Справа № 22ц-785/2007                  Головуючий
у першій інстанції ЗІНЧЕНКО С.П.
Категорія - цивільна                                                              Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 року                                                                                                    м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді                   ЄВСТАФІЇВА
О.К.

суддів:                              ШАРАПОВОЇ
О.Л., ЗАБОЛОТНОГО В.М.

при секретарі:                  МЕХЕД
Т.О.

за участю:                        позивачки
ОСОБА_1, представника
відповідача

СИДОРЕНКО
Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 21 березня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ „Камвольно-суконна
компанія „Чексіл" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просила поновити її реставратором готової продукції
товаробракувальної дільниці ЗАТ „Камвольно-суконнна компанія „ Чексіл" та
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов мотивувала тим, що наказом від 05 грудня 2006 року
вона була звільнена за систематичне невиконання без поважних причин своїх
обов'язків, покладених трудовим договором, тобто на підставі п. З ст. 40 КЗпП
України. За весь період своєї роботи вона не мала дисциплінарних стягнень.
Останній час погіршився стан здоров'я, їй була встановлена 3 група
інвалідності. За станом здоров'я вона тривалий час перебувала на лікуванні, що
і стало підставою для розірвання трудового договору. Згідно довідки лікувальної
установи № 127 від 01.12.06 року її було звільнено від роботи з причини,
пов'язаної з напруженням зору терміном на 14 днів. Звільнення є незаконним,
оскільки відбулося в період непрацездатності.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від
21 березня 2007 р. в задоволені позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати й
ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, які мають істотне значення для справи та
невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує на те, що вона за
станом здоров'я потребувала звільнення від роботи з великою напругою зору, що
підтверджується медичними довідками № 25 від 17.03.06 року, № 58 від 07.07.06
року, № 127 від 01.12.06 року. Не може бути поставлено в вину працівнику
невиконання трудових обов'язків внаслідок хворобливого стану. Про дисциплінарні
стягнення вона

2

дізналася лише в день звільнення. В порушення
процесуального законодавства суд першої інстанції безпідставно відмовив їй у
задоволенні клопотання про виклик та допит свідків. Крім того, суд першої
інстанції не врахував доцільність використання адміністрацією підприємства
конкретної міри дисциплінарного стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового
розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий
договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі
систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків,
покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Встановлено, що позивачка з березня 1972 року перебувала
з відповідачем в трудових відносинах, останній час ОСОБА_1 працювала
реставратором готової продукції. Згідно з наказом № 810 від 31.05.06 року за
невиконання трудових обов'язків позивачці була оголошена догана та остання була
позбавлена премії за травень 2006 року. Наказом № 1089 від 25.07.06 року за
порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку - відсутність на робочому
місці 2 години ОСОБА_1
була оголошена догана. Згідно з наказом № 1711 від 03.11.06 року за
невиконання трудових обов'язків відносно позивачки було прийняте рішення про
підготовку документів для її звільнення з роботи і наказом № 251-к від 05
грудня 2006 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи за систематичне невиконання
обов'язків, покладених на неї трудовим договором. При звільненні відповідачем
були враховані вимоги ст. ст. 148, 149 КЗпП України щодо строку та порядку
застосування дисциплінарного стягнення.

Доводи апелянта про те, що вона за станом здоров'я не
могла виконувати трудові обов"язки, а це стало причиною застосування до
неї дисциплінарних стягнень є безпідставними. Позивачкою не надано належних
доказів, які б свідчили, що в травні та грудні 2006 року остання потребувала
звільнення від роботи, пов'Язаної з напруженням зору. Згідно з наказом № 1089 від
25.07.06 року позивачка була притягнута до дисциплінарної відповідальності за
відсутність на робочому місці 2 години.

Посилання апелянта на те, що про застосування
дисциплінарних стягнень вона дізналась лише в день звільнення повністю
спростовуються матеріалами справи : актами від 23.05.06 року, 19.07.06 року,
03.11.06 року, 31.05.06 року, 25.07.06 року та 03.11.06 року.

Інші доводи апеляційної скарги є необгрунтованими та не
дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке постановлене відповідно
до вимог чинного законодавства України.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

3

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від
21 березня 2007 р. - залишитибез змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету м.
Чернігова ( р/р 0002, ; банк одержувача ГУДКУ у
Чернігівській області) 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.