Справа
№ 22-ц - 868/07                                  Головуюча
суду 1 інстанції
41                                                    Доповідач
апеляційного суду  Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

25  травня 2007 року  колегія суддів       судової     палати
в  цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області у складі: головуючого  -
ПаліюкаВ.П.,  суддів - Шолох З.Л.,  Лівійського І.В.,  при секретарі судового засідання - Негрун
І.О.,  розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м.  Миколаєві
цивільну  справу  за апеляційною скаргою

директора
товариства з обмеженою відповідальністю „Вознесенська протиерозійна

станція"
на      рішення    Вознесенського      міськрайонного суду    Миколаївської області      від 14
лютого    2007 року у справі за

позовом
ОСОБА_1     до     товариства
з   обмеженою   відповідальністю „Вознесенська протиерозійна
станція" (далі - товариство)  про стягнення заборгованості по заробітній
платі та моральної шкоди,

встановила:

З
березня 2005 року
ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до
товариства про стягнення заборгованості по заробітній платі з врахуванням
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди.

Позивачка
зазначала,  що знаходилася з відповідачем
у трудових відносинах з 29
жовтня 2003 року.
Наказом № 48 - к від 9 листопада 2004 року була
звільнена з посади головного бухгалтера за згодою сторін.

Однак,  роботодавець не здійснив з нею повного
розрахунку. За період з 1
серпня по 9 листопада
2004 року
заборгував 2 266,  28 грн.,  а також не виплатив 565, 04 грн. компенсації
за невикористану відпустку.

Посилаючись
на ці обставини та вимоги  ст.  116
КЗпП України,  позивачка просила
стягнути з відповідача зазначену заборгованість,  а також 1000
грн. моральної шкоди,  посилаючись на
спричинені їй душевні страждання.

В
судовому -засіданні позивачка зменшила позовні вимоги лише в частині стягнення
заборгованості по заробітній платі та остаточно просила стягнути з відповідача
на її користь 1 866, 28 грн.
заборгованості по заробітній платі,  565, 04 грн. компенсації
за невикористану відпустку,  1000 грн. моральної
шкоди.

Справа судами
розглядалася неодноразово.

Останнім
рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з товариства на користь ОСОБА_1  1
866, 28 грн. заборгованості по заробітній платі,  565,
04 грн. компенсації за невикористану відпустку та 250 грн. судових
витрат. Відмовлено у задоволені позовних вимог про відшкодування моральної
шкоди.

В
апеляційній скарзі представник відповідача,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне
з'ясування судом обставин справи,
просила скасувати рішення суду та справу направити на новий розгляд.

Заслухавши
суддю - доповідача,  сторони,
перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія судців вважає,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Суд
повно та всебічно дослідив обставини спору,
дав належну оцінку зібраним доказам по справі та прийшов до вірного висновку
про наявність у товариства заборгованості по заробітній платі перед
позивачкою,  а тому обгрунтовано,  у відповідності до вимог  ст.  116 КЗпП
України,  стягнув на її користь 2 431, 32 грн. цієї
заборгованості з врахування компенсації за невикористану відпустку.

Посилання
представника відповідача в апеляційній скарзі на те,  що місцевий суд,  на її думку,
безпідставно не прийняв до сумісного розгляду зустрічний позов
товариства до ОСОБА_1  про відшкодування
шкоди,  не спростовує вищезазначеного висновку
суду,  а також не порушує право
товариства на звернення до суду після усунення недоліків зустрічного позову.

Враховуючи
викладене,  не вбачається підстав для
скасування рішення місцевого суду,
постановленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,
308,  315 ЦПК
України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю
„Вознесенська протиерозійна станція" відхилити,  а рішення Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 14
лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців   з дня його проголошення.