Справа № 22-8695
інстанції - Шостак О.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого -
Семенюк Т.А.

Суддів - Усика
Г.І., Ратнікової В.М.

при секретарі - Гайдай І.М.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
- представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 7
серпня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Київське
міське управління юстиції про визнання договору довічного утримання недійсним,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 7 серпня 2007 року позов залишено
без задоволення.

ОСОБА_1 -
представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить
рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та процесуального права, судом дана неправильна
оцінка зібраним доказам, що призвело до необгрунтованого і невірного рішення.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та
матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача,
посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що між ними укладено договір
довічного утримання, однак, в зв'язку з невиконанням відповідачем умов даного
договору, просила розірвати договір довічного утримання.

Відмовляючи
у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не
доведено невиконання з боку відповідача договору довічного утримання, в той час
як відповідача надав суду всі докази виконання договору.

Проте, з таким
висновком суду погодитись не можна.

Як
вбачається з матеріалів справи, 5 жовтня 2006 року між сторонами був укладений
договір довічного утримання, відповідно до якого ОСОБА_2 передає у власність
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, в свою чергу ОСОБА_3 зобов'язується довічно
утримувати ОСОБА_2, надаючи їй комплекс послуг, згідно щомісячних замовлень, та
зберігаючи їй право пожиттєвого безкоштовного проживання у вказаній квартирі.
Сторони визнали вартість матеріального забезпечення ОСОБА_2 в сумі 500 гривень
щомісячно та збільшення цієї суми у випадку інфляції.

Відповідно
до ст. 755 ЦК України
договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від
його

вини;
на вимогу набувача.

В судовому засіданні
встановлено і це не заперечується сторонами, э січня 2007 року позивачка не допускала відповідача в
квартиру, відмовлялась від його допомоги, а з березня 2007 року встановила в
квартирі додатковий замок, ключ від якого відповідачу не передавала.

Судом
також встановлено, що при госпіталізації 06.03.2007 року ОСОБА_2 була брудна, з
неприємним запахом, в зв'язку з чим було проведено спеціальну санітарну
обробку.

Недбале
виконання відповідачем своїх обов'язків за договором підтверджується також
показаннями свідків - мешканців будинку АДРЕСА_1, - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Колегія
суддів критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7, яка є дружиною відповідача
і зацікавлена у вирішенні спору на його користь.

Також
колегія суддів не може прийняти до уваги й фіскальні чеки на придбання
продуктів харчування та ліків, оскільки з них не вбачається, що продукти та
ліки придбавались саме для позивачки.

Відповідно
до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність
кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов висновку про
відмову у задоволенні позову без належної оцінки наданим доказам та
встановленим в судовому засіданні обставин.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають
задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 7 серпня 2007 року скасувати,
постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_2
задовольнити.

Договір
довічного утримання від 5 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
З Київською державною нотаріальною конторою під реєстровим номером 3-1834
розірвати, квартиру АДРЕСА_1 повернути ОСОБА_2.

Рішення
набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.