Справа 22 ц- 2833                                             Суддя
інстанції Кодолов В.О.
Категорія 41                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем   України

21 травня   2007 року Апеляційний суд Донецької області
у складі

Головуючого Бугрим Л.М

Суддів
Зінов'євої А.Г. Рецебуринського Ю.Й.

При секретарі
Проляпа О.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу Харцизького
міського голови на рішення Харцизького міського суду Донецької області від 11
січня 2007 року постановленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Харцизької міської ради про стягнення недоплаченої заробітної плати та
моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді Бугрим
Л.М., вислухавши пояснення представника виконкому Сюльгіна Д.В., позивача
ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом
до суду до відповідача посилаючись на те, що він з 24 жовтня 2005 року по 8
серпня 2006 року працював у відповідача завідуючим відділом кадрової роботи
19.12.2005 року відповідач видав розпорядження згідно з яким йому як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС нараховувалась компенсація у вигляді різниці між
посадовим окладом на попередньому місці роботи та на новому місці роботи
Відповідач дотримувся виконання розпорядження до травня 2006 року. Однак, за
червень ,липень та 28 днів серпня / 8 днів роботи та компенсація за 20 днів
відпустки за 2006 рік компенсацію сплачено не було Його посадовий оклад у
відповідача становить 730 грн. ,а на попередньому місці роботи- 1250 грн.,
різниця складає 520 грн. Саме таку суму не сплатили йому в червні ,липні та 485
грн. 33 коп. в серпні /
за 28 днів/ 2006 року, а усього 1525 грн. 33 коп.. У порушення вимог с 116 КЗпП
України відповідач не провів з ним повний розрахунок при звільненні Просив
стягнути з відповідача несплачені суми заборгованості по заробітній платі та
моральну шкоду у сумі 1500 грн.

Рішенням
Харцизького міського суду Донецької області від 11 січня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. На його користь з виконкому Харцизької
міської ради було стягнута заборгованість по заробітній платі у сумі 966 грн.
та моральна шкода у сумі 500 грн, а усього 1466 грн 67 коп.

На
вказане рішення суду головою Харцизької міської ради була подана апеляційна
скарга у якій ставиться питання про скасування судового рішення та про відмову
у позові . В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на
те, що розрахунок з позивачем проведеному у відповідності з вимогами законом, а
суд стягуючи несплачену заробітну плату не врахував  кількість відпрацюваних позивачем днів у
серпні 2006 року і за який час складає недоплата . Фактично ж на час прийняття
рішення судом ОСОБА_1

було сплачено різниця в окладах на попередньому та новому місці роботи за
липень 2006 р-500 грн, за серпень-113 грн 63 коп.„ за невикрристану основну
щорічну відпустку за період роботи з 24 жовтня 205 року по 7 серпня 2006 року -
503 грн.40 коп., а усього сплачено 1117 грн.03 коп. Оскільки виконкомом у
повному обсязі було проведено розрахунок з ОСОБА_1 до його звільнення, то
відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні апеляційного суду представник виконкому Сюльгін Д.В.
підтримував доводи апеляційної скарги у повному обсязі, просив рішення суду
скасувати та відмовити у позові посилаючись на те, що судом неповно
з"ясовані обставини справи ,оскільки розрахунок з позивачем було проведено
у відповідності з вимогам закону.і заборгованість по заробітній платі відсутня.
Усі суми були перераховані позивачу на його рахунок.

Позивач ОСОБА_1
просив рішення суду залишити без зміни ,посилався на те, що він можливо
допустив помилку у підрахунках сум, оскільки суми перераховувались на його
рахунок та не вказувалось за який місяць .

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення
суду -скасуванню, а по справі слід постановити нове рішення, яким в задоволенню
позову ОСОБА_1 відмовити виходячи з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що позивачеві не була
сплачена частково заробітна плата за липень та серпень 2006 року, яка складає
різницю у заробітній платі між дійсним та попереднім містом роботи позивача на
підставі Закону України „ Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і одночасно стягнув
моральну шкоду за порушення трудових прав згідно з вимогами ст.. 237-1 КЗпП
України.

Проте, з такими
висновками суду погодитись не можна, оскільки вони зроблені на
неповно-досліджених обставинах справи.

Зокрема , з матеріалів справи вбачається, що позивач з находився у трудових
відносинах з 24 жовтня 2005 року по 8 серпня 2006 року, працював завідуючим
відділом кадрової роботи виконкому Харцизької міської ради . Розпорядженнмя
Харцизького міського голови № 355 від 19.12.2005 року позивачеві як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС на підставі Закону України „ Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
повинно нараховуватися компенсація- різниця між посадовим окладом на
попередньому місці роботи та теперешнім за період 24.10.2005 року / а.с. 5/
Згідно з довідкою за попереднім місцем роботи ОСОБА_1 ТОВ „ Востоенерго"
посадовий оклад складав 1250 грн , тому виходячи з цього окладу позивачеві
виконком повинен був сплачувати різницю між посадовим окладом в виконкомі та за
попереднім місцем роботи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянтом надані копії
платіжних доручень про перерахування позивачеві спірних сум тобто про сплату
позивачеві заробітної плати з врахуванням компенсації за весь період його
роботи.

З
наданих платіжних доручень вбачається, що додаткова заробітна плата тобто
гарантована різниця між заробітною платою на попередньому місці роботи та у
виконкомі позивачеві за період , який він не оскаржував та який оскаржував
виплачувалася в установленому законом порядку .Зокрема, позивачеві було
сплачено додаткова заробітна за червень 2006 року у сумі 612 грн , перерахована
платіжним дорученням від 10 липня 2006 року ,платіжним дорученням № 1283 від 8
листопада 2006 року перерахована додаткова заробітна плата за липень 2006 року
у сумі 612 грн., платіжним дорученням від 8 серпня 2006 року позивачеві було
перераховано заробітну плату за серпень 2006 року та компенсацію за
невикористану відпустку в сумі 596 грн. 97 коп.

У судовому
засіданні ОСОБА_1 не
заперечував про те, що можливо ці суми й були перераховані, але він не
розібрався .

Таким чином, виконавчим комітетом Харцизької міської ради
позивачеві при звільненні були виплачена заробітна плата в тому числі і
гарантована різниця у заробітної платі на попередньому місці робити та роботою
у виконкомі, додаткова заробітна плата та компенсація за невикористану
відпустку в установленому законом порядку та в розмірі передбаченому законом, у
зв"язку з цим відсутні підстави вважати, що при звільненні позивача були
порушені його законні права та інтереси.

За таких обставин та у відповідності з вимогами ст.. 309 ч.1 п.1 ЦПК
України апеляційний суд вважає необхідним рішення суду скасувати та відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення недосплачених сум заробітної плати ,
компенсації та моральної шкоди у зв"язку з безпідставністю вимог.

Керуючись ст. ст.. 307 ч.1 п.2,309
ч.1 п.1, 314 ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ

Апеляційну
скаргу Харцизького міського голови задовольнити. Рішення   Харцизького
міського   суду   Донецької
області   від   11
січня   2007   року постановленого  по
цивільній  справі  за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Харцизької міської ради про стягнення
недоплаченої заробітної плати та моральної шкоди скасувати.

Відмовити  у
позові  ОСОБА_1 до     виконавчого  комітету Харцизької міської ради про
стягнення недоплаченої заробітної плати та моральної шкоди

Рішення
суду набирає чинності після його проголошення та може бути оскаржено до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним чинності.