АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м.  КИЄВА
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
грудня 2007 року                                                                                     м.  Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі :

Качан В.Я.,       Вовченко
В.М. ,                   Білич І.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду
Донецької області від 14 лютого 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права
користування звільненою кімнатою до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ,  виконкому
Маріупольської міської ради про визнання ордеру недійсним зустрічним позовом
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 ,  треті особа :ЖПК „Житло - плюс „ ,  Жовтневої райадміністрації Маріупольської
міської ради про визнання ордеру недійсним ,
усунення перешкод у користуванні квартирою ,  вселення та стягнення моральної шкоди за
позовом ОСОБА_2 до Виконкому Маріупольської міської Ради,  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,  треті особи: ОСОБА_1 ,  ЖКП „Житло - плюс „ Жовтнева рай
адміністрація Маріупольської міської ради про визнання членом сім'ї та
виділення у користування звільненої кімнати.

встановила:

У квітні
2005 року ОСОБА_1  звернулася до суду з
позовом до Маріупольської міської ради про визнання за нею право користування
кімнатою ,  площею 17, 1 кв.м.  у квартирі АДРЕСА_1. Посилаючись на те ,  що їй належить на праві власності в цій
квартирі кімната розміром 10, 3 кв.м.
Іншою кімнатою користувалася ОСОБА_1,
яка померла. Разом з нею у її кімнаті проживає сестра ОСОБА_2  ,  вони
потребують поліпшення житлових умов ,  а
їм відмовляють у наданні цієї кімнати. У травні 2005 року ОСОБА_1  доповнила позовні вимоги та просила визнати
ордер на ім'я ОСОБА_3 на спірну кімнату недійсним з тих підстав ,  що вона має першочергове право на отримання
звільненої кімнати.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4  звернулися до суду з зустрічним позовом до
ОСОБА_1  про визнання ордеру
дійсним,  усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням ,
вселення у квартиру ,
відшкодування моральної шкоди у сумі 200 гривень,  тому що вони на законних підставах отримали
ордер на вселення у спірну кімнату. Але ОСОБА_1
перешкоджає їм у користуванні кімнатою ,
чим завдає моральної шкоди.

У липні
2005 року ОСОБА_2  звернулася до суду з
зустрічним позовом про визнання її членом сім'ї ОСОБА_1  та надання у користування кімнати ,  яка звільнилася ,  так як вони проживають однією сім'єю з
сестрою у кімнаті площею 10, 3 кв.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
Донецької області від 06 грудня 2005 ,
позовні вимоги ОСОБА_1  та
ОСОБА_2  були задоволені. Визнано
ОСОБА_2  членом сім'ї ОСОБА_1  Надано у користування ОСОБА_1  та ОСОБА_2
ізольовану кімнату площею 17, 1 кв. м у квартирі АДРЕСА_1. У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 та
ОСОБА_4  відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 14 лютого 2006 року,  рішення Жовтневого районного суду м.  Маріуполя Донецької області від 06 грудня
2005 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_3 та
ОСОБА_4  задоволено частково. Визнано
ордер № 004761 від 27 квітня 2005 року ,
виданого виконкомом Маріупольської міської ради ОСОБА_3 на кімнату 17, 1
кв.м.  у квартирі АДРЕСА_1 дійсним,  та усунути перешкоди у користуванні цією
кімнатою ,  вселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4  у кімнату розміром 17, 1 кв.м у квартирі
АДРЕСА_1.

У
задоволенні позову ОСОБА_3
та ОСОБА_4  про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

У задоволенні
позову ОСОБА_1  та ОСОБА_2  відмовлено.

У
касаційній скарзі поданій до Верховного Суду України ОСОБА_1 та ОСОБА_2  ставить питання про скасування рішення
апеляційного суду. Просить залишити в силі рішення Жовтневого районного суду
м.  Маріуполя Донецької області від 06
грудня 2005 року . Мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішені суду,
чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність чи не достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України та Законом
України «Про внесення змін до  Закону
України  «Про  судоустрій України» щодо забезпечення касаційного

розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Донецької області від 14 лютого 2006 року залишити без змін.