Справа
№ 22-ц-945
2007р.                  Головуючий
у 1-й інстанції      Яковець О.Ф.
Категорія 13                                             Суддя-доповідач                         Смирнова Т.В.
УХВАЛА

31 липня
2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області у складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів - Ведмедь
Н.І.,  Кононенко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

адвокатів -
ОСОБА_1. ,  ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за
апеляційною скаргою ОСОБА_3,  яка діє в
своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6

на
ухвалу Роменського міськрайонного суду від 15 червня 2007 року про залишення
позовної заяви без розгляду

у справі
за позовом ОСОБА_3,  яка діє в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 та ОСОБА_5,  яка діє в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_6

до
ОСОБА_7,  треті особи: приватний нотаріус
ОСОБА_8,  опікунська рада при виконавчому
комітеті Роменської міської ради,

про визнання
договору дарування нерухомого майна недійсним,
-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3.
та ОСОБА_5. звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7. про встановлення факту
проживання ОСОБА_3. з померлим ОСОБА_9.
однією сім'єю з 1991 року по 2003 рік та про визнання недійсним договору
дарування будинку.

Свої вимоги
обґрунтовували наступним.

Позивачка
ОСОБА_5. зазначає,  що перебувала в шлюбі
з ОСОБА_9.  з 1991 року по 1999 рік,  від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,  який є спадкоємцем після смерті батька за
законом.

Позивачка
ОСОБА_3. зазначає,  що вони з померлим
ОСОБА_9.  проживали спільно,  однією сім'єю,  але без реєстрації шлюбу,  з 1991 року по 2003 рік,  мають спільного сина ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2,
який є спадкоємцем після смерті батька за законом.  Крім того,
під час їх спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3. та померлим
ОСОБА_9.  була придбана земельна ділянка,  з метою будівництва на ній

2

жилого будинку,  тому ОСОБА_3. вважає,  що вона має право власності на 1/2 даної
земельної ділянки.

Позивачки
зазначили,  що у травні 2004 року
ОСОБА_9.  розпочав будівництво жилого
будинку на вказаній земельній ділянці,  і
16 березня 2005 року будинок був ввведений в експлуатацію.

15
вересня 2005 року ОСОБА_9.  зареєстрував
шлюб з відповідачкою ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_3   ОСОБА_9.
помер,  але за 10 днів до своєї
смерті уклав з своєю дружиною ОСОБА_7. договір дарування будинку.

Позивачки
вважають,  що даний договір порушує їх
законні права і просять визнати його недійсним.

Ухвалою
Роменського міськрайонного суду від 15 червня 2007 року позовна заява ОСОБА_3.
та ОСОБА_5. була залишена без розгляду в зв'язку з тим,  що позивачами не в повному обсязі сплачено
судовий збір витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3.,  ОСОБА_5.
просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на розгляд
до суду першої інстанції.

Апелянти
вважають ухвалу суду незаконною та такою,
що ухвалена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначають,  що постановления
такої ухвали після початку розгляду справи не припустимо,  і питання щодо судових витрат в такому
випадку повинно вирішуватися в рішенні суду.

Апелянт
вважають,  що ними не ставиться вимога
майнового характеру,  оскільки вони не
ставлять питання про визнання права власності,
поділ майна тощо. Вважають,  що
позови про визнання договорів недійсними не є майновими.

Дослідивши
матеріали справи,  перевіривши ухвалу
суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно
до п.1 ч.1  ст. 307 ЦПК України,  розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції,  апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін,  якщо
судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З
матеріалів справи вбачається,  що позовна
заява залишалась судом без руху,
позивачам надався строк для усунення недоліків,  серед інших,
вказувалось і про необхідність сплатити судовий збір та витрати на ІТЗ у
встановленому законом розмірі (а.с. 6).

Оскільки
позивачки зазначили,  що їх вимоги
немайнового характеру,  то суд призначив
справу до попереднього розгляду,
зазначивши,  що надає можливість
уточити позовні вимоги (а.с. 8).

з

Під час
розгляду справи позивачі не змінили і не уточнили позовних вимог,  але продовжували наполягати на тому,  що їх вимоги носять немайновий характер.

В
зв'язку з цим,  судом постановлена ухвала
про залишення позовної заяви без розгляду в зв'язку з тим,  що позивачі не усунули вказаних судом
недоліків та не сплатили судовий збір та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у встановленому законом розмірі,  як за спір майнового характеру (а.с. 125).

Відповідно до п. 8 ч.1  ст.  207 ЦПК України,  суд постановляє увалу про залишення заяви без
розгляду,  якщо провадження у справі
відкрито за заявою,  поданою без
додержання вимог,  викладених у статтях
119 і 120 цього Кодексу,  та не було
сплачено судовий збір чи не було оплачено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи і позивач не усунув цих недоліків у встановлений
судом строк.

Колегія
суддів не може погодитись з доводами апелянтів з приводу того,  що їх позов носить немайновий характер,  і вважає висновок суду першої інстанції
вірним.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що позивачі ставлять вимоги про визнання
договору дарування будинку недійсним,
крім того,  зазначають в
позові,  що їх діти є спадкоємцями
померлого батька за законом.

Колегія
суддів вважає,  що в даній справі в разі
визнання договору дарування будинку недійсним настануть певні юридичні
наслідки,  в тому числі виникне питання
щодо успадкування спірного будинку,  та
інші.

В
договорі дарування визначена ціна жилого будинку - 560 658 грн. (а.с. 51),  цим договором визначається право власності на
нерухоме майно,  і тому доводи апелянтів
про те,  що їх вимоги немайнові,  колегія суддів вважає хибними і необгрунтованими.

Враховуючи
вищевикладене,  колегія суддів
вважає,  що відсутні підстави для
скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
303,  п.1 ч.2  ст. 307,
ст.  ст.  312-315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3,  яка діє в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4,   ОСОБА_5,
яка діє в інтересах неповнолітнього сина   ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу
Роменського міськрайонного суду від 15 червня 2007 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.