Справа 22ц-4726                       Головуючий у 1
інстанції Єгурнова Н.О.
40                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
червня 2007 року                                                            м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С. ,  суддів Солодовник
О.Ф.,  Молчанова С. І.,

при
секретарі Андрусь B.C.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз"
про поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,
скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2007 року
позов ОСОБА_13адоволений частково : скасовано наказ № 100 від 22 травня 2006
року та наказ № 52 від 16 березня 2006 року в частині накладення
дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1,
він поновлений на посаді начальника участка монтажу та газифікації
Артемівського управління по газопостачанню і газифікації відкритого
акціонерного товариства „Донецькоблгаз",
з Артемівського управління по газопостачанню і газифікації відкритого
акціонерного товариства „Донецькоблгаз" на користь ОСОБА_1 стягнуто
середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 10245, 09 грн та 2000 грн у
рахунок відшкодування моральної шкоди,
на користь держави судовий збір в сумі 59, 50 грн та ЗО грн за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та
газифікації „Донецькоблгаз" просить рішення суду скасувати,  провадження по справі закрити,  ухвалити рішення про поворот виконання
рішення в частині стягнення середнього заробітку в сумі 1635 грн та 10 %
виконавчого збору в сумі 63, 50 грн,
мотивуючи тим,  що висновки суду
першої інстанції не відповідають обставинам справи та судом порушено вимоги
процесуального та матеріального права.

Позивач
заперечував проти задоволення апеляційної скарги,  мотивуючи тим,  що рішення суду ухвалено у відповідності з
вимогами матеріального та процесуального закону,  просив рішення суду залишити без змін.

Судом
першої інстанції встановлено наступне. ОСОБА_1
працював на посаді начальника участка
монтажу та газифікації Артемівського управління по газопостачанню і
газифікації відкритого акціонерного товариства „Донецькоблгаз" з 11
березня 2003 року (а.с. 17). Наказом начальника Артемівського управління по
газопостачанню і газифікації відкритого акціонерного товариства
„Донецькоблгаз" від 16 березня 2006 року № 52 позивачу оголошено догану за
халатне відношення до своїх обов'язків,
зокрема за те,  що

при встановленні лічильнику по вул. Гоголя10 кв.2 проект
було виконано без

виїзду на місце,
огляду адреси на предмет будівельної готовності до виконання

монтажних робіт,
чим було порушено правила ПБСГУ,
ДБН В.2, 5-20-2001 (а.с. 51).

Наказом від 22 травня 2006 року № 100 позивачу оголошено
догану за неналежне

виконання трудових обов'язків (а.с. 65). Наказом
начальника Артемівського

управління по газопостачанню і газифікації відкритого
акціонерного товариства

„Донецькоблгаз" від 09 жовтня 2006 року № 49 ОСОБА_1
був звільнений з

роботи за п.3  ст.
40 КЗпП України (а.с. 5).

Заслухавши
суддю-доповідача,  представників
відповідача Шамова С. Е.,  Родіну О.В.,  позивача ОСОБА_1,  дослідивши матеріали справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Наказом
начальника Артемівського управління по газопостачанню і газифікації відкритого
акціонерного товариства „Донецькоблгаз" від 16 березня 2006 року № 52
позивачу оголошено догану за халатне відношення до своїх обов'язків,  зокрема за те,  що при встановленні лічильнику по вул.
Гоголя10 кв.2 проект було виконано без виїзду на місце,  огляду адреси на предмет будівельної
готовності до виконання монтажних робіт,
чим було порушено правила ПБСГУ,
ДБН В.2, 5-20-2001 (а.с. 51). Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те,  що згідно з
посадовою інструкцією виїзд на місце,
огляд адреси на предмет будівельної готовності до виконання монтажних
робіт у даних випадках до обов'язків начальника дільниці монтажу та газифікації
не віднесено (т.1,  а.с. 41-42) і
обгрунтовано скасував цей наказ відносно винесення позивачу догани.

Відносно
наказу від 22 травня 2006 року № 100 суд першої інстанції обгрунтовано
вказав,  що за частину вказаних порушень
позивач не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності у зв'язку з
тим,  що пройшов строк притягнення до
дисциплінарної відповідальності,  в іншій
частині - позивач знаходився на лікарняному та у відпустці. Крім того,  відповідачем не надано доказів на
підтвердження заниження позивачем натурального та вартісного виразів робіт.

Наказом
начальника Артемівського управління по газопостачанню і газифікації відкритого
акціонерного товариства „Донецькоблгаз" від 09 жовтня 2006 року № 49 ОСОБА_1 був звільнений
за п.3  ст. 40 КЗпП України.

Згідно з
п.3 ч.1  ст.  40 КЗпП України трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до закінчення
строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних
причин обов'язків,  покладених на нього
трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку,  якщо до працівника раніше застосовувалися
заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи
з цього,  при звільненні працівника за
п.3  ст.
40 КЗпП адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним
невиконання вказаних обов'язків,
зазначити,  коли саме вони мали
місце,  які і коли проступки вчинив
працівник після застосування до нього стягнень.

У даному
ж разі відповідач обмежився лише загальним посиланням на систематичне
невиконання позивачем трудових обов'язків при застосуванні такого крайнього
заходу,  як звільнення,  не врахував положень  ст.
149 КЗпП,  згідно з якими при
обранні виду дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду,  обставини,  за яких вчинено проступок і попередню роботу
працівника.

Судом першої
інстанції встановлено,  що робота
монтажного участку була
об'ємною,  участок був перевантажений як своєю безпосередньою роботою,  так і необхідністю робити технічну роботу
майстра,  секретаря,  які фактично були покладені на позивача,  тому суд першої інстанції правильно розцінив
вказані обставини як поважні,  та прийшов
до правильного висновку про необґрунтованість звільнення позивача. Доводи
апеляційної скарги неспроможні.

Згідно
зі  ст. 237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

Визначаючи
розмір суми,  що підлягає стягненню на
відшкодування моральної шкоди,  суд
урахував конкретні обставини справи,
характер та ступінь моральних страждань позивача,  порушення нормального укладу життя й з
дотриманням вимог  ст. 237-1 КЗпП України
визначив таке відшкодування в розмірі 2000 грн. Тому доводи апеляційної скарги
в цій частині необгрунтовані.

При
встановленні зазначених фактів і постановленні рішення судом не було порушено
норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи
апеляційної скарги необгрутовані і не спростовують висновків суду.

У
відповідності до ч.1  ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст. 303-315 ЦПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства „Донецькоблгаз" відхилити.

Рішення
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили цією ухвалою.