Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
у першій інстанції Завгородня Л.М.
Категорія 30                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 червня 2007
року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого
-  Єфімової В.О.

суддів                                      -  Водяхіної Л.М., Сундукова В.М.

при
секретарі   - Машкової С.Г. за участю -
Терепітько В.К.

та представника
позивача - Єфремової Л.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Муссон»
на рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 26 лютого
2007 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Муссон» до ОСОБА_1 про виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2005 року Відкрите акціонерне товариство «Муссон»
(далі - ВАТ «Муссон»)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про його виселення з кімнати
АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач незаконно поселився у спірну
кімнату.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 26 лютого 2007 року у
задоволені позову ВАТ «Муссон»
відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити нове про задоволення позову в повному
обсязі. Вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Вказує, що висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи і є необґрунтованими.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ВАТ «Муссон» на рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 26 лютого 2007 року
підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановляючи
рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач на законних
підставах вселився у спірне житлове приміщення та не втратив право користування
ним. В зв'язку з чим позов ВАТ «Муссон»
задоволенню не підлягає.

З такими
висновками суду погоджується судова колегія.

З
матеріалів справи, пояснень сторін та свідків вбачається, що згідно сумісному
рішенню адміністрації і профспілкового комітету

позивачу в
1977р. відповідачем було надано місце у вищезгаданому гуртожитку в кімнаті
АДРЕСА_2/ але; на момент поселення, місця в даній кімнаті не було і він був
поселений комендантом в кімнату АДРЕСА_3, а в 2000р. з відома адміністрації був
переселений в кімнату АДРЕСА_1, де проживає по теперішній час
(а.с.13-14,19,27,45,105-106) .

Крім
того, відповідач більш 10 років працював в ВАТ «Мусон», що також є підставою
для його мешкання в гуртожитку. Відповідно до ст. 125 ЖК України, відповідач не
може бути виселений з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення,
оскільки він пропрацював у позивача більш 10 років(а.с.35).

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і є необґрунтованими.

Таким
чином, судова колегія вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим,
відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у відповідності
до ч.1 ст.308 ЦПК України підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства «Муссон»
- відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 26 лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Муссон» до ОСОБА_1 про виселення -
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.