АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22ц -1365/2007                                    Головуючий у їй
інстанції -Мазниця Л.Л.
-44                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007
року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів -
Григорченка Е.І,  Прозорової М. Л.

при секретарі - Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04
грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дій,  що порушують право та відшкодування
шкоди,  -

встановила:

ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м.  Дніпропетровська від 04.12.2006 року,  де ставить питання про скасування рішення
суду,  задовольнивши його позовні
вимоги,  посилаючись на те,  що зазначене рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального права,
оскільки суд не прийняв рішення в частині його позовних (п.п. 5,
9 позову) та ігнорував його доводи щодо моральної шкоди
/а.с.  156-159/.

ОСОБА_2
також звернувся з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду
м.  Дніпропетровська від 04.12.2006 року,  де ставить питання про скасування рішення
суду та відмовити в позовних вимогах,
посилаючись на те,  що зазначене
рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права
/а.с.  176-178/.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04.12.2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені
частково,  судом визнано порушення права
спільної власності ОСОБА_1,
неправомірними діями відповідача ОСОБА_2,  з останнього стягнено на користь позивача 200
грн. у відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_2 зобов'язаний припинити надання ритуальних послуг у домоволодінні
АДРЕСА_1,  а також зобов'язаний знести
всі рекламні вивіски з території та стін зазначеного домоволодіння.

Перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали та рішення суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених вимог,
колегія суддів вважає,  що скарги
ОСОБА_1  та ОСОБА_2  підлягають
частковому  задоволенню,   а рішення
суду -

2

скасуванню,  з направленням справи на новий розгляд,  згідно п. 4,  5 ч.1  ст.
311 ЦПК України,  з наступних
підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
сторони у справі є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1,  де відповідач використовує свою частку домоволодіння
для здійснення підприємницької діяльності з надання ритуальних послуг,  зокрема виготовлення трун та оббивання їх
тканиною,  виготовлення хрестів,  оформлення вінків,  при цьому використовував рекламні вивіски та
рекламний щит.

Оскільки,  відповідач без дозволу позивача здійснює
підприємницьку діяльність з надання ритуальних послуг та розміщує реклами,  суд першої інстанції прийшов висновку,  що дії відповідача неправомірні,  а тому позовні вимоги в частині визнання
порушеного права позивача обґрунтовані.

Між
тим,  з матеріалів справи
вбачається,  що позивач,  крім зазначених в рішенні суду першої
інстанції позовних вимог,  також
звернувся з позовними вимогами про визнання реклами ОСОБА_2 такою,  що невідповідною діючому законодавству.

Однак
суд не розглянув зазначені вимоги,  що є
безумовною підставою для скасування рішення,
з направленням справи на новий розгляд,
згідно п. 5 ч. 1  ст.  311
ЦПК України.

Крім
того,  згідно рішення Дніпропетровської
міської ради від 23.12.1998р. №37,
відповідачу виданий дозвіл на розміщення зовнішньої реклами від
05.11.2001р. /а.с.  140-144/.

Суд не
звернув уваги на ці обставини та не вирішив питання про притягнення до участи у
справі відповідний орган,  який дав згоду
на рекламу,  законність якої оспорюється
позивачем.

Вирішення
питання про права та обов'язки осіб,  які
не брали участі у справі згідно п. 4
ч. 1  ст.  311 ЦПК
України,  є безумовною підставою для
скасування рішення з направленням справи на новий розгляд.

За таких
обставин,  рішення суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд,
а апеляційні скарги -
частковому задоволенню.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  218,
303,  307,  311 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні    скарги                       ОСОБА_1   та
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04
грудня 2006 року
скасувати,  справу направити на новий
розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.