СУД
Справа № 1577 - 07                                          Головуючий
в 1 й інстанції - Васіна Л.А.
Категорія - 39                                                     Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем
України

24 травня 2007 року колегія суддів судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Гайдук В.І

суддів - Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.

при секретарі - Колесніченко О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного
суду М.Дніпропетровська від 21 вересня 2006 року та ухвалу від 06 жовтня 2006
року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контакт»
М.Дніпропетровська про стягнення заробітної плати, грошового відшкодування за невикористану
відпустку та затримку розрахунків при звільненні, моральної шкоди -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006 року ОСОБА_1. звернулась до суду з відповідним позовом до ТОВ
«Контакт» зазначаючи про те, що з 10 серпня 2004 року працювала у відповідача
на посаді виконавчого директора. Наказом № 63-к від 30 грудня 2005 року
звільнена з роботи за власним бажанням. Відповідач в день звільнення не провів
з нею розрахунків, тому позивачка просила суд на її користь заробітну плату за
грудень 2005 року 2500 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку
4637.45 грн., компенсацію за затримку розрахунків 3478.09 грн., моральну шкоду
5000 грн., а також просила зобов'язати відповідача видати їй оформлену трудову
книжку.

Під час розгляду справи позивачкою неодноразово уточнювались позовні
вимоги, тому в останньому позові ОСОБА_1. просила суд стягнути з відповідача
грошову компенсацію по несплаті невикористаної відпустки 2017,80 грн., середній
заробіток за затримку розрахунків при звільненні 21330.68 грн., моральну шкоду
5000 грн., а також просила зобов'язати відповідача видати їй трудову книжку з
внесеними записами відповідно до п. 4.1 Інструкції.

Рішенням Кіровського районного суду М.Дніпропетровська від 21 вересня 2006
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, на її користь з відповідача
стягнуто середню заробітну плату за час затримки розрахунку за період с
02.01.2006 року по 21.02.2006 року в сумі 3529,80 грн., моральну шкоду 300 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Кіровського районного суду М.Дніпропетровська від 06 жовтня 2006
року знято арешт з майна, яке належить ТОВ «Контакт» та розташоване за адресою
м. Дніпропетровськ, вул., Криворізька, буд. 16, кімн. 8, а також з
розрахункових рахунків.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1. просить апеляційний суд скасувати рішення
суду, постановити нове рішення про задоволення позовних вимог, а також
скасувати ухвалу про зняття арешту, посилаючись на те, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали заяви, законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судців
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справ, що 10 серпня 2004
року між Садовською М.Ю: та ТОВ «Контакт» укладено трудовий договір, за яким
позивачку

2

прийнято
на роботу у якості «Виконавчого директора» ТОВ «Контакт» на постійній основі,
(а.с.8-10)

На підставі заяви позивачки від 14.12.2005 року, наказом № 63 -К від
30.12.2005 року позивачку звільнено з роботи на підставі ст.. 38. КЗпП України,
(а.с.6,7)

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку, суд першої інстанції обгрунтовано послався на те, що відповідач
в порушення вимог ст.. 116 КЗпП України затримав виплату позивачці розрахунку,
тому на підставі ст.. 117 КЗпП України стягнув з ТОВ «Контакт» на користь
ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки розрахунку у сумі 3529,80 грн.

Разом з цим відмовляючи позивачці у задоволенні позовних вимог щодо видачі
належно оформленої трудової книжки, а також середнього заробітку у зв'язку з
затримкою видачі трудової книжки, суд першої інстанції послався на те, що факт
передачі книжки відповідачу нічім не підтверджується.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до. вимог ч. 2 ст.. 48 КЗпП України трудові книжки ведуться на
всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або
фізичної особи понад п'ять днів.

Трудова книжка як основний документ про трудову діяльність працівника дає
можливість власникові при прийнятті на роботу судити про
досвід роботи працівника для того, щоб вирішити питання про прийняття його на
роботу або обґрунтовано відмовити в цьому.

Згідно п. 1 Постанови КМ України № 301 від 27.04.1993 року, при влаштуванні
на роботу працівники зобов'язані подавати трудову книжку, оформлену в
установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті
особи, які працевлаштовуються в перше. В п. 3 цієї постанови зазначено про те,
що трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях як
документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка
видається йому під розписку в журналі обліку, тому доводи відповідачів про те,
що позивачкою не здана трудова книжка на підприємство під розписку не
грунтуються на законі.

При прийнятті ОСОБА_1 на роботу, відповідач не відмовив позивачці в
прийнятті на роботу з підстав ненадання нею трудової книжки, тому посилання
відповідача на те, що ОСОБА_1. її не представила безпідставні та не грунтуються
на фактичних обставинах, оскільки позивачка працювала у відповідача понад рік і
вимог здати трудову книжку відповідач до позивачки не ставив, а заперечення
відповідача щодо відсутності трудової книжки виникли під час її звільнення.

Крім того, відповідач надаючи інформацію про застраховану особу у 2005 -
2006 р. відносно ОСОБА_1 зазначив, що її трудова книжка знаходиться на
підприємстві. (а.с.77-78)

Не можуть бути підставою для відмови позивачці у задоволенні цих вимог і
ствердження відповідача про відсутність відповідного запису у книзі реєстрації
трудових книжок, оскільки ведення цієї книги відповідачем не відповідає вимогам
п. 7.1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок» № 110 від 17.08.1993
року.

Відповідно до вимог ст.. 47 КЗпП України обов'язок власника або
уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати трудову
книжку.

Оскільки відповідач трудову книжку позивачці не видає, з відповідача на підставі
ч. 4 ст. 235 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу, що складає 30146 грн.40 коп., виходячи з середньоденного
заробітку позивачки 95,40 грн. та 316 днів затримки (316 х 95,40 грн. = 30146,40 грн.)

Вимоги позивачки зазначені в позові та апеляційній скарзі про стягнення з
відповідача грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку є
необгрунтованими, оскільки трудовий договір не відповідає вимогам ст.. 83 КЗпП
України, а позивачка не є особою, яка має право на додаткову відпустку
відповідно до діючого законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним, апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині
відмови

3

позивачці
у задоволенні позовних вимог про видачу трудової книжки та виплати середнього
заробітку у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки скасувати. Постановити в
цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Контакт» м.
Дніпропетровська видати ОСОБА_1 трудову книжку відповідно до ст.. 48 КЗпП
України та п. 4.1 Інструкції № 110 від 17.08.1993 року.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Контакт» м.
Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 30146 грн. 40 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303,307,316 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кірбвського районного суду М.Дніпропетровська від 21 вересня 2006
року в частині відмови позивачці у задоволенні позовних вимог про видачу
трудової книжки та виплати середнього заробітку у зв'язку з затримкою видачі
трудової книжки скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю   «Контакт» м. Дніпропетровська видати ОСОБА_1 трудову книжку
відповідно до ст.. 48 КЗпП України та п. 4.1 Інструкції № 110 від 17.08.1993
року.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю    «Контакт» м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 30146 грн. 40
коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.