АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1597 / 07                                   головуючий у 1-й інстанції:
суддя-доповідач:                                                                                                  Ломейко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                                                                                          м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                  Ломейка В.О.

суддів:                              Денисенко Т.С. ,  Коваленко A.L

при
секретарі                  Степанової Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Орджонікідзевського районного суду м.  Запоріжжя від 06 лютого 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на
частину жилого будинку,

ВСТАНОВИЛА:

В січні
2005року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про визнання права
власності на частину жилого будинку під літерою „З",  розташованого по АДРЕСА_1,  вказавши нате,  що в 1986 році зареєструвала шлюб з
відповідачем,  від шлюбу мають 3-х дітей.
В період шлюбу побудували будинок 10x12
кв. м. ,  загальною житловою площею 260 кв. м. ,  який в документах значиться під літерою
„З". В 2000 р. шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. було розірвано,
при розірванні шлюбу домовлялись про добровільний розділ майна,  в т.ч.1
будинку. Після розірвання шлюбу до 2002року проживали разом.  В 2002
році відповідач вчиняв сварки,  у
зв'язку з чим позивачка вимушена була змінити місце проживання. На питання про
розділ будинку,  який був побудований в
період шлюбу,  відповідач відмовляв,  тому що будинок був не оформлений,  оформлення будинку відповідач умисно
затягував,  в теперішній час розпочав
оформляти будинок на. своїх родичів,  не
погоджуючи це питання з позивачкою,  чим
позбавляє її як співвласницю права власності на частину будинку. Просила
визнати за нею право власності на Уг частину жилого дома під літерою „З",  розташованого по АДРЕСА_1. В порядку
забезпечення позову накласти арешт на спірний будинок.

Ухвалою
судді Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 01 лютого
2005року,  в порядку забезпечення позову
накладено арешт на жилий будинок під літерою „З" ,
розташований по АДРЕСА_1.

Ухвалою
Орджонікідзевського суду м.  Запоріжжя
від 15 грудня
2005року затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.,  провадження по справі закрито.

У серпні
2006року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд ухвали від 15 грудня 2005року
у зв'язку з нововиявленими обставинами,
яка ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.  Запоріжжя від 24 жовтня 2006року була задоволена.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 06 лютого
2007року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

На
зазначене рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  недоведеність обставин,  що мають значення для справи та порушення
норм процесуального права,  просила
рішення суду першої інстанції скасувати,
справу направити на новий розгляд.

Заслухавши
суддю-доповідача,  учасників апеляційного
розгляду,  вивчивши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
п.5 ч.1  ст. 307 ЦПК України,  за наслідками розгляду апеляційної скарги на

рішення  суду
першої  інстанції апеляційний  суд
має  право  постановити
ухвалу  про

скасування
рішення суду першої інстанції і направити справу на новий розгляд до суду,

першої
інстанції.

Як
вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про визнання права власності на 1/2
частину жилого будинку під літерою „З",
розташованого по АДРЕСА_1,  вказавши
на те,  що в 1986 році
зареєструвала шлюб з відповідачем,  від
шлюбу мають 3-х дітей. В
період шлюбу побудували спірний будинок 10x12
кв. м. ,  загальною житловою площею 260 кв. м. ,  який в документах значиться під літерою
„З". Відповідач,  в теперішній час
розпочав оформляти будинок на своїх родичів,
не погоджуючи це питання з позивачкою,
чим позбавляє її як співвласницю права власності на частину будинку.

Розпорядженням
голови Орджонікідзевської районної адміністрації м.  Запоріжжя,
14 липня 2004 року(а/с 14) право приватної
власності на спірний будинок оформлено на ОСОБА_3,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.

Розглянувши
справу,  суд першої інстанції
встановив,  що зазначені особи
ОСОБА_3,  ( померла 20.07.2007
року),  ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.,
є співвласниками спірного будинку,  проте їх до участі у справі не залучив,  чим вирішив питання про їх права та
обов*язки.

Відповідно
до п.4 ч.1  ст. 311 ЦПК України,  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд вирішив питання про права та обов*язки осіб,  які не брали участі у справі.

Оскіьки
доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права,  які є безспірною підставою для скасування
рішення не спростовані,  колегія суддів
вважає,  що рішення суду від 06 лютого 2007року,  підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст. 209,  218,
307,  311,  313-315,
317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду М. Запоріжжя від 06 лютого 2007року
скасувати а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд іншим
складом

суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошений,
проте може бути оскаржена

до
Верховного Суду України протягом двох місяців.