Справа №33ц-510кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

в складі:
Галущенка О.І., Базовкіної Т.М. та Довжук Т.С.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за

позовом

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування
квартир

за касаційною скаргою

Плахути
І. І. на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від
04.02.2005 р. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 08.06.
2005 p.,

встановила:

07.06.2004
р. р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
визнання недійсними договорів дарування квартир АДРЕСА_1та АДРЕСА_2.

Рішенням Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 04.02.2005 p.,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від
08.06. 2005 p., позов задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3., непогоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції,
пррсить скасувати рішення суду першої інстанції та повернути справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неповне з'ясування судами
обставин справи, невідповідність їх висновків обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права і порушення норм судочинства.

Розглянувши
касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
оскарженого судового рішення відсутні, виходячи з наступного.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог місцевий суд виходив з того, що
відповідач уклав угоди про відчуження належного йому майна про людське око без
наміру створити юридичні наслідки, а лише з метою запобігти зверненню стягнення
на це майно по його власним цивільно-правовим зобов'язанням, як власника
джерела підвищеної небезпеки.

Переглядаючи
рішення, апеляційний суд обґрунтовано погодився з такими висновками суду першої
інстанції виходячи з того, що відповідач здійснив безоплатне відчуження
власного майна близькому родичу без наміру створити правові наслідки за цими
угодами з метою запобігти зверненню стягнення на це майно за його
зобов'язаннями, які виникли внаслідок завдання ним шкоди, як власником джерела
підвищеної небезпеки.

Апеляційний суд
врахував також і те, що на час вирішення спору, відповідач не виконав своїх
цивільно-правових зобов'язань перед позивачами, які виникли внаслідок ДТП.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення місцевого суду та ухвала суду
апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для їх
обов'язкового скасування, відсутні.

Наведені
у касаційній скарзі доводи відповідача щодо незалучення до участі у справі його
дружини, яка є співвласницею спірного майна, висновків судів не спростовують,
оскільки вона не приймала участі в укладанні спірних угод і не позбавлена права
розпорядження спільним майном.

Керуючись
ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до
Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 - відхилити, а рішення Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 04.02.2005 р. та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 08.06. 2005 p.- залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.