом
було з'ясовано,  що ОСОБА_4 не маючи
дозволу на передачу керування неправомірно передав керування транспортним
засобом ОСОБА_2,  що було здійснено в
обхід волі власника.

Винним у
здійсненні ДТП було
визнано,  саме ОСОБА_2,  особу чиї безпосередні дії привели до настання наслідків
у вигляді матеріальної та моральної шкоди.

Суд
першої інстанції прийшов до висновку,  що
обов'язок по відшкодуванню шкоди слід покласти на ОСОБА_1  та ОСОБА_2
виключивши зі складу належних до відповідальності за вчинення шкоди
відповідачів ОСОБА_5

Визначаючись
щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди,
суд виходив з того,  що з висновку
автотоварознавчої експертизи призначеної за постановою слідчого від 01.04.2006
р. за №103 вартість відновлювального ремонту склала 13237 грн. 03 коп.

Спростування
вартості відновлювального ремонту відповідачами не проведено,  не проводилася також додаткова
експертиза,  експерт в суд не
викликався,  тому суд прийшов до
обґрунтованого висновку,  що вказану сума
збитку є доведеною і такою,  що підлягає
до стягнення з відповідачів ОСОБА_1  та ОСОБА_2 солідарно в
розмірі 13237 грн. 03 коп. на користь власника ОСОБА_4

Щодо
вимог ОСОБА_3 по стягненню упущеної вигоди в сумі 17000 грн. та моральної
шкоди,  суд виходив з того,  що за
ст. 22 ЦК України,  до збитків відносяться і доходи,  які особа могла б реально отримати за
звичайних обставин,  якби її право не
було порушене (втрачена вигода).

Судом
з'ясовано,  що позивач є суб'єктом
підприємницької діяльності,  транспортний
засіб,  яким ОСОБА_3 керував по
дорученню,  був потрібен позивачу для
здіснення торгівельно-роздрібної діяльності з перетинанням меж кількох областей
України.

В період
з 04.02.2006 р. по 29.03.2006 р. позивач не мав змоги користуватися
автомобілем,  що належав йому на праві
керування в зв'язку з його пошкодженням завданими внаслідок ДТП.

Як вбачається з
договору про купівлю-продаж транспортного засобу в кредит від 28.03.2006 р.
позивач був змушений укласти кредитне зобов'язання по набуттю іншого
транспортного засобу,  що і перервало
вимушений простій в здійсненні підприємницької діяльності.

Однак,  враховуючи певну специфіку
ведення торгівельно-роздрібної діяльності згідно декларації про доходи позивача
судом було задоволено позовні вимоги по відшкодуванню втраченої вигоди в сумі
5000 грн.,  яку стягнуто з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2
солідарно. По вимозі до ОСОБА_5
в частині даного позову було відмовлено по вище вказаним обставинам.

Щодо
моральної шкоди,  то суд виходив з
того,  що за  ст. 23 ЦК
України моральна шкода полягає у фізичному болю чи стражданнях,  яких фізична особа зазнала в зв'язку з
каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях,  яких фізична особа зазнала в наслідок
протиправної поведінки відносно неї,
членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях,  яких фізична особа зазнала в зв'язку зі
знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі,  гідності та ділової репутації фізичної чи
юридичної особи.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3 безпосередньо
був учасником ДТП,  отримав стрес,
пережив побоювання за своє життя,
та життя своєї дружини,  що
знаходилася,  як і позивач в салоні
автомобіля,  тривалий час позивач відчував
наслідки перенесеного стресу. Життєвий уклад його житті було змінено,  в зв'язку з втратою можливості користування
автомобілем,  продовження здійснення
підприємницької діяльності,  необхідністю
витрачати час,  зусилля по прибуттю на
допити під час ведення досудового слідства по кримінальні справі,  слухання цивільного позову.

Однак,  враховуючи тяжкість понесених позивачем
наслідків,  суд першої інстанції також
врахував і матеріальний стан відповідачів ОСОБА_1  та ОСОБА_2

ОСОБА_2
має сім'ю,  на утриманні знаходиться
неповнолітня дитина,  дружина відповідача
перебуває на 36-му тижні вагітності. Сумарний дохід ОСОБА_2 за 12 місяців
2006 р. склав 4450 грн. 00 коп.

ОСОБА_1
в наслідок ДТП отримав
тілесні ушкодження середньої тяжкості,
тривалий час проходив лікування. Сумарний дохід за 12 місяців 2006 р.
склав 9800 грн.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає,  що судом першої інстанції повно і всебічно
з'ясовані обставини справи,  вірно
визначені правовідносини,  що склалися
між сторонами,  дана належна оцінка
зібраним доказам,  тому суд підставно
дійшов висновку задоволивши вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди
частково в сумі 2000 грн.

Судове
рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а тому підстав для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги необгрунтовані і висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313-315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

У х валила:

Апеляційну
скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.