Справа
№ 22-ц 5806/2007р.                         Головуючий в 1 інстанції Ткачов О.М.
66                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6 серпня 2007
року        Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С. ,  суддів Звягінцевої О.М.
,  Шабанової В.О. при секретарі Андрусь B.C. розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1  на  дії
державного  виконавця  Державної виконавчої служби в м.  Красний Лиман
і

встановив:

в
апеляційній скарзі заявниця оспорює обгрунтованість ухвали суду,  якою відмовлено в задоволенні вказаної
скарги,  і ставить питання про її
скасування,  постановления ухвали з цього
питання або передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції - за
неправильним застосуванням судом норм матеріального права,  неповним з'ясуванням обставин,  що мають значення для справи,  невідповідністю висновків суду обставинам
справи.

Посилається
на пред'явлення нею саме адміністративного позову і на те,  що у 2001р. вона оскаржила у судовому порядку
акт опису та арешту майна,  що був
складений державним виконавцем,  а не дії
фізичної особи; АДРЕСА_1належить на праві власності їй,  тому вважає,
що державним виконавцем безпідставно був знятий арешт тільки на 1/2
частину цього будинку,  це порушує її
право власності.

В
засіданні апеляційного суду заявниця ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної
скарги і просила ухвалу суду скасувати,
постановити ухвалу з цього питання або передати питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

4.10.2006р.
заявниця звернулась до суду з вказаною скаргою,
яку уточнила 31.01.2007р. (а.с.
101-102),  зазначала,  що в процесі примусового виконання судових
рішень про стягнення з ОСОБА_2 грошових сум на користь стягувачів ОСОБА_3
,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5
Краснолиманським ВДВС 22.11.2000р. було накладено арешт на жилий будинок
АДРЕСА_1,  що належить їй на праві
приватної власності; на майно,  що
належить ОСОБА_1,  арешт не накладався.

Оскільки
зведене виконавче провадження стосовно стягувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було
закінчено у зв'язку з поверненням виконавчих документів без виконання на
письмову вимогу цих стягувачів,  а
стосовно стягувача- ОСОБА_3  - за повним
фактичним виконанням,  вона 21.09.2006р.
направила до ДВС заяву про зняття арешту с
належного їй будинку.

25.09.2006р.
вона отримала відповідь ДВС та постанову від 25.09.2006р. про те,  що арешт знято з  1/2 частки належного їй будинку.

У
відповіді її було сповіщено про те,  що
1/2 частку будинку було реалізовано з прилюдних торгів,  переможцем яких є АДРЕСА_3

Дії ДВС
з накладення арешту на належне їй майно та відмову ДВС щодо звільнення всього
будинку з-під арешту порушують її права власника будинку.

Вказаний
будинок належить їй на підставі нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу жилого будинку від 30.05.1997р.,  на стягувача АДРЕСА_3  право власності на цей будинок не
зареєстровано.

Тому
просила визнати дії державного виконавця ДВС в м.  Красний Лиман з накладення арешту на належний
їй будинок за вищевказаною адресою та відмову ДВС в м.  Красний Лиман винести постанову про
звільнення цілого будинку з-під арешту- неправомірними,  зобов'язати ДВС в м.  Красний Лиман винести постанову про
звільнення цілого будинку з-під арешту.

Ухвалою
Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 червня 2007 року в
задоволенні скарги відмовлено.

Апеляційний
суд вважає,  що скарга підлягає
частковому задоволенню,  ухвала суду в
частині відмови в задоволенні вимог щодо визнання неправомірними дій державного
виконавця державної виконавчої служби в м.
Красний Лиман з накладення 22.11.2000р. арешту на жилий будинок -
скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  383 ЦПК України учасники виконавчого
провадження та оособи,  які залучаються
до проведення виконавчих дій,  мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають,  що рішенням,  дією або бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового
рішення,  ухваленого відповідно до цього
Кодексу,  порушено їх права чи свободи.

Відповідно
до вимог  ст.  387 ЦПК України за результатами розгляду
скарги суд постановляє ухвалу.

У разі
встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення,  дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої
служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані
рішення,  дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до закону,
в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено,  суд постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відповідно
до вимог п. 2  ст.  205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі,  якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у
зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди
сторін,  ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими сторонами,
про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановлено,  що рішенням Краснолиманського міського суду
Донецької області від 22.03.2001p.,
що набрало законної сили,
скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця
державної виконавчої служби в м.  Красний
Лиман з накладення 22.11.2000р. арешту на належний їй жилий АДРЕСА_1залишено
без задоволення (а.с.  110).

За таких
обставин у суду першої інстанції не було підстав знову розглядати вимоги
заявниці щодо визнання неправомірними дій державної виконавчої служби в м.  Красний Лиман з накладення 22.11.2000р.
арешту на її жилий будинок,  а тому
провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Разом з
тим,  апеляційний суд вважає,  що судом першої інстанції обгрунтовано
відмовлено в задоволенні вимог заявниці щодо визнання неправомірною відмову ДВС
в м.  Красний Лиман винести постанову про
звільнення будинку з-під арешту та покладення обов'язку на вказану ДВС винести
постанову про звільнення цілого будинку з-під арешту.

Згідно з
актом опису та арешту майна від 22.11.2000р. державним виконавцем державної
виконавчої служби в м.  Красний Лиман
було накладено арешт на жилий АДРЕСА_1(а.с.
7-9).

Ухвалою
Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.03.2001р.,  що набрала законної сили,   1/2 частина жилого будинку АДРЕСА_1,  що була описана 22.11.2000р.,  визнана такою,  що належить боржникові ОСОБА_1 (а.с.  22-23).

1/2 частина жилого будинку за вказаною
адресою,  що належить боржникові
ОСОБА_1,  була реалізована з прилюдних
торгів 3.12.2001р.,  їх переможцем є
АДРЕСА_3 ,  яка придбала цю частку
будинку за 11000 грн. (а.с.  133).

Рішенням
Краснолиманського міського суду від 9.12.2003р.,  залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 13.07.2004р.,
ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову про визнання прилюдних торгів
недійсними (а.с. 39-40, 41-45).

Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 21.11.2006р. відмовлено ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними (а.с.  77-78).

Відповідно
до вимог ч.3  ст.  61 ЦПК України обставини,  встановлені судовим рішенням у
цивільній,  господарській або
адміністративній справі,  що набрало
законної сили,  не доказуються при
розгляді інших справ,  у яких беруть
участь ті самі особи або особа,  щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою
державного виконавця ДВС в м.  Красний
Лиман від 25.09.2006р. звільнено з-під арешту
1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_1,  за повним
фактичним виконанням виконавчого листа 2-852-00,  виданого 15.09.2000р. Краснолиманським
міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3  боргу в сумі 27195 грн. та 120 грн. судового
збору (а.с.  4).

На
підставі цієї постанови ДВС в м.  Красний
Лиман було направлено заяву про вилучення з Державного реєстру обтяжень
об'єктів нерухомого майна  1/2 частини
домоволодіння АДРЕСА_1,  яка належить
ОСОБА_1 (а.с.  13).

Тому
апеляційний суд вважає,  що суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо відсутності підстав для
звільнення з-під арешту цілого жилого

будинку за
вказаною адресою та визнання дій державного виконавця ДВС в м.  Красний Лиман щодо звільнення з-під
арешту  1/2 частини будинку,  що належить заявниці,  неправомірними.

Судом достовірно встановлено,  що
оскаржувані дії були вчинені відповідно до

закону,  в межах повноважень
державного виконавця і права чи свободи заявниці

порушено не було.

Керуючись
п. 2  ст.
205,  п.3 ч. 2  ст.
307,  п. 2  ст.
312,   ст.  313,
п. 5 ч. 1  ст.  314,
ст.  315 ЦПК України,  апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково,
ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 червня
2007 року в частині відмови в задоволенні вимог щодо визнання неправомірними
дій державного виконавця державної виконавчої служби в м.  Красний Лиман з накладення 22.11.2000р.
арешту на жилий АДРЕСА_1- скасувати,
закрити в цій частині провадження у справі.

Цю ж ухвалу в іншій
частині залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення,
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.