Справа № 22-Ц-2404 2007 р.                                           Головуючий
1 -ї інст.ГОНЧАР В.О.
право власності                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 червня 2007 року судова колегія
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -
КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., КІРСАНОВОЇ Л.І.

при секретарі -
ЗЕЛІНСЬКІЙ І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової інспекцій' у Московському районі міста Харкова на
рішення Московського районного суду міста Харкова від 06 березня 2007 року по
справі за позовом територіальної громади в особі Харківської міської ради
доОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою та визнання права комунальної власності
територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради на
частину домоволодіння; за зустрічним позовом ОСОБА_3,ОСОБА_1 до Харківської
міської ради, 3-я особаОСОБА_2 про визнання права власності в порядку
спадкування за законом; за зустрічним позовом Державної податкової інспекції у
Московському районі міста Харкова до ОСОБА_3,ОСОБА_1, Харківської міської ради,
3-я особаОСОБА_2 про визнання права власності, -

встановила :

Рішенням
Московського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2003 року був
задоволений позов ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Московському
районі міста Харкова: позивачу подовжено строк для прийняття спадщини та
визнано за нею право власності на % частину жилого будинку АДРЕСА_1 після
смерті батька ОСОБА_5.

У жовтні 2005
року територіальна громада в особі Харківської міської ради звернулася до
Московського районного суду міста Харкова з позовом доОСОБА_1 про визнання
спадщини відумерлою та визнання права комунальної власності територіальної
громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Позивач
зазначав, що ½  частина домоволодіння АДРЕСА_1 на праві
власності зареєстрована за ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись
на те, що ОСОБА_6 не мала спадкоємців за законом і нікому не заповідала належну
їй частину домоволодіння, позивач просив суд визнати ½
частину домоволодінняАДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та визнати право
комунальної власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської
міської ради на зазначену частину домоволодіння .

Ухвалою
Московського районного суду міста Харкова від 15 лютого 2006 року задоволена
заява Комунального підприємства „ Харківське міське бюро технічної
інвентарізацІЇ" і рішення цього ж суду від 17 грудня 2003 року скасоване.

Справа
об'єднана в одне провадження з позовом територіальної громади доОСОБА_1 про
визнання спадщини відумерлою та визнання право власності територіальної громади
і особі Харківської міської ради на частину домоволодіння.

У
березні 2006 року Державна податкова інспекція у Московському районі міста
Харкова (далі ДШ) звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання
права власності на ½  частину домоволодіння АДРЕСА_1 за державою в
особі ДПІ у Московському районі міста Харкова.

В позові
ДПІ посилалася на те, що зазначена частина домоволодіння належала ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і з заявами про прийняття спадщини після її смерті ніхто
до нотаріальної контори не звертався.

У червні
2006 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 звернулися до суду із зустрічним позовом до ДШ ,
Харківської міської ради, 3-я особа ОСОБА_2 про визнання права власності на ½  частину будинкуАДРЕСА_1 - по ¼  частини за кожним у порядку набувальної
давністі.

Посилаючись
на те, що ОСОБА_6, якій належала вказана частина будинку проживала з ними до
1988 року. Вони поховали ОСОБА_6 і після її смерті відкрито і бесперервно
користуються цією частиною будинку, ремонтували та доглядали увесь будинок.

Ухвалою
Московського районного суду міста Харкова від 06 липня 2006 року закрите
провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ДПІ у Московському районі міста
Харкова

13
листопада 2006 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 змінили підставу своїх вимог та виключили
ДПІ з числа відповідачів. За зміненим позовом до Харківської міської ради, 3-я
особа ОСОБА_2 просили визнати за ними право власності на ½
частину будинку у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що
з померлою ОСОБА_6, якій належала ця частина, проживали однією сім'єю до 1988
року, поховали її.

17
листопада 2006 року ДПІ уточнила свій зустрічний позов, відповідачами за яким
зазначила ОСОБА_3,ОСОБА_1, Харківську
міську раду, 3-ю особою ОСОБА_2.

Просила
визнати право власності на ½  частину будинкуАДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6
за державою в особі ДПІ, посилаючись на те, що на час відкриття спадщини були
відсутні спадкоємці за законом або заповітом, а також зазначала що ОСОБА_4 при
розляді справи за її позовом надала суду неправдиві відомості щодо належності
будинку, що позбавило ДПІ заявити зустрічний позов під час розгляду судом її
позову про визнання права власності на частину будинку у порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_5.

Рішенням
Московського районного суду міста Харкова від 06 березня 2007 року позов
ОСОБА_3 іОСОБА_1 задоволено: визнано право власності на % частину житлового
будинкуАДРЕСА_1 в місті
Харкова за кожним з них.

У позові
Територіальної громади в особі Харківської міської ради та зустрічному позові
Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова відмовлено.

В апеляційній
скарзі ДПІ просить скасувати рішення та постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги ДПІ, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права.

ОСОБА_3
і ОСОБА_1 на апеляційну скаргу подали заперечення, в яких

просять про її відхилення та
залишення рішення суду першої інстанції без змін, як законного та
обгрунтованого.

Заслухавши
доповідь судді; пояснення осіб, що з'явилися; перевіривши матеріали справи і
доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для скасування
або зміни рішення.

Судовим
розглядом встановлено і не оспорюється сторонами, що ХА частина житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 3-ю
державною нотаріальною конторою міста Харкова 24.03.1950 року належала ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.4, 36)

Співвласниками
вказаного житлового будинку є позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_3 і 3-я особа ОСОБА_2.(ах.36)

За
даними витягу зі Спадкового реєстру, наданого 3-ю державною нотаріальною
конторою міста Харкова, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6
ніхто не звертався.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_7
і ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що вони, відповідно до
ст.1264 книги шостої Цивільного Кодексу України , який вступив в дію з
01.01.2004 року, є спадкоємцями четвертої черги померлої ОСОБА_6 і прийняли спадщину
фактично, оскільки проживали і проживають у будинку, частина якого є спадковим
майном .

Цей висновок
суду колегія визнає обгрунтованим.

ОСОБА_1
і ОСОБА_3 проживають і зареєстровані в будинкуАДРЕСА_1, що не оспорюється
сторонами та підтверджується відповідними довідками і актом (а.с.8а,8б.45)

їх
пояснення, що вони проживали однією сім'єю з ОСОБА_6, поховали останню і
користуються усім будинком, підтверджуються поясненнями 3-ї особи ОСОБА_2 та
свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9.

В суді
першої і апеляційної інстанції ОСОБА_7 і ОСОБА_2. також пояснили, що будинок має один вхід і між
співвласниками ніколи не виникало спорів щодо користування ним.

Відповідно
до Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, що набрав чинності з 01.01.2004 року правила книги шостої ЦК України „
Спадкове право" застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не
була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно
ст. 1277 книги шостої ЦК
України „ Спадкове право" спадщина може бути визнана відумерлою за заявою
відповідного органу місцевого самоврядування і перейти у власність
територіальної громади, у разі відсутності спадкоємців за законом і за
заповітом, усунення їх в

Даних
про те, що в зв"яку з відсутністю спадкоємців спадщина після смерті
ОСОБА_6 була прийнята державою суду не надано.

Відповідно до ст.1264 книги шостої ЦК України (2003)
року, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як пять років до часу
відкриття спадщини.

Встановивши, що
ОСОБА_7 і
ОСОБА_3 проживали більш ніж п'ять років однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_6
до часу відкриття спадщини, суд обгрунтовано визнав за ними право на частину
будинку, що належала ОСОБА_6, як спадкоємцями четвертої черги за законом,
відмовивши в задоволенні позовних вимог Харківської міської ради та ДПІ.

Доводи
апеляційної скарги ДПІ висновків суду не спростовують.

Харківською
міською радою рішення суду не оскаржене.

Судова
колегія визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержаннм норм
матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись
ст.ст .303,304, п.іч.1 ст.307, ст.ст.308,313-315,319 ЦПК України судова
колегія, -

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Московського районного суду міста Харкова від 06 березня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але

може
бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до

Верховного
Суду України.