Справа № 22-820-2007 р.                                  Головуючий суддя
в 1 інстанції: Сидорук Є.І..
Суддя-доповідач: Демянчук С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
вересня 2007 року                                                                                       м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі:

Головуючого
судді: Буцяка З.І.

суддів: Демянчук
С.В.,  Шимківа С.С.

при секретарі:
Томашевській І.

з участю
представників сторін,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та третьої особи Рівненської обласної
державної адміністрації про захист честі ,
гідності та ділової репутації ,
спростування публічної неправдивої інформації та стягнення завданої
моральної шкоди в сумі 50 000 грн.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг колегія суддів,  -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним
рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2007
року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2

Визнано
факти викладені у промові ОСОБА_1 ,  на
мітингу,  що відбувся 04.05.2006 року
біля приміщення Рівненської обласної державної адміністрації стосовно ОСОБА_2, як начальника
УМВСУ в Рівненській області такими,  що
не відповідають дійсності

Зобов'язано
ОСОБА_1 спростувати в той же спосіб,  а
саме на мітингу біля приміщення РОДА
неправдиві відомості:

У 2002
році на посаді начальника УОС при УМВСУ у Львівській області спільно з майором
міліції Ганделяк Юліаною Юріївною та її чоловіком ОСОБА_3,  тоді начальник контрабандного відділу КПП «Шагиня»
- це відома така митниця «Шагиня» - перехід - організував контрабандний ввіз із
території Польщі аудіо-та відеотехніки для мережі магазинів «Еліт», директор
ОСОБА_4,  де ОСОБА_5,  дружина ОСОБА_2, 1961 року народження,  є розпорядчим директором товариства з
обмеженою відповідальністю «Еліт»,
проживає в АДРЕСА_1.

До липня
2004 року ОСОБА_2 очолював управління оперативного спостереження УОС УМВС у
Львівській області. Після скандалу з контрабандою ( справа прикрита
прокуратурою у Львівській  області) призначений
на посаду

2

начальника управління податкової міліції в Івано-Франківській
області. Направлений в область для підсилення впливу СДПУ ( о) через податкові
органи.

От мені
вже сьогодні депутати і деякі люди з повагою говорять,  що саме там,
на Львівщині,  справу по
ОСОБА_6,  по його фірмі,  яка в 2003 ,
якщо я не помиляюсь,  році
порушена митницею Львівської області по факту контрабандного ввезення на
територю України оцих банкоматів,  по
яких в минулому році порушила вже Рівненська митниця,  що це якраз ОСОБА_2допомагав ОСОБА_6 оці
справи заминати,  і за це ОСОБА_6 через
ОСОБА_7 ,  через ОСОБА_8штовхнув цього
ОСОБА_2 на керівництво УМВС у Рівненській області.

В квітні
2005 року призначений начальником управління внутрішньої безпеки у Львівській області.
За весь час перебування на керівних посадах спепідрозділів у Львівській області
ОСОБА_2  особливо збільшились розміри
контрабанди автомобілів та їх легалізація через органи ДДІ,  а також крадіжки автомобіліві з подальшим
поверненням їх власникам за винагороду. Неодноразові виїзди ОСОБА_2 в Київ до
керівника ДОС
генера-майора Прилипко О. з подарунками - це аудіо-та відеоапаратура -
дозволили йому бути недоторканим,
незважаючи на очевидну корупцію в його діях.

Під його
прикриттям довгий час діють туристичні фірми « Пілігрим» місто Львів ,  вул.
Коперніка та «Піраміда-Тур» місто Львів,
вул.  Шевченка,  а також товариство з обмеженою
відповідальністю « Лев » - торгівля нафтопродуктами,  автосервіс.
Придбаний ним автомобіль « Мерседес-Бенц»
С 600,  державний номер НОМЕР_1 та
НОМЕР_2,  зареєстрований на дружину.
Сьогодні митники митних переходів « Рава Руські» та « Шагині» пам'ятають
ОСОБА_2 та відкати для нього в розмірі півтора-дві тисячі доларів США за не перевірку
вантажів.

У
вересня 2005 року ОСОБА_2призначається на посаду начальника УМВС України в
Рівненській області,  де продовжує своє
прикриття контрабандного товару. Так,
кримінальна справа,  яку було
відкрито за фактом перевезення сіді-дисків ,
компакт-дисків на суму більше мільйона гривень собівартості до
неіснуючої фірми в Україні,  була закрита
за пунктом шість два особисто ОСОБА_2 ,
хоча такі постанови виносяться лише начальниками райвідділів.
Прокуратура Рівненської області відкрила кримінальну справу за фактом
незаконного закриття цієї справи.

За
командою ОСОБА_2 УБОЗОм відпускаються контрабандні мясопродукта,  навіть без реєстрації ЖРЗПС.  Прокуратурою регулярно виявляються приписки
адмінпорушень,  які робляться для
покращення показників УМВС.  В області
значно збільшилась кількість випадків угонів автотранспорту,  з поверненням за винагороду,  на чому акцентувалась увага під час нарад
оперативних служб,  які проводить МВС.

Під час
виборчої кампанії ОСОБА_2давав незаконні вказівки щодо спостереження за лідером
БЮТ пані Тимошенко під час
її перебування в області. А коли начальник управління оперативного
спостереження В. Мельник відмовився виконувати цю вказівку,  ОСОБА_2почав виживати його з посади. Такі
незаконні накази щодо спостереження давались ОСОБА_2 неодноразово. Зокрема
,  щодо спотереження за начальниками
галузевих служб УМВС та іншими особами.

В УМВС у
Рівненській області повернуто практику збору грошей на день народження
Міністра,  за звання,  за призначення на посаду,  а також за залишення на ній. Крім того,  Кравченя,
інші корумповані працівники УМВС ,
які були звільнені з посади після перемоги Ющенка,  повертаються в органи УМВС,  в ДАІ

3

без погодження з
Департаментом МВС ДАЇ в Києві,  а також
без погодження з керівництвом ВДАІ в Рівненській області ,  призначаються на посади районних,  міськрайонних МРЕВ особисто ОСОБА_2
корумповані офіцери,  які були
звільнені,  або переміщені ,  або понижені в посадах,  відновлюються корупційні схеми реєстрації
незаконно ввезених дорогих автомобілів за певну платню.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30000
грн.,  витрати по оплаті допомоги
адвоката в сумі 2000 грн. та судові витрати в сумі 2512 грн.88 коп.

Ухвалою
Рівненського міського суду від 19 квітня 2007 року залишено заяву представника
позивача про скасування заочного рішення без задоволення.

Не
погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу.

Рішення
суду вважає незаконним,  як таке,  що винесено з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Вважає зазначене
рішення таким,  що не відповідає дійсним
обставинам справи і вимогам закону,  а
тому оскаржує його в повному обсязі з наступних підстав.

Так
,  зазначає,  що на зініційованому громадськістю Рівненщини
мітингу 4.05.2006 року його промова стосувалася ОСОБА_2
не як приватної особи,
а як начальника УМВС України в Рівненській області. Так,  у своєму виступі він жодним чином не згадував
про приватне життя позивача,  а лише
говорив про нього,  як про посадову особу
органу державної влади.

Відповідно
до положеннь Конституції України,
Європейської Конвенції з прав людини,
яка ратифікована Верховною Радою 17 липня 1997 р. та рішенням
Європейського суду з прав людини,  які є
джерелом права в Україні,  кожному
гарантується право на свободу думки і слова,
на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Це право включає
свободу дотримуватися своїх поглядів,
одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і
незалежно від кордонів.

Вирішуючи
справу Лінгенс проти Австрії (1985 рік),
Європейський суд з прав людини вказав,
що "межі припустимої критики ширші відносно публічного діяча,  аніж відносно приватної особи. На відміну від
останнього перший неминуче та свідомо виставляє себе,  свої слова та вчинки на суворий суд як
журналістів,  так і широкої
громадськості".

Вказує
також на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права.

Так,  під час попереднього судового засідання по
даній справі його представником було повідомлено про те,  що по фактах,
висвітлених у промові і,  які
стосувалися позивача направлені ,  у
відповідні інстанції,  в тому числі
правоохоронні,  депутатські запити та
надано з приводу цього докази. На це клопотання про те,  що необхідний час для отримання відповідей на
запити,  що безпосередньо мали відношення
для об'єктивного вирішення даної справи,
суд погодився з цією позицією.

Незважаючи
на це 3 березня 2007 року суд розглянув справу без участі відповідача та його
представника.

4

При
подачі заяви представником
були надані докази,  що свідчать про
поважність причини,  у зв" язку з
якою він не був присутній у судовому засіданні 3.03.2007 року. Зокрема,  надана довідка Рівненського районного суду
про участь його 3.03.2007 року у іншій судовій справі за участю іноземних
громадян.

Стосовно
розміру стягненої моральної шкоди у сумі 30000 гривень,  вважає ,
що вона є безпідставно завищеною,
немотивованою,  не відповідає
жодним нормам права та українській судовій практиці.

Просив
скасувати оскаржуване рішення ,  а справу
направити на новий розгляд.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  а також вимог,  заявлених в суді першої інстанції,  правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
колегія судців вважає,  що апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Колегія
суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те,  що факти наведені у виступі ОСОБА_1  носять образливий характер для ОСОБА_2 ,
не відповідають дійсності,
порочать честь і гідність і ділову репутацію ОСОБА_2  як начальника УМВСУ в Рівненській області.
А,  отже до вказаних фактів,  викладених в промові ОСОБА_1 , не може бути
застосовано правило ч. 1  ст. 47-1 Закону
України « Про інформацію» щодо непідсудності «оціночних суджень».

Доказів
в підтвердження відповідності дійсності висловів відповідача на мітингу біля
приміщення Рівненської обласної державної адміністрації відповідач суду не
надав.

За
вказаних обставин,  суд першої інстанції
обгрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в
частині визнання фактів,  викладених у
промові ОСОБА_1  04.05.2006 р. на мітингу
біля Рівненської обласної державної адміністрації образливими та такими,  які необхідно спростувати,  так як вони не відповідають дійсності.

Погоджується
колегія суддів і з висновком суду про те,
що виступ ОСОБА_1  на мітингу 4
травня 2006 року не є виступом посадової особи,
яка уповноважена представляти облдержадміністрацію у відносинах з
юридичними особами та громадянами. Виступаючи на мітингу,  ОСОБА_1
діяв як фізична особа - громадянин,
реалізовуючи право,  надане йому  ст. 28 Конституції України,  як громадянину,  а не голови РОДА. Будь-яких доказів про те,
що виступ на мітингу ОСОБА_1 ,  як
голови облдержадміністрацію,  входив до
його посадових обов'язків та про те,  що
така участь відповідача була обов'язковою,
останнім не надано ,  а судом не
здобуто.

Щодо
зазначених висновків суд першої інстанції навів відповідні мотиви й
докази,  з якими погоджується і суд
апеляційної інстанції,  оскільки такі
висновки узгоджуються з положеннями
ст.24,  ч. 4  ст. 32 Конституції України,   ст.
ст. 5 ,  14,  ч.  ст.
47-1 Закону України « Про інформацію»,
ст.  ст.299,  201,
277 ЦК України,   ст. 10 Європейської конвенції про захист прав
людини і основних свобод.

Так,  до відомостей,  що порочать особу і можуть
спростовуватися,  слід відносити
інформацію про особу або певні факти,
дані,  які принижують честь,  гідність та ділову репутацію особи перед
громадкістю чи окремими громадянами з точки зору додержання законів,  загальновизнаних правил співжиття,  принципів людської моралі і не відповідають
дійсності чи неправдиво викладені.

5

Згідно  ст. 277 ЦК України - фізична особа,  особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї ( або) членів її сім»ї інформації,  має право на відповідь,  а також на спростування цієї інформації.
Спростування недостовірної інформації здійснюється особою,  яка поширила інформацію. Фізична особа,  особисті немайнові права якої порушено у друкованих
або інших засобах масової інформації,
має право на відповідь ,  а також
на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації,  за рахунок особи,  яка поширила недостовірну інформацію.

Спростування
недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи,  яка її поширила. Спростування недостовірної
інформації здійснюється у такий же спосіб,
у який вона була поширена.

Відповідно
до ч. 4  ст. 32 Конституції України -
кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію
про себе членів сім»ї,  а також право на
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої збиранням,  зберіганням
,  використанням та поширенням такої
недостовірної інформації.

Висновки
суду першої інстанції повністю узгоджуються і з практикою Європейського суду з
прав людини. Відповідно до рішення по справі « Лінгенс проти Австрії» суд
застеріг,  що слід уважно розрізняти
факти та оціночні судження,
достовірність яких не може бути доведеною. Одночасно суд зазначив,  що: « факти,
на яких пан Лінгенс ґрунтував свої оціночні судження,  були незаперечними,  як і його добросовісність». Таким чином,  доводи апелянта в частині посилання на
практику Європейського Суду з прав людини повністю спростовуються,  оскільки факти викладені в промові
відповідача не є незаперечними і такими,
що свідчать про добросовісність ОСОБА_1

За
вказаних обставин,  колегія суддів вважає
також вірним висновок суду першої інстанції про спричинення позивачу публічним
виступом ОСОБА_1  на мітингу 04 травня
2006 року моральної шкоди,  оскільки суд
цілком підставно зазначив,  що позивачу
,  який є публічною людиною була завдана
моральна шкода,  що виразилось у
приниженні його честі та гідності як гр. України,  принижено його авторитет серед підлеглих
працівників органів внутрішніх справ,
підірвало ділову репутацію та престиж як керівника обласного рівня.
Даний публічний виступ ОСОБА_1  морально
пригнітив його і створив дискомфорт у спілкуванні з людьми,  що завдало позивачу моральних та душевних
страждань ,  переживань ,  та в зв"язку з чим останній значний час
знаходився на стаціонарному лікуванні.

Разом з
цим,  колегія судців вважає,  що визначений судом першої інстанції розмір
моральної шкоди є завищеним.  Зважаючи на
встановлені судом обставини,  виходячи з
засад виваженості,  колегія суддів вважає
за доцільне зменшити розмір стягнутої моральної шкоди та визначити її в сумі
сім тисяч гривень.

За
наведених підстав рішення суду першої інстанції підлягає до зміни в частині
визначеної судом першої інстанції розміру стягнутої моральної шкоди.

Керуючись  ст. ст. 307,
309,  313-315,  ЦПК України ,
ч.3  ст.32 Конституції
України,   ст. 280 ЦК України,  колегія судців,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

6

Рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2007 року в
частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 30000 грн. змінити,
зменшивши суму стягнення до 7000 грн. / семи тисяч /.

В решті
рішення залишити без зміни,  а апеляційну
скаргу без задоволення. Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним чинності.