АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                                                              м.
Вінниця

Колегія
суддів  Судової палати  з
цивільних  справ  Апеляційного
суду Вінницької області у складі:

Головуючої:
Щолокової О.В.,

Суддів :
Міхасішина І.В., Мартьянової Л.І.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Житомирської міської ради про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
компенсації втрати частини заробітку в зв»язку з порушенням термінів виплати,
моральної шкоди за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Корольовського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30 березня  2005 року, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Житомирської
міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини
заробітку в зв»язку з порушенням термінів виплати, моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду Житомирської області від 28 грудня
2004 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30 березня 2005 року
рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Справа № 33ц - 320 кс/07       Категорія:
3          Головуючий у суді першої
інстанції: Кочетов Л.Г.

Доповідач:
Щолокова O.B.

В обґрунтування касаційної скарги позивач ОСОБА_1 посилається
на порушення судами норм матеріального та процесуального права, в зв»язку з чим
ставить питання про скасування судових рішень.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працював у відповідача на посаді директора
на підставі контракту, укладеного 10.07.1998 року з виконкомом Житомирської
міської ради, відповідно до п. 3.2 якого мав право на отримання винагороди в
разі одержання коштів від госпрозрахункової діяльності в розмірі 10%, виплати
якої могла проводитись лише за високі досягнення в праці.

Відмовляючи в задоволення позову, місцевий суд, з урахуванням фактичних
обставин справи, виходив з того, що докази про високі досягнення у праці у
зазначений період позивачем не надані, а протягом дії контракту з 10.07.1998
року по 10.07.2000 рік інформаційно-видавничий центр не мав прибутку від
госпрозрахункової діяльності та отримував дотації з бюджету.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та обґрунтовано
залишив його рішення без змін.

Доводи касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду ,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов»язкового скасування
судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332,336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Вінницької області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Корольовського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30 березня  2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.