УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року                                                                                             м.
Ужгород

Судова  колегія палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області у складі:

Головуючої - Фазикош Г.В., суддів - Кеміня М.П.,
Куштана Б.П., при секретарі -
Талпа СМ., з участю -
позивачки - ОСОБА_1,

представниці
позивачки - адвоката
ОСОБА_3.,

відповідача - ОСОБА_2.,

представника
відповідача - адвокатаОСОБА_4.,

представника ТОВ
"АВЕСТА" -
Сидор О.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою представника відповідачаОСОБА_2 адвокатаОСОБА_4. на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2006
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання спільної власності
на майно та його поділ між подружжям, -

встановила:

20 грудня 2006 року
Ужгородський районний суд виніс рішення, яким частково задовольнив позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання спільної власності на майно та його поділ між
подружжям.

Представник відповідачаОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 подав на
дане рішення апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду
скасувати, а провадження у справі закрити. Свою позицію апелянт мотивує тим,
що, на його думку, оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального
та процесуального права, суд неповністю з'ясував фактичні обставини справи,
поділивши майно, яке взагалі не належить ні позивачці, ні відповідачу. Крім
того, рішення було ухвалено без участі представників третіх осіб - ТОВ
"ЛЮБЕ" та ТОВ "АВЕСТА", та співвідповідача - Ужгородської
міської ради, і в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вони
належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи.

В
судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідач та представник
відповідача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Крім того,
представник відповідача пояснив, що на початку розгляду справи він дійсно мав
доручення на представництво інтересів ТОВ "ЛЮБЕ", підписане в жовтні 2004 року ОСОБА_2. як
директором цього товариства (
копія а.с 84). Однак,
за цим дорученням він представляв інтереси товариства в іншій справі, оригінал
доручення він суду не надавав, а приєднав його копію до матеріалів справи на
підтвердження того, що йому відомо про взаємовідносини між відповідачем та ТОВ
"ЛЮБЕ". В подальшому жодних угод щодо представництва інтересів цього
товариства в справі між за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 він, як адвокат, не мав і
представляв виключно інтереси відповідача ОСОБА_2 Сам же ОСОБА_2 на момент
розгляду справи в суді першої інтанції також не діяв від імені ТОВ
"ЛЮБЕ", оскільки ТОВ "ЛЮБЕ" в судове засідання не
викликалось, хоча оскаржуваним рішенням було поділено між позивачкою та
відповідачем в т.ч. і те
майно, яке фактично належить ТОВ "ЛЮБЕ" та зареєстроване за цим
товариством.

Справа № 22ц- 328/ 07

Позивачка та її представник в судовому засіданні
апеляційну скаргу не визнали та просили її відхилити. При цьому вони заявили,
що, оскільки ОСОБА_2. є співзасновником ТОВ "ЛЮБЕ", він міг і
особисто представляти його інтереси незалежно від наявності у нього
відповідного доручення. Представник ТОВ "АВЕСТА" Сидор О.І.
підтвердила факт того, що товариству було відомо про час та місце слухання
справи у суді першої інстанції, однак його представник не брав участі у
судовому засіданні 20 грудня 2006 року, оскільки
ТОВ "АВЕСТА" правового інтересу в даній справі не має.

Вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, апеляційний суд перевірив законність та обгрунтованість рішення
місцевого суду від 20 грудня 2006 року в межах
доводів апеляційної скарги та прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, рішення місцевого суду по даній справі слід
скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Колегія враховує те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року провадження
у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2. в частині визнання рішення виконкому Ужгородської
міської ради від 24 січня 2001 року №10 частково
недійсним було закрито. Дана ухвала не оскаржувалась і набула законної сили.

Колегія враховує також і те, що оскаржуваним рішенням
ОСОБА_1 була визнана власником 45%
ТОВ "Любе" та 7,5
% ТОВ "АВЕСТА". Крім того, суд визнав спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2. майно, яке зареєстроване за ТОВ "ЛЮБЕ",
а саме автомашину марки ЗАЗ-110557,
д/н НОМЕР_1 ( а.с. 38-39). Обидва
товариства мали статус третіх осіб у даній справі. Питання про залучення ТОВ
"ЛЮБЕ" до участі у справі в якості співвідповідача відповідно до
вимог ст.ЗЗ ЦПК України судом першої інстанції не вирішувалось. Тз матеріалів
справи вбачається, що представник ТОВ "ЛЮБЕ" в судовому засіданні 20 грудня 2006 року участі не
брав, докази належного повідомлення даного товариства про час та місце слухання
справи в матеріаах справи відсутні. ОСОБА_2. та ОСОБА_4 не можуть вважатись
належними представниками ТОВ "ЛЮБЕ" в даній справі, оскільки в її
матеріалах відсутні документи, що посвідчували б повноваження цих осіб як
представників ТОВ "ЛЮБЕ" відповідно до вимог ст.42 ЦПК України.

Відповідно до п.З ст.ЗП ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням
на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які
беруть участь у справі, не повідомлених про час і місце судового засідання.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 74, ст.169, ст.ЗОЗ, п.5 ст.307, п.З
ст.ЗП, ст.314, ст.315, ст.ЗП ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

1.
Апеляційну скаргу представника відповідачаОСОБА_2
адвокатаОСОБА_4. задовольнити частково.

2.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання спільної власності на майно та його
поділ між подружжям - скасувати,
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

3.   Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте може бути оскаржена в

касаційному порядку на протязі двох місяців з дня
набрання законної сили шляхом подачі

касаційної
скарги безпосередньо до Верховного Суду України