АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року                                                                               м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого-судді Ващенка С. Є.,

суддів:                                                                                        Варвус
Ю.Д.,  Кізюн О.Ю.,

при
секретарі                                                                            Козіцькій
А.Б.,

з
участю:                                                                                   ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  їх

представників
-  ОСОБА_3,  ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-958

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 квітня 2007
року за їх скаргою на дії старшого державного виконавця Державної виконавчої
служби у М. Хмельницькому (далі ДВС) Топольницького В.В.

Заслухавши
доповідача,  пояснення скаржників та їх
представників,  перевіривши матеріали
справи,  ознайомившись з доводами
апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В лютому 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд
із скаргою на дії старшого державного виконавця ДВС Топольницького В.В.,  які виразилися у тому,  що він 9 лютого 2007 року надіслав їм листа
про проведення 14 лютого 2007 року примусового вселення у їх квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Обґрунтовуючи скаргу,  посилалися на те,  що,
виконуючи рішення Хмельницького міського суду від 8 вересня 2003 року
про вселення вказаних осіб у спірну квартиру,
виконавець порушив їх права,
передбачені Законом України „Про виконавче провадження",  зокрема їм не вручена постанова про відкриття
виконавчого провадження; не надано строку для добровільного виконання рішення
суду; не ознайомлено їх з виконавчим провадженням та не враховано,  що в одній квартирі не можуть проживати дві
різні сім'ї.

Ухвалою
Хмельницького міськрайонного суду від 23 квітня 2007 року скаргу
ОСОБА_1залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі Хорики просять ухвалу суду скасувати,  визнати дії державного виконавця та інших
посадових осіб ДВС при виконанні рішення Хмельницького міськрайонного суду від
08 вересня 2003 року неправомірними і зобов'язати їх закрити виконавче провадження.
В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.
Зазначають,  що суд не дослідив
викладених у скарзі та доповненні до неї неправомірні дії державного виконавця
та інших посадових осіб ДВС.

Перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах вимог,  заявлених у місцевому суді,  та доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що вона задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як видно з
матеріалів справи та виконавчого провадження,
рішення Хмельницького міського суду від 08.09.2003 року про вселення
ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_1 набрало законної сили 05.11.2003 року,  а 05 грудня сім'я ОСОБА_5 звернулася у
Хмельницький міський відділ ДВС із заявою,
у якій просила прийняти до примусового виконання виконавчий лист про
вселення їх у спірну квартиру.

Головуючий
у першій інстанції -Латюк П.Я.                       Справа
№22ц- 958

Доповідач
-Ващенко С. Є.                                                                  Категорія
67

На
підставі цієї заяви постановою державного виконавця від 18 грудня 2003 року
було відкрите виконавче провадження. Оскільки ОСОБА_1 добровільно передала
ключі від квартири,  про що 30 грудня
2003 року державним виконавцем складено відповідний акт,  20 січня 2004 року було винесено постанову
про закінчення виконавчого провадження. Однак уже 22 січня 2004 року від
ОСОБА_8 надійшла заява про відновлення виконавчого провадження про вселення у
квартиру з посиланням на те,  що боржник
змінив один із замків вхідних дверей і чинить перешкоди перебувати у квартирі.
Постановою державного виконавця Олійника В.А. від 06 лютого 2004 року
відповідно до вимог  ст.  ст. 41 та 80 Закону України „Про виконавче
провадження" виконавче провадження було відновлено.

З того
часу вказаним державним виконавцем примусове вселення ОСОБА_5 призначалося
неодноразово,  але боржники та інші
громадяни чинили перешкоди,  що
ускладнювало виконання рішення суду.

У зв'язку з цим постановою начальника ДВС Хмельницької області на
підставі  ст. 2 Закону України „Про
виконавче провадження" 16 січня 2006 року було створено виконавчу
групу,  до складу якої увійшов і
державний виконавець ДВС у м.
Хмельницькому Топольницький В.В.

Тому,  відповідно до вимог ч.1  ст. 5,
ч.1  ст. 7 та ч.5  ст. 80 Закону України „Про виконавче
провадження" державний виконавець Топльницький,  як і інші члени виконавчої групи,  не тільки мав право,  а і був зобов'язаний письмово повідомити
боржників і стягувачів про день і час примусового вселення.

За таких
обставин місцевий суд,  дослідивши
матеріали справи,  дійшов правильного висновку,  що державний виконавець Топольницький діяв
відповідно до закону та в межах наданих йому повноважень.

Доводи
апелянтів,  що їм не було відомо про
виконавче провадження,  відмовлено в
ознайомлені з ним та у видачі копії про його відкриття спростовуються даними
наявних у справі та у виконавчому провадженні листів державного виконавця,  у тому числі з пропозицією добровільно
виконати рішення суду та з повідомленнями дати і часу примусового його
виконання; заяв ОСОБА_1про відстрочку виконання рішення суду; ухвал суду про
відмову у задоволенні цих їх заяв та численних актів державних виконавців,  починаючи з 30 грудня 2003 року по 8 лютого
2007 року,  з яких видно,  що Хорикам було відомо про відкриття та хід
виконавчого провадження. За цей час вони мали можливість отримати копії
постанов про відкриття чи відновлення виконавчого провадження і ознайомитися з
ним,  а у випадку відмови оскаржити її у
встановленому порядку. Проте скарги апелянтів з цього приводу у справі
відсутні.

У скарзі
на дії державного виконавця Топольницького та доповненні до неї Хорики не
порушували питання про визнання неправомірними дій інших посадових осіб
ДВС.  Тому і ці доводи апелянтів є
безпідставними.

Що
стосується доводів про проведення виконавчих дій на підставі дубліката виконавчого
листа,  виданого 21.01.2004 року,  на думку апелянтів - з порушенням
закону,  то у своїй скарзі на дії
виконавця вони на це не посилалися. А ухвала про відмову у задоволенні скарги
перевіряється апеляційним судом в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

З огляду
на викладене колегія суддів підстав для скасування ухвали місцевого суду не
вбачає.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,  313,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Хмельницького
міськрайонного суду від 23 квітня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до

Верховного
Суду України протягом двох місяців.