Справа № 22-ц-1112 2007р.             Головуючий у 1-й інстанції     Разумова І.Є.
Категорія 5                                         Суддя-доповідач                         Смирнова Т.В.
УХВАЛА

іменем України

04 вересня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області у складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів -
Ільченко О.Ю., Семеній Л.І.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

та осіб, які
приймають участь у справі - апелянта ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду від 27 червня 2007 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3

про виділ частки
з майна, що є у спільній частковій власності

і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3,

про стягнення витрат на поховання, благоустрій будинку та повернення боргу,
-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 1/3 будинку по АДРЕСА_1він успадкував після смерті
батька, але не може користуватися своєю частиною, так як відповідачки (друга
дружина батька і донька від другого шлюбу) перешкоджають йому в цьому. Тому
просив провести реальний розподіл домоволодіння по другому варіанту
будівельно-технічної експертизи та стягнути з відповідачок компенсацію за зайве
отриману ними частину домоволодіння та судові витрати.

ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом про стягнення з
ОСОБА_2 1/6 витрат, зроблених нею в спірне домоволодіння, повернення 6000 грн.
боргу, повернення 1/3 частини витрат на поховання. Свої вимоги обґрунтовувала
тим, що перебувала з померлим ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду на
користь першої дружини з ОСОБА_4 було стягнуто 1000 крб. компенсації за ремонт
та добудову спірного домоволодіння.

Позивачка стверджує, що її чоловік позичав кошти для
виплати цієї компенсації бувшій дружині, а борг вони з чоловіком виплачували за
спільні кошти, що становить на теперішній час 6000 грн.

Крім того, позивачка зазначала, що під час шлюбу вони з чоловіком виконали
роботи по впорядкуванню та ремонту будинку, тому просила стягнути з відповідача
відповідну компенсацію у розмірі 2 766 грн., а також просила стягнути 1/3
частину витрат на поховання, що становить 941 грн.

Також просила
стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, понесені нею.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 27 червня 2007 року позов
ОСОБА_2 задоволено повністю.

Судом вирішено розділити домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1по другому
варіанту судово-технічної експертизи.

Виділено ОСОБА_2 першу частину, що складає 33/100 частин домоволодіння,
загальною вартістю 14 428 грн., визнано за ним право власності на дану частину
домоволодіння.

Виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 другу частину, що складає 67/100 частин
домоволодіння, загальною вартістю 29 088 грн., визнано за ними право власності
на дану частину домоволодіння.

Зобов'язано ОСОБА_2
в строк до 27 жовтня 2007 року пробити дверний проріз з комори 1-2 до веранди
1-3 та зробити перегородку в коморі 1-2.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 78
грн. компенсації за зайве отриману частину домоволодіння, а також стягнуто на
його користь з кожної з них по 151 грн. 48 коп. судових витрат, та в прибуток
держави по 1 грн. 64 коп. державного мита з кожної.

Зустрічний позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 941 грн. витрат на
поховання та поминки спадкодавця, 1166 грн. 33 коп. на упорядкування та ремонт
жилого будинку, 608 грн. 11 коп. судових витрат, а всього 2715 грн. 44 коп., в
прибуток держави 1 грн. державного мита.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

При вирішенні справи суд виходив з того, що позов ОСОБА_2
про реальний розподіл домоволодіння і виділення йому 1/3 частини відповідачки
визнали, також вони погодились з другим варіантом судово-технічної експертизи.

Щодо задоволення зустрічних вимог ОСОБА_1, то суд виходив
з того, що витрати на поховання ОСОБА_2 визнав, вимоги щодо сплати боргу за
рахунок спільних з чоловіком кошті позивачка не підтвердила доказами, а вимоги
про стягнення витрат по на упорядкування та ремонт

будинку   суд
задовольнив   в   частині
тих  робіт,   які
відносяться   до капітального
ремонту згідно висновку експерта.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду першої інстанції в частині відмови їй у позові про стягнення боргу та
стягнення витрат на ремонт, благоустрій та впорядкування домоволодіння. Просить
ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 1731 грн. витрат
на ремонт та благоустрій будинку та частину боргу у розмірі 1000 грн.

При цьому апелянт зазначає, що суд неправомірно не прийняв до уваги
свідчення свідка ОСОБА_5 про сплату після 1986 року апелянткою разом з
чоловіком боргу за рахунок спільних коштів.

Крім того, апелянт вважає, що роботи по благоустрою будинку були не
поточним ремонтом, а роботами, які значно збільшили вартість і якість будинку,
а тому вважає, що суд безпідставно зменшив суму компенсації.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення
апелянта ОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти
доводів скарги позивача ОСОБА_2,
колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду
- залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_4 25 січня 2002 року
із заявами про прийняття спадщини звернулися його син від першого шлюбу ОСОБА_2, дружина ОСОБА_1
та донька ОСОБА_3

ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину на
1/3 частину спадкового майна, що складається з жилого будинку з надвірними
будівлями в АДРЕСА_1, а 2/3 частини спадкового майна залишені відкритими для
інших спадкоємців (а.с.18).

В частині реального розподілу домоволодіння, виділення
позивачу ОСОБА_2 1/3 частини домоволодіння та варіанту розподілу рішення
сторонами не оскаржується.

Доводи
апелянта стосовно необхідності стягнення з ОСОБА_2 частини боргу колегія суддів
вважає необгрунтованими з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, грошова компенсація за
ремонт та добудову спірного домоволодіння у розмірі 1000 крб. була стягнута з
ОСОБА_4 на користь його колишньої дружини ОСОБА_6 рішенням
Конотопського міського суду від 5 лютого 1984 року (а.с.40).

Шлюб між ОСОБА_4 та його другою дружиною, апелянтом ОСОБА_1, було укладено
29 листопада 1986 року (а.с.43).

Апелянт ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному
суді не надала доказів про те, що ОСОБА_4 для виплати компенсації своїй
колишній дружині брав гроші в борг, і що цей борг було сплачено вже після 1986
року за рахунок спільних коштів подружжя.

Крім того, у відповідності до ст. 557 ЦК
України від 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, кредитори
спадкодавця мають право заявити свої претензії спадкоємцям протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_1 не дотрималася цього правила, а тому втратила свої права на вимоги
(ч. З ст. 557 ЦК України
від 1963 року).

Колегія суддів бере до уваги ту обставину, що апелянт ОСОБА_1 взагалі не є
стороною зазначеного нею договору позики, а сторони договору не оспорювали цей
договір.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, і колегія суддів
погоджується з цим, що за нормами цивільного закону, який діяв на час укладення
договору позики (ст. 375, 376 ЦК
України від 1963 року), договір позики на суму понад 50 карбованців повинен
бути укладений у письмовій формі. Будь-яких письмових доказів апелянтом не
надано, а підтвердження чи заперечення грошового зобов'язання шляхом свідоцьких
показань не допускається.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно виключив з
підрахунку вартості впорядкування та ремонту будинку окремі види робіт, колегія
суддів не може прийняти до уваги, оскільки апелянтом не надано висновку
відповідного спеціаліста чи висновку експертизи про те, що зазначені апелянтом
роботи відносяться до капітального, а не до поточного ремонту.

Таких доказів апелянтом не надано, а пояснення експерта
про те, які роботи відносяться до капітального ремонту, в які - до поточного
(а.с.180), апелянтом не спростовано.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно
з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, надав правильну оцінку
доказам по справі та правильно вирішив спір, а тому відсутні підстави для
скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
303, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду від 27 червня
2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.