Справа №22-1355                                    оскаржуване
рішення(ухвала)ухвалено під

Категорія
27                                              головуванням
Токар Л.В.

Доповідач Чорний
В.І.

УХВАЛА

ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

15 червня 2007 року колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого:
Чорного В.І.

Судців: Глєбова
І.К., Морозовського В.І.

При секретарі
Мазур Ю.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду
Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Вінницького національного
технічного університету про визнання факту інформації, викладеній в наказі №
110-0 від 16.08.1994 року недостовірною, такою, що порушує немайнові права, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2006 ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування немайнової шкоди, визнання інформації поширеної відповідачем
недостовірною, спростування цієї інформації та відновлення немайнових прав,
стягнення моральної шкоди.

11.07.2006 року ухвалою суду за клопотанням позивача притягнуто до участі в
справі в якості співвідповідача - Вінницький національний технічний
університет.

В ході судового засідання ОСОБА_1. змінив свої позовні вимоги, в яких
зазначив, що відповідачами в наказі № 110-0 від 16.08.1994 року була викладена
недостовірна інформація відносно нього, розповсюдження якої відбувалось серед
широкого кола осіб, а тому просив суд визнати, що інформація, викладенаОСОБА_2
та ВНТУ в мотивувальній частині наказу (аркуші 1-3) наказу № 110-0 від
16.08.1994 року є неправдивою (недостовірною), а також визнати, що ОСОБА_2. та
ВНТУ порушили його немайнові права, чим принизили його честь, гідність та
ділову репутацію.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 квітня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
судового рішення, оскільки судом неправильно застосовано норму матеріального
права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Перевіривши законність і обгрунтованність рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що в 1994 році ректором Вінницького
національного технічного університетуОСОБА_2, було винесено наказ № 110-0 від
16.08.1994 року "Про відшкодування збитків через міжнародний арбітраж і
оцінку вчинків деяких посадових осіб". З приводу інформації, викладеній в
даному наказі, позивачем заявлений позов, де зазначається, що в мотивувальній
частині даного наказу міститься неправдива (недостовірна) інформація, яка
протягом багатьох років принижує честь, гідність, ділову репутацію, чим
порушено немайнові права останнього.

Відмовляючи в позові, суд обгрунтовано виходив із того, що на час звернення
позивача до суду з позовом закінчився строк позовної давності та позивач не
надав доказів поважності причин пропуску строку позовної давності.

Всупереч твердженням апелянта, суд першої інстанції
правильно встановив та оцінив дійсні обставини справи, докази, якими
підтверджується позов, а також правові норми, що регулюють спірні відносини, на
підставі чого дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних
вимог, детально виклавши в судовому рішенні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином висновки суду першої інстанції не спростовані, а судове рішення
відповідає вимогам чинного законодавства і грунтується на дійсних обставинах
справи, тому підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст.
308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 25
квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному провадженні до Верховного Суду України протягом двох
місяців.