Справа
№22ц-1756/07   Головуючий 1 -ї інстанції
41                    Доповідач
апеляційного суду Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,  суддів Довжук Т.С.
,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Негрун І.О.,

за
участю позивачки,  її представника
ОСОБА_1,  представника ТОВ «Зангас - НГС»
Баришнікова А.О.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 7 червня 2007 p.,  ухвалене за її позовом до Спільного
Українсько-Російського підприємства ЗАТ «Зангас - НГС» і ЗАТ «Зангас - Енерго»
про стягнення заборгованості по заробітній платі,  компенсації за невикористану відпустку та
компенсації втрати частини заробітку в зв'язку з порушенням строків її виплати,

встановила:

В
листопаді 2006 р. ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Спільного
Українсько-Російського підприємства ЗАТ «Зангас - НГС» (далі - ЗАТ «Зангас -
НГС») про стягнення заборгованості по заробітній платі,  компенсації за невикористану відпустку та
компенсації втрати частини заробітку в зв'язку з порушенням строків її виплати.

Позивачка
мотивувала свої вимоги тим,  що з 1
серпня 2001 р. була прийнята на роботу за сумісництвом фахівцем з цінних
паперів в ЗАТ «Зангас -Енерго». Цим підприємством заробітна плата їй
виплачувалася нерегулярно. В зв'язку з чим заборгованість по заробітній платі
за період з березня 2002 р. по грудень 2002 р. включно становить 9610 грн..
Крім цього,  їй не сплачено 1035 грн.
компенсації за невикористану відпустку за період з 1 серпня 2001 р. по 1 січня
2003 р.

Крім
цього,  позивачка з урахуванням
збільшених позовних вимог наполягала на тому,
що відповідач зобов'язаний сплатити їй 5127 грн. в рахунок відшкодування
втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати.

Ухвалою
суду від 21 лютого 2006 р. до участі у справі у якості співвідповідача
притягнуто ЗАТ «Зангас -Енерго».

В травні
2007 р. позивачка звернулася до суду з додатковими поясненнями до позовної
заяви,  в яких просила вказані виплати
стягнути з ЗАТ «Зангас - Енерго»,  а
додатковим рішенням - з ЗАТ «Зангас - НГС».

В судовому засіданні
суду першої інстанції позивачка уточнила позовні вимоги і наполягала на
стягненні спірних виплат лише з ЗАТ «Зангас -НГС» як засновника ЗАТ «Зангас
-Енерго»,  діяльність якого припинена в
зв'язку з ліквідацією.

Справа слухалася
судами неодноразово.

Останнім
рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 1 червня 2007 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ЗАТ «Зангас - НГС» відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як незаконне. Апелянт
посилається на те,  що висновки суду не
відповідають вимогам трудового законодавства та процесуального закону.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення
позивачки,  її представника,  представника відповідача,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційну скаргу слід відхилити із
наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи позивачка з 1 серпня 2001 р. працювала за
сумісництвом в ЗАТ «Зангас - Енерго» на посаді фахівця із цінних паперів.

Відповідно
до положень  ст.  94 КЗпП та  ст.   ст.  1, 21
Закону України «Про оплату праці» саме ЗАТ «Зангас - Енерго» як роботодавець
зобов'язане було нараховувати та сплачувати позивачці заробітну плату в
строки,  передбачені  ст.
115 КЗпП,  а в разі звільнення
провести своєчасно остаточний розрахунок,
в т. ч. сплатити і компенсацію за невикористану відпустку. ЗАТ «Зангас -
НГС» не було стороною в трудових відносинах з позивачкою,  а тому не повинно нести відповідальність за
порушення умов трудового договору,
укладеного між нею та ЗАТ «Зангас -Енерго».

Згідно
довідки від 25 липня 2003 р. саме ЗАТ «Зангас-Енерго» заборгувало позивачці
9610 грн. заробітної плати.

Встановивши
наведені обставини,  суд першої інстанції
обгрунтовано відмовив позивачці в задоволенні позовних вимог до ЗАТ «Зангас
-НГС». Вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі до ЗАТ «Зангас -
НГС» позивачка в суді першої інстанції не заявляла.

Доводи
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стосовно того,
що відповідальність за порушення її трудових прав слід покласти на ЗАТ «Зангас
- НГС» як засновника ЗАТ «Зангас - Енерго» безпідставні,  оскільки спростовуються матеріалами справи та
є наслідком помилкового тлумачення положень трудового та цивільного права..

Враховуючи
наведене,  колегія судців не вбачає
підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
313, 315 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  а рішення
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 1 червня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України на протязі двох місяців з дня її проголошення.