Справа № 22Ц-1319/2007 р.                                    Головуючий
в 1 інстанції Саган В.М.
Категорія 40                                                                                 Доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня      2007 року    колегія судової палати    в цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого      Лащенка В.Д.

суддів         Корзаченко І.Ф.,
Яворського М.А.,

при
секретарі     Муханько О.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного міжнародного аеропорту
«Бориспіль» про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Державного
міжнародного аеропорту "Бориспіль " про поновлення на роботі та
відшкодування моральної шкоди. Позов обґрунтовувала тим, щотзбна працювала в
Державному міжнародному аеропорту "Бориспіль прийомрздавальником. 17
жовтня 2006 року її неправомірно звільнено з роботи на підставі ч.2 ст.41 КЗпП
у зв"язку з втратою довір'я. Просила поновити її на роботі та стягнути з
відповідача на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2007 року
ОСОБА_1. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення
суду з підстав невідповідності висновків суду обствинам справи.

Апеляційну
скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1. працювала в аеропорту
"Бориспіль" прийомоздавальником служби поштово-вантажного
обслуговування (СПВО). 1 лютого 1996 року уклала з відповідачем договір про
повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених їй цінностей.
26.08.2006 року вона працювала в зміні №2 з 08.00 год. до 20.00 год. на складі №1
"Лімекс" (митна зона по зберіганню матеріальних цінностей).
30.08.2006 року виявилось, що вантаж, який зберігався в митній зоні, був
виданий вантажоотримувачу з актом про пошкодження упаковки і недостачі вмісту.

Службовим розслідуванням встановлено, що засоби відеоспостереження СТЗ №1
за 24.08.2006 року зафіксували прииомоздавальників ОСОБА_2. та ОСОБА_3, які
неодноразово мали доступ до вмісту пошкодженого вантажу ТОВ "Мегасервіс
плюс", який знаходився на СТЗ №1 на окремому піддоні та перебував під
митним контролем.

На початок
зміни 26.08.2006 року СТЗ №1 не
був опломбований, а
журнал прийому-передачі змін у складі був відсутнім. Незважаючи
на це, та не доповівши керівництву СПВО, прийомоздавальник СПВО ОСОБА_4.
самостійно відкрила СТЗ №1 і зміна СПВО приступила до роботи. Особистих речей
працівники зміни СПВО до складу не заносили.

Засабами відеоспостереження СТЗ №1 за 26.08.2006 року зафіксовано, що
прийомоздавальник ОСОБА_4. в 09.47 год.
підійшла до столу, де знаходився вантаж, що перебував під митним контролем,
взяла коробку зі столу та пішла за приміщення побутової кімнати
прииомоздавальників в зону, недосяжну для відеокамер.

Через декілька хвилин в СТЗ №1 зайшли прийомоздавальники ОСОБА_5 ОСОБА_1.
та водій навантажувача ОСОБА_6
ОСОБА_6. взяв зі столу №1 вантаж,
який перебував під митним контролем, за допомогою оператора ВРК ОСОБА_7., в
присутності ОСОБА_4. та ОСОБА_5., навантажили його на візок в два ряди та
відвезли вантаж за приміщення побутової кімнати прииомоздавальників в зону,
недосяжну для відеокамер. Близько 30 хв. вантаж перебував за згаданим
приміщенням. За цей час, за приміщення побутової кімнати прииомоздавальників
періодично заходили працівники СПВО -ОСОБА_4., ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_1.,
ОСОБА_5., ОСОБА_7. та ОСОБА_6.

В 10.20 год.
ОСОБА_6. повернув вантаж на стіл №1, вдруге навантажив візок вантажем зі
столу №1 та вивіз його за приміщення побутової кімнати прииомоздавальників. О
10.52 год. прийомоздавальник
СТр №1 ОСОБА_4., ОСОБА_5 ОСОБА_1., ОСОБА_6. та ОСОБА_7. виносили речі, які були
взяті ними за приміщенням побутової кімнати прииомоздавальників. Із зазначених
працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_6. не мали права знаходитись у складі №1.

Після цього моменту і до моменту видачі вантажу,
28.08.2006 року доступу до вантажу не зафіксовано.

Працівники СПВО - ОСОБА_10., ОСОБА_6, ОСОБА_2.,
ОСОБА_3, ОСОБА_4. та ОСОБА_1. відшкодували шкоду ТОВ
"Пост-Інтернейшнл1" за власний рахунок.

Згідно Інструкції Р/-26-02-05 від 2.07.2002 року за
дотриманням встановленого порядку по видачі вантажу, переміщення вантажу зі
складу, забезпечення цілісності та збереження його при виконанні операцій
відповідальні співробітники СПВО в межах своєї компетенції. За несанкціонований
доступ до вантажу відповідальні співробітники служби авіаційної безпеки.

Свідповідно до статті 63 Митного кодексу України лише з
дозволу митного органу може здійснюватися навантаження, вивантаження,
перевантаження товарів. Користування та розпорядження товарами і транспортними
засобами, митне оформлення яких не закінчено, забороняються.

Крім операцій, зазначених в ст. 63 МК України товари, що знаходяться на
складі тимчасового зберігання, можуть бути з дозволу митного органу піддані:
оглядові, операціям необхідним для забезпечення цих товарів.

З урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку
про те, що ОСОБА_1. порушила Інструкцію та Правила обслуговування вантажу, а
саме вчинила дії, які спрямовані на доступ до вантажу, який знаходився під
митним контролем і який потім виявився пошкодженим. Ці дії є винними і такими,
що дають підстави для втрати до неї довір"я, тому вона правомірно
звільнена за п.2 ст.41 КЗпП України.

Доводи апелянта про те, що вона могла б нести відповідальність лише в тому
випадку, якщо б проводила операції з вантажем (приймала, видавала і т.п.), є
необгрунтованими. Зазначені вище дії позивачка вчинила в робочий час, на своєму
робочому місці під час зберігання в митній зоні вантажу, за приймання, видачу і
збереження якого вона прийняла на себе повну матеріальну відповідальність.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.
308, 315 ЦПК України, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. відхилити. Рішення Бориспільського
міськрайонного суду від 21 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох

місяців.