Справа
№ 22 - 981 / 2007                              Ухвалу
головуванням     Копія
13                                                                            судді
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11
травня 2007 року                                                                                    місто
Вінниця

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у
складі :

головуючого :
Морозовського В.І.,

судців :                             ОніщукаВ.В. і
Чорного В.І.,

при
секретарі : Шевчук Л.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на ухвалу
Староміського районного суду м.  Вінниці
від 5 березня 2007 року за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсними договору
доручення та договору дарування будинку,
-

встановила:

У липні
2006 року ОСОБА_1,  ОСОБА_2 і ОСОБА_3.
звернулись до суду із позовом,  мотивуючи
його тим,  що 22 лютого 2005 року їх мати
- ОСОБА_4. склала заповіт,  яким заповіла
зазначеним позивачам належну їй на праві власності частину будинку АДРЕСА_1. З
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4. померла. Після її смерті позивачам стало
відомо,  що 8 серпня 2003 року їх мати
подарувала ОСОБА_5 належні їй 59/100 часток вказаного будинку. Пославшись на
те,  що в момент укладення договору
дарування ОСОБА_4. внаслідок похилого віку та за станом здоров'я не розуміла значення
своїх дій,  тому в результаті оману з
боку відповідачів позбавила себе житла на вкрай невигідних умовах. У зв'язку з
цим позивачі просили суд визнати недійсним зазначений вище договір дарування
будинку.

В
подальшому позивачі заявили додаткову вимогу щодо визнання недійсним договору
доручення від 18 червня 2003 року,  яким
ОСОБА_4. уповноважила ОСОБА_6 розпоряджатись її майном.

Ухвалою
Староміського районного суду м.  Вінниці
від 5 березня 2007 року позовну заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3. залишено без розгляду з підстав,  передбачених п.3 ч.1  ст. 207 ЦПК України.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої
інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з допущеними
судом порушеннями норм процесуального права.

У
судовому засіданні апеляційного суду позивачі апеляційну скаргу
підтримали,  відповідачі та їх
представник - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення скарги заперечували.

2

Перевіривши
матеріали справи,  вислухавши учасників
процесу та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про те,  що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до п.3 ч.1  ст. 207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду,  якщо належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не
повідомив про причини неявки,  якщо від
нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи
без розгляду позов ОСОБА_1,  ОСОБА_2 і
ОСОБА_3.,  суд виходив з того,  що позивачі,
будучи належним чином повідомлені про місце,  день і час явки,  неодноразово,
без поважних причин не з'являлись в судові засідання,  не повідомляли про причини своєї неявки та
заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Даний
висновок суду відповідає фактичним обставинам справи і позивачами не
спростований.

Зокрема,  твердження апелянтів про те,  що про судове засідання,  призначене на 5 березня 2007 року,  вони не були належним чином повідомлені,  суперечить матеріалам справи,  згідно яких судові повістки на адресу кожного
з них були направлені своєчасно та з дотриманням встановленого порядку (а.с.
122-124).

Посилання
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 і ОСОБА_3. на те,  що суд порушив вимоги  ст. 169 ЦПК України,  оскільки 5 березня 2007 року мав відкласти
розгляд справи на інший день,  не
відповідає вказаній нормі процесуального закону.

Так,  згідно ч.3
ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання
позивача,  повідомленого належним чином,  без поважної причини або неповідомлення ним
про причину повторної неявки,  якщо від
нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності,  суд залишає заяву без розгляду.

Враховуючи
вищенаведене й те,  що факт
неодноразового нез'явлення в судові засідан­ня та неповідомлення про причини
неявки в ході апеляційного розгляду справи підтверджений самими
апелянтами,  ухвалу суду постановлено з
додержанням норм матеріального і процесуального права,  тому підстав для її скасування чи зміни
немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 і ОСОБА_3 -
відхилити.

Ухвалу
Староміського районного суду м.  Вінниці
від 5 березня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двох місяців може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.