УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року серпня
місяця 14 дня колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії в складі:

Головуючого,
судді   : - Моісеєнко Т.І.

суддів    : - Мамасуєвої Л.О., Полянської В.О.

при
секретарі     :- Цендра О.М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Кіровського районного суду АР Крим від 30 листопада 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової
репутації, стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що 16 грудня 2005 року він з групою жителів мікрорайонну смт.. Кіровське „Авдет" був на
прийомі у селищного голови ОСОБА_2 з питання облаштування вказаного
мікрорайону. В ході дискусії відповідач в присутності чотирьох осіб
обізвав його образливим словом, яке позивач вважає недопустимим та образливим для нього, та таким, що принижує його
честь та гідність. Вказує, що працював в обласному управлінні сільського
господарства, директором радгоспу, користується повагою жителів селища, тому
таку образу вважає неприпустимою.

Просив
зобов'язати відповідача принести йому вибачення у присутності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, та стягнути вказану моральну шкоду.

Рішенням Кіровського районного суду АР Крим від 30 листопада 2006 року
позов задоволено частково: зобов'язано відповідача принести позивачу вибачення
у присутності зазначених осіб та стягнута моральна шкода у розмірі 100
грн.

На вказане рішення суду, позивач подав апеляційну скаргу, в який ставить
питання про його скасування з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні
позову відмовити.

Справа №
22-ц-1103- ф/2007                                                  Головуючий
в першій інстанції

суддя Чулуп О. С

суддя-доповідач      Мамасусва Л.О.

-2-

Апелянт вказує
на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування
обставин, які мають значення для справи, надання неналежної оцінки доказів, які
є у справі.

Колегія суддів,
заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін по справі, та представника
відповідача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст..303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно вимог ст..308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючі
частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що фізична особа має право
на повагу гідності та честі. Якщо порушені особисті немайнові права особи
внаслідок чого завдана моральна та матеріальна шкода, вона має право на її
відшкодування.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується
колегія суддів.

З матеріалів
справи вбачається, що 16 грудня 2005 року позивач разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до землевпорядника Кіровської селищної Ради з приводу
облаштування житлового масиву «Авдет». Оскільки питання, з яким позивач та інші
особи звернулися до землевпорядника Кіровської селищної Ради ОСОБА_4 виходили
за межи його повноважень, він супроводив їх до голови Кіровської селищної Ради ОСОБА_2, який з власної ініціативи запросив
для вирішення поставленого питання замісника голови Кіровської районної
Ради ОСОБА_3

Під час
недружелюбної розмови у кабінеті голови Кіровської селищної Ради ОСОБА_2
обізвав позивача образливим словом, який відчув себе образливим , приниженим,
оскільки це відбулося у присутності інших осіб. Крім того позивач багато років
страждає на сахарний діабет, то після цієї образи стан його здоров'я
погіршився, він тривалий час хворів.

Відповідно до вимог СТ..42 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні» селищний голова веде особистий прийом громадян.
Забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду
звернень громадян та їх об'єднань.

З викладеного
витікає, що селищний голова ОСОБА_2 повинен був прийняти позивача та осіб, що
з'явилися разом з ним, оскільки це входить до його обов'язків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про те, що голова селищної Ради відповідно до своєї посади
повинен бути ввічливим, попереджувальним та
коректним відносно відвідувачів та громадян, які обрали його на цю посаду.

З матеріалів
справи вбачається, що під час розмови з громадянами, що мала місце 16.12.2005 року, відповідач не в повному обсязі
дотримувався правил поведінки посадової особи органів місцевого
самоврядування.

Твердження
апелянта та його представника у суді апеляційної інстанції про те, що позивач
та інші особи, що з'явилися разом з ним, бажали підірвати його авторитет напередодні виборів до місцевих Рад нічим не
підтверджені, до того ж з'явилися зазначені особи до землевпорядника ОСОБА_4, а замісника
голови Кіровської районної Ради ОСОБА_3 відповідач запросив з власної
ініціативи.

Колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої інстанції відносно показань ОСОБА_4, оскільки
останній є підлеглим ОСОБА_2,
тому його показання викликають сумнів у їх правдивості. Інших доказів
відсутності своєї вини у образі позивача, відповідачем суду не надано.

Більш того, про наявність образи ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 підтвердив Шевкетов І.Ш., який є працівником Кіровської районної
Ради.

-3-

Безумовних доказів, які спростовують висновки суду першої інстанції.
ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до
вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене
з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, оскільки не спростовує
висновків суду.

На підставі
викладеного, керуючись ст..303,
308, 314 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду АРК у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Кіровського районного суду АРК від 30 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення,

може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом
двох місяців з дня набрання

законної сили.