№22-6248                                          головуючий
в 1-й інстанції Літвіна Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року Колегія суддів Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Остапчука Д.О.

суддів: Барановської Л.В.,  Мараєвої
Н.Є.

при секретарі
Тороп Л.В.

у
відкритому судовому засіданні в м. Києві розглянула апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «Фенікс» на ухвалу Солом'янського
районного суду м.  Києва від 30 травня
2007 року в справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Страхова
компанія «Фенікс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Солом»янського районного суду м. Києва від 30 травня 2007 року позовну заяву
повернуто позивачу для подання до належного суду.

В
поданій апеляційній скарзі ЗАТ «Страхова компанія «Фенікс» зазначену ухвалу
вважає незаконною,  просить її
скасувати,  питання прийняття позову
передати на новий розгляд. Зазначає,  що
суддя повертаючи позовну заяву про відшкодування шкоди в порядку регресу з підстав
її непідсудності Солом»янському районному суду м. Києва,  не звернув уваги на те,  що в даному випадку позивач має право вибору
підсудності у відповідності з вимогами
ст. 110 ЦПК України.

Перевіривши
обґрунтованість та законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що вона не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Повертаючи
дану позовну заяву для подання до належного суду,  суд виходив з того,  що справи даної категорії мають розглядатись
за місцем знаходження відповідача.

Такий висновок
грунтується на законі та фактичних обставинах справи.

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
звернувся до Солом»янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1. про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Обґрунтовуючи
свій вибір про підсудність цієї справи Солом»янському суду м. Києва,  посилався на те,  що справи даної категорії у відповідності з
вимогами ч.б  ст. 110 ЦПК України можуть
розглядатись як за місцем знаходження відповідача,  так і за місцем заподіяння шкоди.

В той же час положення ч.б
ст. 110
ЦПК України стосуються справ
про відшкодування прямої дійсної шкоди і не застосовуються -до
правовідносин,  що виникли з обов»язку по
відшкодування страхових витрат в порядку регресу.

З
врахуванням наведеного підсудність даної справи визначається загальними
правилами,  а саме статтею 109 ЦПК
України,  якою передбачено розгляд таких
позовів в суді за місцем проживання відповідача.

Оскільки
місцем проживання відповідача є село Вотилівка,
Лисянського району Черкаської області,
то суд правильно повернув зазначену позовну заяву для подачі до суду за
місцем проживання відповідача.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і на законність оскаржуваної
ухвали не впливають.

. Ухвалу постановлено з дотриманням норм
процесуального права,  тому підстави для
її скасування відсутні.

Керуючись  ст. 303, 304, 307, 317, 218 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Фенікс»
відхилити,  а ухвалу Солом'янського
районного суду м.  Києва від ЗО травня
2007 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак

може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом

двох
місяців.