УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в
складі:

Буренкової К.О.,
Козаченка В.І., Довжук Т.С.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до
Інгульської шахти східного гірничо-збагачувального комбінату (далі - Інгульська
шахта), третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі
- відділення Фонду),   про відшкодування
моральної шкоди,

за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11
квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21
липня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

01 березня 2005
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Інгульської шахти про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2005 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 липня 2005
року, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені по справі судові рішення та справу направити на новий
розгляд.

В обґрунтування
касаційної скарги посилається на те, що зазначені судові рішення постановлені з
порушенням норм матеріального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, колегія судців дійшла висновку, що підстави для перегляду
оскаржених судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Судами
встановлено, що позивач з 1976 по 1990 роки працював машиністом підземної
бурової установки на Інгульській шахті. Під час роботи на підприємстві з ним
стався нещасний випадок про що 18 березня 1977 року був складений акт за формою
Н-1. Рішенням МСЕК 23 квітня 1999 року позивачу встановлено 60% втрати професійної
працездатності, аз 12 квітня 2000 року рішенням МСЕК підтверджено наявність
профзахворювання та 40% втрати професійної працездатності.

Справа №33ц-563/07 Категорія 38

2

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент отримання
позивачем виробничої травми та встановлення професійного захворювання Закон,
яким передбачено право працівника на відшкодування моральної шкоди, був
відсутній, а тому вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.

Апеляційний суд
погодився з висновками суду першої інстанції та залишив рішення без змін.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що рішення суду ухвалені з додержанням судом
норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1
ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів першої та апеляційної

інстанцій не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11
квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21
липня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.