Справа №22ц-808/07                                                     Суддя
першої інстанції Щербина СВ.
5                                                  Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого                                                                         Козаченка
В.І.,

суддів:                                                                         Довжук
Т.С. ,  Лівійського І.В..,

при
секретарі судового засідання Гапєєвої Т.В.,

за
участю: позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  їх
представника ОСОБА_3,  та відповідачки
ОСОБА_6,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 05 грудня 2006 р. за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_4 й ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2006 р. ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_5  звернулись до суду з позовом,  який неодноразово змінювали й
доповнювали,  до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Остаточно
вони просили суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділян­кою шляхом
знесення самовільно зведеного відповідачами сараю та заборони їм утриму­вати на
території спільного двору папуг,  а також
стягнути з відповідачів на їх користь 2170
грн. матеріальних збитків,  3000 грн. моральної
шкоди та судові витрати.

Позивачі
зазначали,  що вони та відповідачі є
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1,  де кожному з них належить певна частка.

Посилаючись
на те,  що в 2005 році відповідачі
самочинно побудували на території спільного двору сараї,  які в технічному паспорті будинку означені
літерами Е-1,  Ц і Т.,
а потім стали використовувати вказані забудови для
утримання й розведення папуг,  чим по­рушили
спокій та права інших співвласників,
позивачі просили задовольнити їх позов.

Рішенням
Заводського районного суду від 05
грудня 2006 р.
вимоги позивачів задо­волені частково. Зобов'язано ОСОБА_4 знести вказані
самовільні забудови. Та­кож з відповідача стягнуто: на користь ОСОБА_1 - 300
грн. моральної шкоди,  1085 грн. витрат
на правову допомогу та судові витрати; на користь ОСОБА_2 -1085 грн. витрат на
правову допомогу.

В решті позовних
вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4,  посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,  що
мають значення для справи,  та порушення
норм матеріального й процесуа­льного права,
просив оскаржене рішення скасувати,
а справу направити на новий розгляд.

Вислухавши
суддю - доповідача
та дослідивши надані сторонами докази,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 є шість
осіб: ОСОБА_7 ,  ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 та ОСОБА_6,  яким належить на праві власності,  відповідно,
3/20,  3/50,  25/100,
15/100,  15/100 і 6/25 частки
вказаного житлового будинку (ах. 7).

05
грудня 2006 р. суд першої інстанції розглянув вказану справу та ухвалив рішення
про часткове задоволення позову у відсутності ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,
і ОСОБА_9,  які взагалі,  всупереч вимогам  ст.  33 та п. 2 ч. 6  ст.  130 ЦПК
України,  не були залучені судом до
участі у справі. Тобто,  спір був
вирішений з порушенням вимог п. 1
ч. 1  ст.  169 ЦПК України.

Згідно
п. 4  ст.  311 ЦПК
України,  рішення суду підлягає
безумовному скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі.

Розглянувши
справу у відсутності вказаних осіб,  суд
неповно вияснив обставини,  які мають
значення для справи. Зокрема:

·
на підставі яких правовстановчих документів
позивачі,  відповідачі та особи,  не за­лучені до участі у справі,  є співвласниками вказаного домоволодіння;

·
яким державним органом,
коли та я якому розмірі за спірним домоволодінням за­кріплена земельна
ділянка про яку йде спір;

-   чи визначався порядок користування указаною земельною
ділянкою.

Вказані обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Крім того,  зазначивши в резолютивній
частині рішення про часткове задоволення

позову
ОСОБА_5 ,  місцевий суд,  всупереч вимогам  ст.  216 ЦПК
України,  не вказав які її вимоги
задоволені,  а в яких - відмовлено. Не
вказав районний суд яким чином вирі­шені позовні вимоги позивачів до ОСОБА_6

Усунути
такі недоліки шляхом ухвалення додаткового рішення теж неможливо,  що відповідно до вимог п. 5  ст.  311 ЦПК України є
самостійною підставою для скасування рішення з направленням справи на новий
розгляд.

Оскільки
суд першої інстанції допустив такі порушення норм процесуального права,  які привели до неправильного вирішення
справи,  то рішення місцевого суду від 05 грудня 2006 р. підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  311,  313 - 315 ЦПК
України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 05 грудня 2006 р. - скасува­ти,  а справу направити для нового розгляду до
того ж суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного суду України протягом двох місяців.