У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

5 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                     Прокопчука Ю.В.,

Костенка А.В.,                  Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Донецької області від 19 червня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом посилаючись на те,
що він з 1964 року по 1995 рік  працював
в шкідливих умовах на підземних роботах на різних підприємствах вугільної
промисловості.

Висновком МСЕК від 1995 року йому
вперше було встановлено стійку втрату працездатності в розмірі 60% , у зв'язку
з професійним захворювання - вібраційною хворобою та кохлеоневрітом.

Висновком МСЕК від 12 листопада
2001 року йому було вперше встановлено стійку втрату професійної працездатності
15%  у зв'язку з професійним
захворюванням - пневмоконіозом з визначенням інвалідності ІІ групи.

Посилаючись на те, що втратою
професійної працездатності йому завдано моральну шкоду, просив стягнути з
відповідача на його користь 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 10 січня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково:
стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м.
Горлівки Донецької області на його користь
в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 19 червня 2007 року рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від              10 січня 2007 року скасовано та
ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції
залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1  з 1964 року по 1995 рік перебував у
трудових відносинах з підприємствами вугільної промисловості на різних
підземних посадах та звернувся в суд у листопаді 2006 року.

Висновком МСЕК від 1995 року йому
вперше було встановлено стійку втрату працездатності в розмірі 60% , у зв'язку
з професійним захворювання - вібраційною хворобою та кохлеоневрітом.

Висновком МСЕК від 12 листопада
2001 року йому було вперше встановлено стійку втрату професійної працездатності
15%  у зв'язку з професійним
захворюванням - пневмоконіозом з визначенням інвалідності ІІ групи та
підтверджена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 60% у зв'язку з
професійним захворюванням - вібраційною хворобою, кохлеоневрітом, а по
сукупності профзахворювань встановлено стійку втрату професійної працездатності
в розмірі 75% безстроково.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 апеляційний суд виходив з того, що 1 січня 2007 року набрав чинності Закон
України «Про державний бюджет України на 2-7 рік», п. 22 ст. 71 якого зупинив
на 2007 рік дію абзацу 4 статті 1, підпункту «е» пункту 1 частини 1 стаття 21,
частини 3 статті 28, частини 3 статті 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове  державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» в частині відшкодування моральної шкоди
працівникам, яким спричинено ушкодження здоров'я при виконанні трудових
обов'язків незалежно від часу настання страхового випадку, а призупинення дії
зазначеного Закону не дає підстав для його застосування, але суд першої
інстанції не звернув на це уваги.

Проте з такими висновками
апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним
чинності. Акт законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли
він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи, а тому зазначені
норми не можуть бути підставою для відмови у праві на відшкодування моральної
шкоди заподіяної до їх прийняття.

Згідно із пунктом 22 статті 71
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” дію абзацу четвертого
статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей незалежно від часу настання страхового випадку), підпункту "е"
пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28; абзацу десятого
пункту 7 частини сьомої статті 17 та пункту 7 частини першої статті 22 в
частині надання підприємствам фінансової допомоги на безповоротній основі; частини
третьої статті 34; частини п'ятої статті 47 (в частині знижок та надбавок до
розміру страхового внеску) Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" зупинено
на 2007 рік.

Встановивши, що висновком МСЕК від 12
листопада 2001 року позивачу встановлено стійку втрату професійної
працездатності безстроково суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що відповідно до вимог статей 1, 21, 28 та 34 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” позов підлягає частковому задоволенню.

При встановленні зазначених фактів
судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, ухвалене
судом рішення відповідає встановленим обставинам справи та вимогам
матеріального закону і скасоване апеляційним судом помилково.

Керуючись статтями 336, 339 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 19 червня 2007 року скасувати, а рішення
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 10 січня
2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка