Справа 22ц - 890/ 2007 р.                      Головуючий в
1-ій інстанції Бечко Є.М.
цивільна.                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 року.                       Апеляційний суд
Чернігівської області

в
складі: головуючого - судді Смаглюк Р.І., суддів Зінченко С.П., Редьки А.Г.,

при секретарі
Вареник О.М.,

з участю
позивача, відповідачів, їх представника,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської
області в м. Чернігові апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 5 квітня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні власністю, виселення, -

встановив:

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати вказане рішення в
зв"язку з невідповідністю висновків суду матеріалам справи та неправильним
застосуванням матеріального закону і постановити нове рішення про відмову в
позові.

В листопаді 2006 року
позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити з його
квартири АДРЕСА_1 його
доньок ОСОБА_1 та ОСОБА_3
та внука ОСОБА_2 та заборонити
без його згоди перебувати їм в його помешканні, тому що вони самовільно
вселилися до належної йому на праві приватної власності квартири, не платять за
квартиру та комунальні послуги, не надають матеріальної допомоги, чим ставлять
його в скрутне матеріальне становище, оскільки він є інвалідом другої групи,
отримує пенсію в сумі 392
грн. 18 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 5 квітня 2007 року позов
задоволено, відповідачів виселено без надання іншого жилого приміщення з
квартири АДРЕСА_1 та
заборонено перебування в цьому приміщенні без згоди власника ОСОБА_4 Суд першої
інстанції встановив, що вказана квартира належить позивачу на праві приватної
власності, відповідачі не проживають за місцем реєстрації в с Вертїївка
Ніжинського району. Відповідно до ст.  391
ЦК України

власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном. Тому відповідачі підлягають виселенню з квартири
позивача з забороною без дозволу власника перебувати у вказаній квартирі. З
відповідачів стягнуто солідарно 7
грн. 50 коп. на
користь позивача витрат по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду
справи, 8 грн. 50 коп. на користь
держави судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати вказане рішення і
постановити нове про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Матеріалами
справи підтверджується, що вони постійно проживали з батьком в спірній
квартирі, за місцем реєстрації вони ніколи не проживали, бо це дачний будиночок
батька і фактично він в ньому проживає, суд вийшов за межі позову і розглянув
не заявлені вимоги щодо усунення перешкод в користуванні квартирою, розглянув
справу в відсутності відповідачів, з яких відповідачка ОСОБА_1 перебувала в
лікарні і зверталася до суду про відкладення справи слуханням. її клопотання
було задоволено і слухання справи відкладено на 10 травня 2007
року, але в подальшому без відома їх, як сторони, було 5 квітня 2007 року
постановлено рішення. Таке рішення є незаконним, тому що не відповідає
встановленим судом обставинам справи і матеріальному закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,
що вона підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в попередньому судовому засіданні 29 січня 2007 року справа була
призначена в судовому засіданні на 11
год. 20 березня 2007
року / л.с.39-41/. В судовому
засіданні 20 березня 2007 року була
задоволена заява відповідачки ОСОБА_1 про відкладення справи слуханням в
зв"язку з її хворобою на 11
год. 30 хв. 10
травня 2007 року
/л.с.44/. В матеріалах справи відсутні дані щодо того, яким чином справа була
призначена до слухання на 10
год. 5 квітня 2007
року, крім розписки позивача про цю дату розгляду справи / л.с. 46/. Таким чином,
відповідачі не були належним чином повідомлені про час розгляду справи 5 квітня 2007 року. Вказівка в
протоколі судового засідання від 5
квітня 2007 року про
те, що вони належним чином сповіщені, але даних про вручення повісток нема,
матеріалами справи не підтверджена.

Відповідно до п. З ст. 311
ЦПК України таке порушення вимог закону є безумовною підставою для
скасування рішення суду та направлення справи на новий судовий розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги: щодо невідповідності
висновків суду встановленим обставинам, виходу за межі позовних вимог,
неправильного застосування норм матеріального права - підлягають
перевірці під час нового розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 303,
307, п. 3 ст.
311, 313-315, 317, 319 ЦІЖ України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 5 квітня 2007 року скасувати.
Справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
проголошення.