Справа № 2-708/07
Рішення

Іменем України

21 грудня 2007 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої
судді Ведмідської Н.І

при секретарі
Бондар О.О.,

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовомОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства
“Херсонобленерго” в особі Скадовського РЕЗ і ЕМ про  захист прав споживача та  відшкодування   моральної шкоди, -

Встановив:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання
незаконними дій по відключенню житлового будинку  та відшкодуванню  моральної шкоди.

В судовому засіданні пояснив, що
31.03.2000 року ним придбано житловий будинок АДРЕСА_1, в якому
практично не мешкав. В 2004 році працівниками міліції  повернуто електролічильник, який  викрадено
до набуття ним права власності на будинок. 20.09.2004 року ним  здійснено оплату   за заміну вводу кабелю  та відповідачем  встановлено знайдений лічильник з показами
2282 квт, при цьому  будь-які документи
йому не вручено. 29.12.2005 року він звертався
до Скадовського РЕЗ і ЕМ з приводу надання квитанцій на оплату спожитої
електроенергії, однак відповіді не отримав. 13.06.2006 року відповідачем
складено акт про невідповідність встановленого лічильнику, лічильнику внесеному
в комп”ютерну базу.  26.02.2007 року він
повторно звернувся до відповідача з приводу необхідності розрахуватися за
електроенергію, однак  відповідач
повідомив, що  будинок підключено
самовільно та буде відключено. 11.04.2007 року будинок  відключено від енергопостачання, однак на
запит адвоката відповідач повідомив, що будинок відключено   за борги в сумі 6026,22 грн.  Вважає дії відповідача незаконними так як
заборгованості  на вказану  відповідачем суму не мав,  акт від 13.06.2006 року  вказує лише на невідповідність номеру
лічильника, та не містить вказівку на порушення ним  Правил користування електричною енергією. Акт
про відключення будинку не складався, письмового розрахунку  заборгованості не існує. До того ж відповідач
посилається на використання
трансформатору току, якого не існує. Згідно  копії з коп.”ютерної бази  щодо особистого рахунку № 009073 у графі
вказано, що будинок підключено до електромережі, тобто ніхто ніколи його не
відключав. Таким чином, просить визнати дії відповідача  по відключенню будинку незаконними,
зобов'язати підключити будинок до електромережі, укласти з ним договір на
постачання електроенергії, стягнути 10000 грн у вигляді компенсації за завдану
моральну шкоду так як відсутність енергопостачання порушило його звичний спосіб
життя. Стягнути  на його користь судові
витрати.

Представник позивача вважає позов обґрунтованим та просив його
задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що   Скадовський РЕЗ і ЕМ не має  інформації щодо відключення та повторного
підключення будинку  позивача до
енергомережі, таким чином слід вважати, що
він підключився самовільно. Перевіркою встановлено, що підключено не той
лічильник, що було  занесено в базу даних
ще під час попереднього власника. Окрім електронних даних, вони не мають інших
доказів, які  б свідчили про номер раніше
встановленого  лічильника, його
опломбування та  інше.  Окрім цього позивач має заборгованість в сумі
6026,22грн. Нарахування заборгованості здійснено у десятикратному розмірі,
враховуючи наявність трансформатору току. Будь -які докази на підтвердження
наявності у позивача трансформатору току, окрім помітки на особистому рахунку
попереднього власника будинку,  відсутні.
Технічні умови щодо встановлення   вкраденого
лічильника не збереглися.  Акт щодо
відключення   будинку позивача  не складався. Попередження про наявність
заборгованості позивачеві не спрямовувалося так як вважалося, що будинок не
жилий. На ім.”я попереднього власника
таке попередження також не спрямовувалося. Просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи
дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного суду України №5 від.12.04.1996 року „Про практику розгляду цивільних
справ за позовами про захист прав споживачів”, споживачем, права якого
захищаються на підставі  Закону „Про
захист прав споживачів”, є громадянин котрий придбаває, замовляє, або має намір
придбати чи замовити товари, послуги для власних  побутових потреб. Враховуючи, що позивач має
намір укласти з відповідачем  договір на
постачання електроенергії для власних побутових потреб, він вважається в даному
випадку споживачем.

31.03.2000 року
позивачем придбано житловий будинок АДРЕСА_1. Сторони не оспорюють, що будинок
до цього було  належним чином приєднано
до електромережі, однак у зв”язку з викраденням
був відсутній  лічильник.

20.09.2004 року   відповідачем  встановлено повернутий  міліцією
лічильник з показами 2282 квт Цей факт підтверджується наданою
представником відповідача копією з комп”ютерної бази, де вказано, що
будинокАДРЕСА_1 підключено до електромережі. Чому база даних містить таку інформацію,
якщо відповідач вважає підключення
позивача самовільним, представник останнього пояснити не зміг. Таким
чином, суд погоджується з доводами позивача, що підключення до електромережі не
було самовільним, а ненадання позивачеві
будь-яких документів з приводу підключення лічильника є  питанням
додержання працівниками РЕС посадових інструкцій.

Працівниками відповідача  періодично
знімалися покази лічильника, про що свідчать підписи позивача у відомостях.
Квитанції щодо сплати за спожиту електроенергію позивачеві не спрямовувалися,
що унеможливлювало здійснення позивачем розрахунку.  Останні показання згідно відомості становлять
3559 Квт.  Таким чином, позивачем
спожито  фактично  1277 квт. Якщо рахувати за існуючим тарифом,
то заборгованість  складатиме лише  311 грн.

Позивач неодноразово звертався з
приводу розрахунку   до
відповідача 12.09.2004 року, 26.02..2007 року, що підтверджуються копіями
рекомендованих  листів. При цьому
повідомляв про зміну власника будинку.

Згідно
акту від 13.06.2006 року  при
перевірці будинку АДРЕСА_1 виявлено , що номер лічильника не відповідає  занесеному
в базу комп'ютера,  однак
будь-якого  припису позивачеві  не зроблено.

11.04.2007 року
будинокАДРЕСА_1   відключено
відповідачем  від енергопостачання.

Представник  відповідача
в судовому засіданні визнав, що
акт про відключення будинку, який є підставою для відключення споживача
від електромережі в даному випадку  не
складався.

Пунктом
53 Правил користування електричною енергією передбачено, що у разі виявлення
порушення  споживачем правил користування
електроенергією, у тому числі розкрадання електричної енергії, складається акт.
Один примірник вручається споживачу. На підставі  акта енергопостачальник має право відключити
споживача від електропостачання.

Згідно акту перевірки встановлений
лічильник не відповідає вкраденому, однак окрім коп.”ютерних даних будь-яких
документів з приводу  раніше
встановленого на будинку  лічильника,
його опломбування,   відповідачем не
надано, тоді як  відповідно до п.10
Правил користування електричною енергією для населення, у разі встановлення
приладу обліку на об”єкті споживача енергопостачальник складає акт про
збереження пломб у двох примірниках.

Представник
відповідача  посилається на
заборгованість позивача на суму6026 грн.22 коп., яку нараховано в
десятикратному розмірі так як позивачем наче б то використовується
трансформатор току, однак в судовому засіданні з”ясовано, що письмового
розрахунку заборгованості не існує. Позивач заперечує проти користування
трансформатором току. Напис зроблений на особистому рахунку, не
підтверджений  актом встановлення
трансформатору, технічними документами на прилад не може вважатися належним
доказом. Інших доказів не надано. Таким чином, посилання відповідача на наявність
заборгованості з урахуванням трансформатора в судовому засіданні не знайшло
свого підтвердження та не може  вважатися
підставою для відключення позивача від електромережі. Так як письмового
обґрунтованого розрахунку боргу не існує, це унеможливлює звернення
позивача  з вимогою щодо визнання його
недійсним.  Суд вважає
необґрунтованими  доводи представника
відповідача  про те, що позивач
особисто  не повідомлявся про наявність
заборгованості так як не вважався
абонентом. При цьому представник відповідача  визнав, що такі попередження не спрямовувалися
й на ім”я попереднього власника будинку, який на його думку був абонентом.
Таким чином, на адресу  будинкуАДРЕСА_1,
взагалі не спрямовувалися будь-які повідомлення з приводу заборгованості.

На думку суду комп”ютерні дані не підтверджені  письмовими носіями не можуть бути належними
доказами, так як  неможливо встановити
їх  джерело.

Так, згідно з наданими   представником  відповідача
копіями комп”ютерної бази,
показники спожитої енергії за адресою позивача з 01.01.2000 року до
07.08.2005 року становить 22880 Квт/год на
суму 3569 грн.28 коп., однак
згідно з копіями відомостей покази лічильника з 10.2004 року до
07.08.2005 року становлять лише  2288
квт/год.     Суд погоджується з позивачем,
що покази лічильника повинні підтверджуватися підписом  споживача. Представник відповідача не
пояснив, чому до комп'ютерної бази заборгованість  за будинкомАДРЕСА_1 було внесено лише
30.03.2007 року та на якій підставі.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про встановлення попередньому
власникові саме лічильника, який вказано в комп'ютерній базі. Таким чином,  посилання
відповідача на  акт про
встановлення невідповідності вкраденого та встановленого  лічильників необхідно вважати  необґрунтованими. За встановлених обставин
сам по  собі  акт  не
є підставою для відключення споживача від електромережі, тому  вимога щодо
визнання його недійсним  не
заявлялася.

Відповідно
до  п.17 Правил, у разі пошкодження ,
втрати приладу обліку з вини споживача він відшкодовує затрати. В інших випадках  перевірка, заміна пошкодженого або втраченого
приладу обліку здійснюється за рахунок енергопостачальника.

Враховуючи,
що представник відповідача не оспорює факт викрадення лічильника  будинкуАДРЕСА_1 , до того ж позивач
неодноразово звертався  до відповідача
12.09.2004 року, 26.02..2007 року, відповідач
мав   за власний  рахунок здійснити   заходи які вважає за необхідні  для поновлення  енергопостачання будинку та належного обліку
електроенергії, тобто встановити прилад обліку та укласти договір на постачання
електроенергії.

Представник відповідача підтвердила
доводи позивача про те, що  попереднім
власником будинок було належним чином підключено до електромережі.

Згідно п.7 Правил користування електричною енергією для населення, новий
власник житлового будинку повинен звернутися до електропостачальника для
укладення договору про користування електричною енергією. Після чого
електропостачальник в протягом  3-х днів
в місті підключає будинок споживача до електропостачання.

Відповідно до ч.3п.3 Правил  користування електричною енергією для
населення, енергопостачальник, що здійснюють постачання електроенергії на
закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об”єкти якого
розташовані на цій території, в укладанні договору про користування електричною
енергією.

Судом встановлено, що позивач неодноразово повідомляв відповідача про зміну
власника будинку,  пропонував
розрахуватися за спожиту енергію, тобто фактично укласти договір, однак
відповідач від цього ухилився та відключив будинок від електромережі.

Відповідно до ст.714 ЦК
України, за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу
одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні(споживачеві,
абонентові) енергетичні ресурси, передбачені договором, а  споживач зобов”язується оплачувати вартість
прийнятих ресурсів, дотримуватися передбаченого договором режиму їх
використання.

Необхідною умовою договору є
наявність технічних передумов, тобто наявність у покупця енергетичних мереж, що
можуть бути підключені до мереж енергопостачальної організації та  приладів обліку.

За своєю суттю договір на постачання енергетичних ресурсів
є публічним договором.

Відповідно до ч.4ст.633 ЦК України, підприємець не має
права відмовитися від укладання
публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві
відповідних товарів(робіт, послуг)

Таким чином,
відмова суб”єкта підприємницької діяльності від укладання публічного
договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних
товарів є незаконною та надає споживачеві право вимагати спонукання до
укладання такого договору. При цьому на суб”єкт підприємницької діяльності
покладється обов'язок доведення відсутності у нього можливості надати товар.

Відповідно до статей 17, 21 закону «Про
захист прав споживачів»,  за всіма
споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб. Права
споживача вважаються порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не
може відмовитися, а отримати може тільки у одного виконавця, виконавець
нав'язує такі умови послуги, які ставлять споживача в нерівне положення в
порівнянні з іншими споживачами.

Таким чином, враховуючи, що
відповідачем не надано суду належних доказів щодо обґрунтування законних
підстав відключення будинку позивача від енергопостачання, будь-то  нарахування відповідно до вимог закону
заборгованості за спожиту енергію або факт
самовільного підключення, відсутність акту про відключення будинку,  суд вважає, що  відповідач незаконно відключив
будинокАДРЕСА_1 від енергопостачання.  В
цій частині позов підлягає задоволенню.

Однак
враховуючи, що  позивачем не надано
доказів  щодо  заподіяння
йому моральної шкоди та
обґрунтування розміру компенсації, суд вважає позовні вимоги про
стягнення з відповідача компенсації за завдану моральну шкоду в сумі  10000грн. необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 212-215, 226-227
ЦПК України суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати незаконними дії відкритого акціонерного  товариства “Херсонобленерго” по відключенню
від енергопостачання будинкуАДРЕСА_1, м.Скадовська Херсонської області.

Зобов'язати відкрите акціонерне
товариства “Херсонобленерго”
укласти з ОСОБА_1договір на постачання електричної енергії на умовах типового
договору та підключити   будинокАДРЕСА_1,
м.Скадовська Херсонської області до електричної мережі Скадовського РЕЗ і ЕМ.

В задоволенні вимоги щодо стягнення компенсації за завдану моральну шкоду
відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства “Херсонобленерго” р/р 1187 у Промінвестбанку
м.Херсона ,МФО 352286 на користь ОСОБА_1, державне мито в сумі 8 грн.50коп.,
витрати пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи в сумі
7грн.50 коп. та частково витрати на правову допомогу в розмірі 450 грн.,

Рішення може бути оскаржене
позивачем протягом 20 днів до Апеляційного суду Херсонської області після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів
з моменту проголошення рішення до Скадовського районного суду.

Суддя                                                                                                                                          Ведмідська
Н.І.