АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24
травня 2007 року                                                                                  м.  Вінниця

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючої:   Копаничук С. Г.

Суддів: Нікушина В.П. , Гуцола П.П,

при секретарі:
Шевчук Л.В.

за
участю позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду від 22.03.2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 19985 грн. боргу,  посилаючись на те , що 01.08.2003 року
останній взяв у нього в борг 21500 грн,
яку згідно розписки зобов'язався повернути за вимогою .Частину боргу
повернув , а 19350 грн. повертати відмовляється. Згодом доповнив позовні вимоги
вимогою стягнути з відповідача 10 000 грн. у відшкодування заподіяної ним
моральної шкоди.

Рішенням Тиврівського районного суду від 22.03.2007 року
позов задоволено

частково. Стягнуто з ОСОБА_1 19350 грн. боргу та 2000
грн. у відшкодування

моральної шкоди та судові витрати в розмірі 202 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати через порушення судом
норм матеріального і процесуального права , а по справі ухвалити нове рішення ,
яким стягнути з нього на користь позивача 18180 грн. та судові витрати. В решті
в позові відмовити. Зазначив , що суд невірно обрахував суму боргу,  оскільки взяв співвідношення курсу долара до
гривні станом на 31.01.2007 року у співвідношенні 100 доларів США - 537 грн. , в
той час як на цю дату воно складало 505 грн. Крім того,  стягнення моральної шкоди за договором позики
не передбачено цивільним законодавством.

Справа № 22 - 1257                                          2007р.       Категорія: 18         Рішення постановлено під головуванням Ракушняка 1.О.

Доповідач:
Копаничук С. Г.

2

Заперечуючи
проти скарги ОСОБА_2вважає рішення суду законним і обгрунтованим , а доводи
скарги безпідставними.

Постановляючи
рішення по справі суд виходив з того , що 01.08.2006 року відповідач ОСОБА_1
позичив у ОСОБА_2 4000 доларів США
, що складає-£1500
грн. Згодом віддав 400 доларів , що не оспорюється позивачем.  Таким чином,
борг складає 19350 грн.,  виходячи
з курсу 1 долара- 5, 37 грн .Також суд дійшов думки , що внаслідок
неправомірних дій відповідача позивачу було причинено моральну шкоду у вигляді
тривалих моральних страждань,  розмір
яких визначено судом в 2000 грн.

Заслухавши
доповідача , перевіривши матеріали справи , рішення суду та доводи апеляційної
скарги , колегія суддів вважає , що скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно
до змісту  ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим , тобто ухваленим згідно всім
вимогам цивільного судочинства на основі повно і всебічно з'ясованих обставин ,
на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень
підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

В
порушення  ст.  ст. 214 ЦПК України суд належним чином не з'ясував
обставини по справі , що стосуються предмету договору позики та обставин його
виконання. Суд встановив , що предметом договору позики були 4000 доларів США.З
зазначеним погодитись не можна. В засіданні апеляційного суду позивач
підтвердив , що позичав ОСОБА_1 гривні, а не долари. З розписки, що є в
матеріалах справи вбачається , що ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_2 .21500 грн. або
4000 доларів США , які зобов'язався по вимозі повернути. Зі змісту розписки
випливає , що "або" вжито" як еквівалент" зазначено суми у
доларах. Позивач визнав , що погодився прийняти від ОСОБА_1 в часткове
погашення боргу 400 доларів СІЛА. Відповідно до курсу долара - 5.05 грн. сума
повернутого боргу склала 2020 грн. Залишок боргу , що підлягає стягненню
складає 21500-2020=19480 грн. , а не 18180 грн.,  як вважає заявник апеляційної скарги. Тому
доводи апеляційної скарги щодо цього безпідставні і не заслуговують на увагу.
Суд також припустився помилки при обрахуванні суми боргу,  що підлягала стягненню,  встановивши , що позичались долари США та застосувавши
неправильні дані про курс долара . Тому доводи апеляційної скарги щодо
останнього є підставними.

Крім того,  задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та
стягуючи на його користь з ОСОБА_1 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди,  суд першої інстанції виходив з того,  що відповідачем,  який не виконав своїх зобов'язань за
договором позики,  порушено права
позивача,  внаслідок чого той зазнав
моральних страждань. При цьому суд керувався нормами  ст.  23
ЦК України.
Однак,  зазначена норма закону регулює
правовідносини,  що виникають із
заподіяння позадоговірної шкоди,  а тому
не поширюється на спірні договірні відносини. Правові наслідки порушення
зобов'язання,  в тому числі і
відшкодування моральної шкоди передбачає
ст. 611 ЦК України
, згідно якої вони настають , якщо вони встановлені договором або законом.  Наслідки порушення договору позичальником
встановлені  ст.   ст.
625 та 1050 ЦК України,  які не передбачають відшкодування моральної
шкода. Не передбачає таких наслідків порушення договору позичальником і
укладений між

сторонами договір
позики ( а.с.  5, 6),  відтак,
відсутні підстави для задоволення позову. Таким чином,  судом неправильно застосовано норми
матеріального права. Враховуючи те , що судом неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим і воно підлягає
скасуванню з постановлениям
нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі
19480 грн. і відмові в позові в частині відшкодування моральної шкоди. З
врахуванням викладеного підлягає зміні і рішення суду в частині відшкодування
позивачу судових витрат по справі.

Керуючись  ст.
ст.  1166, 611, 625, 1050 ЦК України,   ст.
ст. 307, 309, 315 ЦПК України,

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Тиврівського районного суду від 22.03.2007 року скасувати.

Позов
ОСОБА_2 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 19480 грн.
боргу,  194 грн .державного мита, 30 грн.
у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення,  30 грн. за юридичну допомогу.

Рішення набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України  на
протязі двох місяців.