Справа № 22ц - 1548                                                     Головуючий в І інстанції Дубіжанська Т.О.
Категорія 40                                                                                 Доповідач Кузнецов В.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня
2007 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді
Калиновського А.Б. суддів : Кіктеко Л.М., Кузнецов В.О. при секретарі   -
Сидоренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній скарзі позивача
ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2006року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого об'єднання „
Південний

машинобудівний   завод
їм.   A.M.   Макарова  "   про
поновлення   на  роботі,
стягнення

середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА.

У серпні 2006
року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалася
на те, що вона була незаконно звільнена з підприємства розпорядженням № 1391 від 13.07.2006 року по п.4 ст. 40 КЗпП
України, а саме було порушено процедуру звільнення :
її звільнили без письмових пояснень, без ознайомлення з наказом про звільнення, без згоди на звільнення профспілкового органу.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення позивачкою
ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга про скасування рішення суду та про
ухвалення нового рішення, яким задовольнити позов з тих підстав, що суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини та
неправильно застосував норми матеріального права.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду, заявлених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін,
відповідно до ст. 308 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом
встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1. була звільнена згідно розпорядження № 1391 від 13.07.2006 року
по п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул протягом однієї робочої зміни
17 червня 2006 року (а.с. 20).

Згідно п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в
тому числі відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня ) без поважних причин.

2

Відповідно до ч.1 ст.
43 КЗпП України розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктом 4 ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише
за попередньою згодою профспілкового комітету.

Як встановлено судом, таку згоду профспілковий орган підприємства надав 12
липня 2006 року (а. с. 26). На засідання цехового
комітету профспілки позивачка викликалася двічі, в тому числі і в той день коли працювала, однак на засідання не з'явилася
тому профспілковий комітет розглядав питання про
надання згоді на звільнення позивачки за її відсутності.

Написати письмові пояснення з приводу прогулу позивачка відмовилася, про що
складено акт.

Колегія суддів вважає, що відповідачем був дотриманий порядок звільнення позивачки.

Суд першої інстанції обгрунтовано
дійшов висновку про те, що звільнення позивачки відбулося згідно з нормами
чинного законодавства України та з дотриманням процедури звільнення, і відтак, не підлягають задоволенню її позовні вимоги в тому
числі і стосовно відшкодування моральної шкоди.

Доводи позивачки,
які вона надала в апеляційному суді, проте, що вона працювала 17.06.2006 року і це підтверджується записами у журналах
сторожів, досліджувалися колегією суддів і не знайшли свого
підтвердження. Ці записи викликають сумнів, оскільки вони зроблені або однією строчкою, між записами сторожів, або зверху сторінки,
де сторожа робили записи. Факт прогулу був
підтверджений в суді першої інстанції не тільки доказами наданими робітниками відповідача, а і інформацією відділу спеціальної
міліції (а.с. 21).

Будь яких доказів на підтвердження доводів позивачки а ні в суді першої
інстанції, а на в апеляційному суді не було надано.

Заявлені у скарзі доводи не спростовують рішення суду, рішення суду
прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому,
колегія суддів вважає можливим залишити без змін рішення
суду, а апеляційну скаргу відмхилити.

Керуючись ст. ст. 303,307,308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25
грудня 2006року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.