Справа №22-ц-1739- 2007 р.                                      Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року серпня
місяця 07 дня Колегія суддів судової палати у цивільних  справах Апеляційного суду  Полтавської
області  в  складі:

Головуючого:
Чернов СІ.

Суддів:     Обідіної О.І.,  Прядкіної О.В.

при секретарі -     Бідній О.С.

з участю
адвоката -

позивача -

представника позивача -

відповідача -  ОСОБА_1

представника відповідача -   ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення місцевого Автозаводського районного суду
М.Кременчука Полтавської області від 23 квітня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням місцевого Автозаводського районного суду
М.Кременчука Полтавської області від 23 квітня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені частково. Постановлено визнати право власності на ½  частину квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_1 за ОСОБА_2, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 перехідну компенсацію -
вартість ½  частини квартири в розмірі 45030 грн.
Зобов'язано ОСОБА_2 або її представника ОСОБА_4 відкрити у дводенний строк
банківський рахунок на ім'я ОСОБА_2, внести на нього кошти у розмірі 45030
грн., про що повідомити Автозаводський районний суд М.Кременчука для накладення
арешту на ці кошти. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційниій скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати з підстав порушення
судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити
нове рішення про задоволення зустрічного позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, Ю доводи апеляційної
скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах приходить до
висновку, що скаргу слід задовольнити частково.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати
рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції,
посилаючись на вимоги ст.ст. 60, 70 СК України, прийшов до висновку, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку, і, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до
висновку про визнання права власності на ½  частини квартири
за ОСОБА_2, стягнувши з неї перехідну компенсацію - вартість ½  частини квартири на користь ОСОБА_1

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може
за таких підстав.

Сторони під час шлюбу за договором купівлі-продажу від 20
грудня 1999 року придбали спірну однокімнатну квартиру і суд першої інстанції
вірно дійшов висновку, що набуте ними майно під час шлюбу належить їм на праві
спільної сумісної власності і їх частки є рівними(а.с. 6).

Однак, згідно висновку будівельно-технічної експертизи №
П-668 від 29 серпня 2006 року спірна квартира не підлягає розподілу(а.с.
11-16).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірвали
шлюб 02 лютого 2004 року(а.с. 7) і з цього часу виникли спірні правовідносини,
які регулюються Цивільним Кодексом України 2004 року.

Відповідно до
змісту    п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України 2004
року   право

власності припиняється у разі
відмови власника від права власності.

Оскільки спірна квартира не підлягає розподілу в натурі, а кожний із
співвласників наполягає на користуванні своєю часткою у спільній сумісній
власності, то позовні вимоги ОСОБА_2, як і зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_1     підлягають   задоволенню частково.

Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 мають право на Vi частину спірної квартири кожний, а тому позовні вимоги
як первісного, так і зустрічного позову
підлягають  задоволенню  частково.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів судової
палати у цивільних  справах,-

ВИРІШИЛА   :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення місцевого Автозаводського районного суду
М.Кременчука

Полтавської
області   від   23
квітня           2007   року
-   скасувати   та

ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати право власності на ¼
частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 -кожному.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
(державне мито) в розмірі 399 грн. 30 коп.(триста дев'яносто дев'ять гривень 30
коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір(державне мито) в розмірі
399 грн. 30 коп.(триста дев'яносто дев'ять гривень 30 коп.).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

На рішення Апеляційного суду Полтавської області може
бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.