Справа 22ц-10 9782007                                                   Головуючий
Категорія    211                                                               Інстанції-
Доповідач - Митрофанова Л .В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007    року
Червня    20    дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі: головуючого - Михайлів Л.В.

суддів -
Митрофанової Л.В.,  Каранух В.В.

при секретарі -
Чубіній А.В. за участю: представника відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі -
Бершадської Людмили Станіславівни ,
представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на рішення Дзержинського
районного суду м.  Кривого Рогу від 05
лютого 2007 року за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому
Розі,  державного спеціалізованого
будівельно -монтажного тресту по підземному будівництву і реконструкції
шахт,  кар'єрів «Кривбасшахтопрохідка»
про перерахунок щомісячних страхових сум,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 05 лютого 2007 року частково задоволено позов ОСОБА_2,  з відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі (
далі - Фонд соціального страхування) на користь позивача стягнуто недоплату по
страховим виплатам за період з 01.05.2003 року по 01.02.2006 року в сумі 9922,
55 грн.,  постановлено щомісячно
стягувати на його користь страхові виплати в сумі 518, 66 грн. з 01.02.2006
року,  в іншій частині позову -
відмовлено.

В
апеляційній скарзі Фонд соціального страхування ставить питання про скасування
рішення суду і відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному
обсязі,  оскільки постановляючи
рішення,  суд першої інстанції не взяв до
уваги,  що Фонд соціального страхування не
є належним відповідачем по справі; не перевірив,  чи були застосовані державним спеціалізованим
будівельно - монтажним трестом по підземному будівництву і реконструкції
шахт,  кар'єрів «Кривбасшахтопрохідка» (
далі трест «Кривбасшахтопрохідка» ) коефіцієнти підвищення тарифних ставок
(посадових окладів) та не прийняв до уваги,
що після збільшення тарифів в листопаді 1996 року,  квітні 1997 року середня заробітна плата не
збільшилася у зв'язку із зміною структури заробітної плати; суд неправильно
застосував п. 28 "Правил відшкодування шкоди., .",  який встановив лише випадки перерахунку сум
відшкодування шкоди,  а не сам механізм
такого перерахунку; не надав правової оцінки економічному обгрунтуванню
застосування чи не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок
(посадових окладів),  не вірно застосував
строки позовної давності,  що призвело до
неправильного вирішення спору.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював у відповідача - державного спеціалізованого
будівельно - монтажного тресту по підземному будівництву і реконструкції
шахт,  кар'єрів «Кривбасшахтопрохідка»
підземним прохідником у ШСУ № 1 в шкідливих умовах праці.

Під час
виконання трудових обов'язків 07.06.1971 року з позивачем стався нещасний
випадок,  про що складено акт за формою
Н-1 від 08.10.1971 року № 19. Висновком МСЕК з 15.12.1971 року позивачу
встановлено 70 % втрати професійної працездатності,  при наступних переоглядах ступінь втрати
профпрацездатності змінювався,  та з
01.02.1992 року безстроково встановлено 25%.

Трестом
«Кривбасшахтопрохідка» позивачу проводилися виплати в рахунок відшкодування
шкоди виходячи з розміру середньої заробітної плати за професією позивача по
підприємству,  станом на 01.07.1994 року
в сумі 3, 90 грн.,  розмір виплат на
вказаний період він не оскаржує.

Спір між
сторонами виник з приводу сум відшкодування шкоди за період,  починаючи з 01.07.1994 року,  коли трест «Кривбасшахтопрохідка» своїм наказом
№ 201 від 18.07.1994 року згідно постанови Кабінету Міністрів України № 449 від
04 липня 1994 року "Про збільшення частини тарифів та заробітної плати
працівників виробничих галузей народного господарства" збільшив у 2 рази
тарифні ставки та посадові оклади,  але
не провів перерахунок сум відшкодування шкоди позивачу.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
правильно встановив фактичні обставини справи,
надав їм вірну оцінку та дійшов правильного висновку про необхідність
застосування підприємством коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і посадових
окладів при перерахунку розміру відшкодування шкоди позивачеві,  внаслідок чого утворилася заборгованість за
щомісячними виплатами у відшкодування шкоди.

Доводи
Фонду соціального страхування про неправильне застосування судом коефіцієнтів
безпідставні,  оскільки згідно п. 28 абз.
5 «Правил відшкодування власником підприємства,
установи,  організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків"( далі "Правил відшкодування шкоди"),  затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 23 червня 1993 року № 472,
які діяли на момент виниклих між сторонами правовідносин,  розмір відшкодування шкоди перераховується у
разі кожного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві.
Перерахунок проводиться шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні
коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відповідним
працівникам на підприємстві.

Доводи
відповідача Фонду соціального страхування про неправильне застосування судом
строків позовної давності при стягненні сум відшкодування шкоди не можуть бути
прийняті до уваги,  оскільки рішення
постановлено з урахуванням роз'яснень,
викладених в п.п. 1,  1-1,  1-2,
22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року
(з подальшими змінами),  «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  згідно з якими загальний строк,  у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого права ( позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадках,  коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем( у тому числі й у разі
неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволені позову,  кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Доводи Фонду соціального
страхування про те,  що воно не може бути
відповідачем у цій справі,  є
необгрунтованими,  оскільки з набранням
чинності з 01.04.2001 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку та виробництві на професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності»,  обов'язок по проведенню
потерпілим покладено на Фонду соціального страхування.

Таким
чином,  суд обгрунтовано стягнув з Фонду
соціального страхування заборгованість за щомісячними страховими виплатами за
період з 01.05.2003 року по 01.02.2006 року в сумі 9922, 55 грн.,  а також щомісячні страхові виплати в сумі
518, 66 грн.,  починаючи із 01.02.2006
року.

Інші
доводи апеляційної скарги протирічать матеріалам справи та спростовуються
висновками суду.

На
підставі викладеного колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції постановлено у відповідності з вимогами
норм матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам справи,  у зв'язку з чим апеляційну скаргу Фонду
соціального страхування слід відхилити,
а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304,  308, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі - відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 05 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.