УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2007р.                                                                      м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                                                    Беркій
О.Ю.,

суддів                                                                                Матківського
Р.Й., Шишка А.І.

секретаря                                                                          Юрків
І.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Управління пенсійного фонду в м.Івано-Франківську про встановлення факту не
зайняття підприємницькою діяльністю, з участю: апелянтки ОСОБА_1

встановила:

В березні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою
про встановлення факту не зайняття підприємницькою діяльністю.

Заяву мотивувала тим, що в березні 2005 року у відділі
державної реєстрації Івано-Франківської міської ради нею була заповнена
реєстраційна картка та сплачено реєстраційний збір для реєстрації її як
суб'єкта підприємницької діяльності. Однак, за декілька днів їй прийшлося
відмовитися від наміру здійснення підприємницької діяльності. Факт не зайняття
підприємницькою діяльністю підтверджується тим, що вона не отримувала свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, тобто документу, який
засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру і надає право розпочати
підприємницьку діяльність. Встановлення даного факту їй необхідне для підтвердження
права на достроковий вихід на пенсії відповідно до п."г" ст.26 Закону
України " Про зайнятість населення ".

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 березня
2007 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту не зайняття
підприємницькою діяльністю відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій
посилаються на те, що справа судом розглянута з порушенням норм процесуального
права, зокрема судом постановлено судове рішення в попередньому судовому
засіданні. Ухвалюючи рішення в попередньому судовому засіданні судом не
виконано вимоги цивільного судочинства щодо судового розгляду справи відповідно
до глави 4 розділу З ЦПК України і тому таке рішення не може вважатися
ухваленим на основі повного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього
з'ясування всіх обставин справи. Крім того, судом не правильно застосовано
норми матеріального права, оскільки жодна із статей Закону України " Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" не
визначає можливості та порядку встановлення державним реєстратором факту чи
займається фактично фізична особа підприємницькою діяльністю. Просить рішення
суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримала по вищенаведених мотивах.

Представник Управління пенсійного фонду в
м.Івано-Франківську в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце
судового розгляду належним чином повідомлявся.

Справа № 22-ц-571/2007р.                           Головуючий
у 1 інстанції Антоняк Т.М.

Категорія 54                                                   Доповідач
Беркій О.Ю.

2

Вислухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що нормами Закону України " Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено
можливість та порядок підтвердження чи спростування фактів щодо зайняття підприємницькою
діяльністю, а тому встановлення юридичного факту, що ОСОБА_1 не займалася
підприємницькою діяльністю не повинно проводитись в порядку цивільного
судочинства.

Проте при вирішенні заяви, суд першої інстанції правильно
встановивши, що такі факти не встановлюються в порядку цивільного судочинства,
не закрив провадження по справі, а постановив рішення, чим порушив норми
процесуального права.

Так, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути розглянуті факти, від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено
іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 10 березня
2005 року рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №
454120 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. Постановою
господарського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2007 року державну
реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
припинено у зв'язку з неподанням протягом року органам державної податкової
служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до
Закону.

Оскільки Законом України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено порядок
підтвердження чи спростування фактів щодо зайняття підприємницькою діяльністю
фізичними особами, то встановлення факту не зайняття підприємницькою діяльністю
не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває
провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним оскаржуване рішення підлягає до
скасування із закриттям провадження по справі з підстав, передбачених ч.1
ст.205 ЦПК України.

Керуючись
ст. ст. 307,
310, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 21 березня
2007 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з часу набрання нею законної сили.