Справа
№ 2-251/2007 p.
Рішення

Ім'ям     України

22
березня 2007 р. місцевий суд Довгинцівського району м.Кривого Рогу в складі:

головуючого судді                                  Бардіна
О.С.

при секретарі                                          Литовченко
М.А.

за участю: позивача                               ОСОБА_1

представників позивача                        ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача                                              ОСОБА_4

представника відповідача                     ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу укладеним, стягнення боргу за договором купівлі-продажу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд 04 жовтня 2006 р. з позовом, в
якому вказав, що 30 червня 2006 р. до нього по телефону звернувся його знайомий
ОСОБА_4 та попросив придбати і надіслати йому 15 мобільних телефонів моделі Sony
Ericsson K-510, 20 - Sony
Ericsson K-700, 50 - Siemens
C-72, після
отримання яких і перевірки їх якості обіцяв перерахувати гроші.

Подібні
домовленості, які постійно виконувалися, між ними були вже неодноразово.

Зазначений вище товар за 47889 грн. він 30.06.06 р.
придбав у знайомого йому суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6, який
займається продажем мобільних телефонів, і попросив його відправити телефони
відповідачу кур'єрською службою «Нічний Експрес», що той і зробив.

Наступного дня відповідач направив йому SMS-повідомлення:
«Пока не просмотрю все телефоны... их на первый взгляд уже
не хватало. Банк работает
до 16. Дай время»; з якого
він зрозумів, що відповідач перевірить телефони та розрахується з ним.

Але гроші той не повертав і 16.07.06 р. він приїхав до
нього у Кривий Ріг. ОСОБА_4 передав йому 20400 грн., повернув один телефон Sony Ericsson K-510
вартістю 918 грн., а також
повернув раніше надіслані йому телефони на суму 1224 грн., які вважав
бракованими.

Відповідач винен йому повернути 25347 грн., про що він
власноруч занотував у його записнику, вказавши еквівалентну суму в доларах США по курсу 1 долар
- 5,1 грн.

Позивач просить визнати договір купівлі-продажу мобільних
телефонів від 30.06.06 р. між ним та ОСОБА_4 укладеним, стягнути з ОСОБА_4
25347 грн., судові витрати - 283,47 грн.

В
судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала та
пояснила, що відповідач за домовленістю отримував від позивача мобільні
телефони, за які кожен раз розраховувався. Але останній раз він гроші в сумі
47880 грн. не повернув, уникав розмов.

2

Позивач повинен був приїхати до нього. При зустрічі
відповідач повернув лише 20400 грн. В записнику позивача зробив запис про свій
борг, який складає 25347 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Представник
позивача ОСОБА_3 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що він
працював з позивачем. Той надсилав йому мобільні телефони для продажу, він з
ним розраховувався. Позивач неодноразово надсилав йому браковані телефони, які
він повертав. З-за цього він не бажав вже працювати з відповідачем, але в
останній раз той умовив його взяти телефони.

Коли він з товаришем приїхали до залізниці, щоб отримати
телефони, то він вже по упаковці зрозумів, що їх менше того, про що вони
домовлялися по телефону. Тому він надіслав позивачу повідомлення, що спочатку
розбереться, перерахує товар, а потім буде розраховуватися.

Телефонів було значно менше, тому він відмовлявся платити
вказану позивачем суму. Йому почали загрожувати. В липні позивач приїхав до
Кривого Рогу, але не сам, разом з ним було 5 чоловік, які йому погрожували. В
той день він повністю розрахувався з позивачем, заплатив йому 20400 грн. Це
гроші за останню угоду і за те, що він був винен йому раніше. Він повідомив
позивача, що працювати з ним більше не буде.

У зв'язку з погрозами він звернувся з заявою до
Криворізького міського управління міліції, після чого погрози припинилися.

Представник
відповідача ОСОБА_5 позов не визнала

Вислухав осіб, що беруть участь у справі, свідків,
дослідив матеріали справи, суд вважає, що в позові необхідно відмовити
повністю.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по
справі були домовленості, згідно яких позивач неодноразово висилав відповідачу
мобільні телефони для продажу, а той їх оплачував. Така ж домовленість між ними
відбулася 30.06.06 р. і 01.07.06 р. відповідач кур'єрською службою залізниці
«Нічний експрес» отримав від позивача мобільні телефони.

Вказані обставини підтверджуються як поясненнями сторін,
так і поясненнями свідків, матеріалами справи.

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що за проханням ОСОБА_4 він
разом з ним їздив на залізничний вокзал, де той отримав, з його слів від
ОСОБА_1, мобільні телефони.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_1 купував у нього
мобільні телефони, які за його проханням він відсилав ОСОБА_4 «Нічним
експресом».

Згідно довідки, вантажній декларації ОСОБА_4 отримав
вантаж, відправлений йому 30.06.06 р. з м.Київа (а.с.(.22).

Отримання вантажу підтверджується також SMS-повідомленням
ОСОБА_4 (а.с.10), яке він підтвердив в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_8
пояснив, що ОСОБА_1 звертався до нього з проханням знайти ОСОБА_4 Він був
присутнім при їх розмові, в якій ОСОБА_4 не заперечував, що винен ОСОБА_1 гроші
за мобільні телефони і в його присутності передав йому 20400 грн.

Але те, що позивач, як він стверджує, направив
відповідачу 85 мобільних телефонів загальною вартістю 47889 грн., в судовому
засіданні не доведено.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що такої кількості телефонів не
могло бути у двох коробках, які отримав разом з ним ОСОБА_4 на залізничному
вокзалі.

В SMS-повідомленні ОСОБА_4 вказано, що вже на перший погляд
телефонів не вистачає (а.с. 10).

У вантажній декларації не вказано який вантаж
відправляється, його кількість, а оцінений він у 50 грн. (а.с.22).

3

Посилання позивача на «расходную накладную №30/06-001» від 30.06.06 p.,
згідно якої ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_6 85 мобільних телефонів загальною
вартістю 47889 грн. (ах.8), суд вважає безпідставним,,так як цей документ
складений не за участю відповідача, він не ніяк не підтверджує, що вказана
кількість телефонів на вказану суму була направлена відповідачу.

Цей документ взагалі не свідчить про те, що вказана
кількість телефонів на вказану суму була передана однією стороною другій, так
як суду не надано документів про те, що ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_6 47889 грн.

Посилання позивача про запис в його записнику, який
зроблений ніби то відповідачем (а.с.11), суд також вважає безпідставним, так
як, по-перше, невідомо ким зроблений цей запис, по-друге, цей запис не свідчить
про боргові зобов'язання відповідача перед позивачем.

Таким чином, суд вважає встановленим, що між сторонами
відбулася угода, згідно якої позивач продав відповідачу мобільні телефони, а
той повністю розрахувався за них.

Так як позивачу відмовлено у позові, то з відповідача не
стягуються на користь позивача понесені ним витрати.

Керуючись
ст.ст.526,527,626 ЦК України,
ст.ст. 10,60,88,212 ЦПК України, суд

вирішив:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу укладеним, стягнення боргу за договором купівлі-продажу
відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в
апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.