РІШЕННЯ

іменем   України

16
серпня   2007 року Апеляційний суд
Житомирської області в складі: головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів:
Товянської О.В., Забродського М.І. при секретарі Лаговській О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
будинку спільною сумісною власністю та його розподіл, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Коростенського
міськрайонного   суду   Житомирської області від 16 серпня 2006 року,
-

встановила :

В березні 2003 року до суду з вищезазначеним позовом звернулась ОСОБА_1.
Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням №124 Коростенського міськвиконкому від
23.04.1974 року відповідачу було надано дозвіл на будівництво будинку в
с.Горщик О.О.

До 1982 року вони з відповідачем проживали однією сім'єю,
вели спільне господарство. Вони вирішили за рахунок їх коштів та спільної праці
добудувати будинок. На виконання цієї домовленості вона закрила особовий
рахунок та передала відповідачу кошти на облаштування будинку.

1.11.1982 року вони зареєстрували шлюб і з цього часу за
рахунок їх спільних коштів і коштів, які були передані ОСОБА_2 будували будинок
та його облаштовували. В трьох кімнатах та кухні встановили дерев'яні поли, в
чотирьох кімнатах вставили двері, в кухонній кімнаті зробили погріб,
обштукатурили весь будинок, побудували з цегли веранду розміром 9x4 м , у
веранді зробили погріб, дерев'яний сарай, зробили облаштування всього будинку
під „шубу", біля будинку викопали криницю, висипали землею земельну
ділянку, встановили огорожу з штахетника, переробили пічне опалення.

Вказані роботи були проведені за час перебування в шлюбі, їх вартість є
значною, а тому просила суд визнати будинок спільною сумісною власністю та його
розділити.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16
серпня 2006 року позов ОСОБА_1. задоволений. Визнано жилий будинок в по
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1. та ОСОБА_2.. Виділено у
користування     ОСОБА_1     кімнату
№5     площею     10,5
кв.м.,

Справа №
22-ц/2209              Головуючий в суді 1
інст. Ольшевська Н.В.

Категорія 3                                                Доповідач
Широкова Л.В.

'кімнату №6 площею 7,4 кв.м., кімнату №7 площею 11 кв.м., що складає 45/100
житлового будинку та визнано за нею право власності на цю частину.

В користування ОСОБА_2. виділено кімнату №4 площею 21,7 кв.м., кімнату №3
площею 13,8 кв.м, що складає 55/100 частин жилого будинку та визнано за ним
право власності на цю частину.

Зобов'язано ОСОБА_1. закласти дверний пройом із кімнати №5 в кімнату №4, із
кімнати №6 в кімнату №5 зробити двері.

На ОСОБА_2. покладений обов'язок закласти дверний пройом із коридору №3 в
кімнату №7, переобладнати коридор під кухню, у веранді встановити стіну і
зробити вхід в жилий будинок.

Додатковим рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1. ЗО грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 рішення суду просить скасувати як таке, що не
відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи. Апелянт вважає, що
позивачка не довела того факту, що за рахунок її коштів істотно збільшилася
вартість спірного будинку.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення скасуванню з постановлениям нового виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1.,
суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторони за рахунок спільних
коштів та особистих коштів позивачки, добудували та облаштували будинок АДРЕСА_1,
він є спільною власністю сторін та підлягає поділу по Уг частині.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитися з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

ОСОБА_1., посилаючись
на те, що вона в будівництво вищезазначеного домоволодіння вклала свої особисті
кошти, будь яких доказів суду не надала. За таких обставин у суду не було
підстав визнати таку обставину та прийти до висновку про належне їй право на
будинок в Уг частині.

Відповідно до вимог ст.25 КпШС України, якщо майно, яке було власністю
одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок
трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути
визнане судом спільною сумісною власністю.

Згідно до
роз'яснень які викладені у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України,
будинок, який належав одному з подружжя, може бути визнаний згідно зі ст.25
Кодексу про шлюб та сім'ю України спільним майном подружжя, якщо в період шлюбу
істотно збільшилась його цінність внаслідок трудових або грошових затрат
другого з подружжя або їх обох.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №124 Коростенського
міськвиконкому від 23.04.1974 року ОСОБА_2. було надано дозвіл на будівництво
жилого будинку в с.Горщик Коростенського району.

Як встановив суд , з 1982 року сторони проживали однією сім'єю, вели
спільне господарство та проживали в недобудованому будинку ОСОБА_2.

За рахунок спільних коштів та праці, спільно виконали роботи по добудові та
облаштуванню домоволодіння: в трьох кімнатах та кухні встановили дерев'яні
поли, в чотирьох кімнатах вставили двері, в кухонній кімнаті зробили погріб,
обштукатурили весь будинок, побудували з цегли веранду розміром 9x4 м , у
веранді зробили погріб, дерев'яний сарай, зробили облаштування всього будинку
під „шубу", біля будинку викопали криницю, висипали землею земельну
ділянку, встановили огорожу з штахетника, переробили пічне опалення. Відповідач
не заперечує виконання вказаних робіт спільно з позивачкою.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що цінність будинку, який був
добудований та обладнаний в період перебування сторін, як у фактичних шлюбних
відносинах, істотно зросла, а тому вказаний будинок необхідно вважати спільною
власністю сторін.

Відповідно до розрахунків експерта частка ОСОБА_1. в будівництві становить
14582,5 грн., що в процентному відношенні складає 37%.

Частка позивачки в будівництві вищезазначеного домоволодіння встановлена
висновком експерта і суд покладає його в основу рішення. Сторони з розміром
встановленої частки погоджуються.

Виходячи з обставин справи та наданих сторонами суду доказів, колегія
суддів вважає найсприятливішим розподілити домоволодіння за висновком
додаткової судово-технічної будівельної експертизи від 03 травня 2007року.З
таким варіантом погодилися сторони. Сторони будуть мати окремі кухні, які
перевищують мінімальні розміри. При такому варіанті у ОСОБА_1. в частині
будинку буде троє дверей, чим виконуються вимоги ДБН. Всі запропоновані
експертом переобладнання приведені до вимог ДБН. Крім того, при даному варіанту
поділу різниця, яка склала від виділеної частки господарських споруд буде
незначна, становить всього 2829,5 грн. яку ОСОБА_2 повинен   сплатити ОСОБА_1.

На даний варіант поділу дали згоду ,як Горщиківська сільська рада так і
Коростенська райдержадміністрація.

Керуючись
ст.ст.304,307,313, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 серпня 2006 року
в частині розподілу будинок АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити нове.

Розділити будинок АДРЕСА_1 за проведеною по справі експертизою від 03 травня
2007 року.

Виділити у користування ОСОБА_1. кімнати- № 7 площею 11 кв.м., №6 площею
7,4 кв.м. та частину приміщення №1 площею 10,5 кв.м. Частина будинку, створена
після перепланування за висновком експертизи буде становить загальною площею
29,02 кв.м. Визнати за ОСОБА_1. право власності на цю частку.

ОСОБА_2 виділити у користування кімнати №5 площею 10,5 кв.м., №4 площею
21,7 кв.м., №3 площею 13,5 кв.м., №2 площею 5,6 кв.м. та частину кімнати №1
площею 5,48 кв.м.

Частина будинку, створена після перепланування за висновком експерта буде
становити загальною площею 56,8 кв.м.. Визнати за ОСОБА_2. право власності на
цю частку.

Для розподілу домоволодіння сторонам слід виконати наступні роботи:

ОСОБА_1. добудувати веранду до стіни; зробити вихід із вікна /тобто
встановити двері/ веранди; розібрати перегородку між кімнатою №6 і кімнатою №7.

ОСОБА_2. закласти дверний отвір з кімнати №1 на вулицю, зробити поруч
дверей дверний вхід із вікна веранди на плані „б".

Разом ОСОБА_2. та ОСОБА_1. розділити веранду стіною продовживши повздовжну
стіну так, щоб площа виділеної частини веранди ОСОБА_1. становила 10,62 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 2829,5 грн. компенсації.

Рішення може
бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного суду.