УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
листопада 2007року                                                                                         м.
Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі: головуючого - Собіни І.М.,

суддів: Василевича B.C., Гордійчук C.O., Мельника Ю.М.,
Шимківа С.С., розглянувши в порядку касаційного провадження у судовому
засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2005 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково незаконним свідоцтва про право на
спадщину, визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна та реальний
його розподіл,

встановила:

У вересні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
визнання частково незаконним свідоцтва про право на спадщину, визнання права
власності на 1/4 частину спадкового майна та реальний його розподіл.

Рішенням Снятинського районного суду від 17 травня 2005 року позов
задоволено. Визнано незаконним свідоцтво про право на спадщину за заповітом,
видане 20.10.2004 р. Снятинською нотконторою ОСОБА_2 на будинковолодіння, що
знаходиться а с. Новоселиця Снятинського району в 1/4 частині. Визнано право
власності на 29/100 будинковолодіння, що знаходиться в с Новоселиця
Снятинського району за ОСОБА_1 та проведено його розподіл.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2005 року
рішенняСнятинського районного суду від 17 травня 2005 року змінено. Позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ним право власності на 1/4 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, видане на ім'я ОСОБА_2 20 жовтня 2004 року Другою Снятинською
державною нотаріальною конторою, на 1/4 частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

Справа №
33-ц-509                                                                                         Категорія
№ 34

Головуючий
у першій інстанції Боднарук М.В.                                            Доповідач
Собінаї.М.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення   апеляційного   суду
з   підстав   неправильного   застосування   норм матеріального  та
процесуального   права  та
залишення   без  змін рішення Снятинського районного суду

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 cm.
303. ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний
суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі на рішення Снятинського районного
суду від 17 травня 2005 року ОСОБА_2 вказувала, що судом першої інстанції не
враховано неможливості реального поділу житлового будинку та її згоди сплатити
позивачеві грошову компенсацію за належну йому частку.

Просила суд змінити дане рішення в частині поділу будинковолодіння в натурі
та постановити нове рішення про присудження в користь позивача грошової
компенсації за належну йому 1/4 частку

Апеляційний суд, задовольняючи частково її апеляційну скаргу та змінюючи
рішення Снятинського районного суду, питання про стягнення з ОСОБА_2 грошової
компенсації на користь ОСОБА_1 за належну йому частку не обговорив і будь-яких
доводів у рішенні не навів.

Фактично, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину
будинковолодіння та визнавши в цій частині недійсним заповіт на ім 'я ОСОБА_2 і
відмовивши ОСОБА_1 в реальному поділі будинковолодіння, апеляційний суд спір по
суті не вирішив, бо залишив також без вирішення питання за ким в такому випадку
залишається будинковолодіння.

При цьому суд не врахував вимог п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 4 жовтня 1991 р. №7 „Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий
будинок" зі змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного
Суду України № 13 від 25.12.92р. та № 15 від 25.05.98р. про те, що в окремих
випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і за відсутності
згоди власника, що виділяється, зобов
'язати сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з
обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо
частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в
натурі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 cm. 338 ЦПК України
судове рішення підлягає обов 'язковому скасуванню з передачею справи на новий
розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був або не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення.

Оскільки такі порушення були допущені апеляційним судом ,то справа підлягає
передачі на новий апеляційний розгляд.

Керуючись cm.
336, п.5 ч. 1 та ч. З cm.
338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2005 року
скасувати.

Справу
направити на новий апеляційний розгляд в апеляційний суд Івано-Франківської
області.

Ухвала
оскарженню не підлягає.