Справа №22ц - 3351 /
2007р.                            Головуючий
Категорія:    39                                                 Доповідач: Краснощокова Н.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
квітня 2007р.                                         Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Краснощокової Н.С.  суддів: Ігнатової
Л.Є.,  Папоян В.В. при секретарі:
Семенченко СС

за
участю позивача ОСОБА_1,  представника відповідача - донецької обласної державної
адміністрації Ларіної Н.В.,  представника
відповідача - відділу взаємодії з правоохоронними органами Донецької обласної
державної адміністрації Гревцова Є.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ворошиловського районного
суду м.  Донецька від 10 січня 2007р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації,  відділу взаємодії з правоохоронними
органами,  Управління з питань діяльності
правоохоронних органів,  оборонної та
мобілізаційної роботи облдержадміністрації про стягнення середнього заробітку
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2006р. позивач звернувся до суду з позовом до Донецької обласної
державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні та видачу трудової книжки,  грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових
окладів,  компенсацію вказаних
виплат,  у відшкодування моральної шкоди
3000 грн.,  поновити строк на звернення
до суду з позовом про поновлення на роботі та поновити його на попередньому
місці роботи в якості головного спеціаліста відділу Донецької
облдержадміністрації. Посилався на те,
що він на підставі наказу від 6.02.2004р. був прийнятий на державну
службу головним спеціалістом відділу з питань діяльності правоохоронних та
контролюючих органів Донецької обласної державної адміністрації. Наказом від
25.03.2005р. всупереч його бажанню продовжувати роботу він був звільнений на
підставі досягнення граничного віку перебування на державній службі. Розрахунок
з ним проведено лише через 5 днів,
трудова книжка видана на третій день після звільнення. Не виплачено
грошову допомогу на підставі  ст. . 37
Закону України „Про державну службу" у розмірі 10 посадових окладів,  натомість відповідач направив йому письмову
відповідь про те,  що він має право на
отримання грошової допомоги лише у разі оформлення пенсії державного
службовця,  що не відповідає вимогам
закону. Вказаними діями відповідача спричинено моральну шкоду,  яку позивач просив відшкодувати,  стягнувши з відповідача 3000 грн.

У
додатковому позові позивач просив стягнути з відділу взаємодії з правоохоронними
органами з врахуванням компенсації за несвоєчасний повний розрахунок середній
заробіток за період з 25 по 31 березня 2005р. в сумі 1680 грн. з врахуванням
коефіцієнтів інфляції,  10 окладів
головного спеціаліста в сумі 11 200 грн.,
середній заробіток за період з
25 березня 2005р.   в сумі 48205
грн.,  у відшкодування

2

моральної шкоди
10000грн.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2006р. до участі у справі у якості
співвідповідача

залучено управління з питань діяльності правоохоронних органів,  оборонної та

мобілізаційної роботи.

Ухвалою
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 27 листопада 2006 р. закрито провадження в частині позовних
вимог про поновлення на роботі,  прийнято
відмову  позивача від цієї позовної
вимоги.

Ухвалою
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 10 січня 2007 р. закрито провадження в частині позовних
вимог про стягнення середнього заробітку за період з 25.03.2005р. по
6.02.2006р. в розмірі 48 205 грн.,
прийнято відмову позивача від цієї позовної вимоги.

Рішенням
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 10 січня 2007р. позов задоволено частково. Стягнено з
Управління з питань діяльності правоохоронних органів,  оборонної та мобілізаційної роботи
облдержадміністрації на користь позивача середній заробіток за час затримки
розрахунку по день фактичного розрахунку з 25.03.2005р. по 31.03.2005р. з
врахуванням індексу інфляції в сумі 322, 58 грн.,  у відшкодування моральної шкоди 100
грн.,  а також на користь держави
державне мито в сумі 59, 50 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення 10
окладів головного спеціаліста в розмірі 11 200 грн. з врахуванням компенсації
за порушення повного розрахунку при звільненні із застосуванням відповідних
коефіцієнтів та зміни запису в трудову книжку у зв'язку із звільненням з
25.03.2005р.на 31.03.2005р. Донецькою обласною держадміністрацією,  відділом взаємодії з правоохоронними
органами,  Управлінням з питань
діяльності правоохоронних органів,
оборонної та мобілізаційної роботи облдержадміністрації відмовлено.
Також позивачу відмовлено у позовних вимогах про стягнення середнього заробітку
за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку у розмірі 1680
грн.,  з урахуванням індексу інфляції,  моральної шкоди в розмірі 20000 грн. з
Донецької обласної держадміністрації,
відділу взаємодії з правоохоронними органами.

У
апеляційній скарзі позивач просить рішення скасувати і ухвалити нове,  визнавши відповідачем
облдержадміністрацію,  а не ліквідований
орган - Управління з питань діяльності правоохоронних органів,  оборонної та мобілізаційної роботи.
Посилається на те,  що рішення ухвалене з
порушенням вимог процесуального і матеріального права. Суд неправильно стягнув
середній заробіток за 5 днів затримки розрахунку,  бо фактично їх було 7. Неправильно відмовлено
у стягненні вихідної допомоги,  у зміні
запису в трудовій книжці щодо дати звільнення. Стягнено лише 100 грн. моральної
шкоди,  що є замалою сумою. Покладення
стягнень проведено на орган,  який
припинив своє існування.

В
засіданні апеляційного суду позивач підтримував апеляційну скаргу та просив
рішення скасувати,  представники
відповідачів просили рішення залишити без зміни.

Суд
першої інстанції при ухваленні рішення виходив із наступних встановлених
обставин. Позивач був звільнений з посади головного спеціаліста відділу з
питань діяльності правоохоронних та контролюючих органів Управління з питань
діяльності правоохоронних органів,
оборонної та мобілізаційної роботи Донецької облдержадміністрації на
підставі наказу Управління від 25.03.2005р. №13 з 25.03.2005р. у   зв'язку з досягненням граничного віку   перебування на державні службі по  ст.  30

3

Закону України „Про
державну службу". Розрахунок
з позивачем був проведений 31.03.2005р. шляхом зарахування на картрахунок
Донецької філії AT „Кредит Банк Україна". Тому на підставі  ст.
117 КЗпП України суд визнав необхідним стягнути на користь позивача
середній заробіток за затримку розрахунку за період з 25.03.2005р. по 31.03.2005р.
за 5 днів в сумі 316, 25 грн. На підставі
ст.  2 Закону України „Про індексацію
грошових доходів населення" суд стягнув суму з врахуванням індексів
споживчих цін за період часу з березня 2005р. по час ухвалення рішення - 6, 33
грн.. Оскільки несвоєчасним розрахунком були порушені трудові права позивача
суд на підставі  ст.  237-1 КЗпП України стягнув у відшкодування
моральної шкоди 100 грн. Так як позивач перебував у трудових відносинах з
Управлінням з питань діяльності правоохоронних органів,  оборонної та мобілізаційної роботи Донецької
облдержадмінстраці,  яке є самостійною
юридичною особою та на час розгляду справи не зняте з Державного реєстру,  суд стягнув зазначені суми з цього
Управління. Оскільки позивач був 6.11.2001р. звільнений з органів прокуратури у
зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років,
при цьому йому на підставі
ст.  50-1 Закону України „Про
прокуратуру" була виплачена грошова допомога в сумі 9045 грн.,  суд відмовив йому у задоволенні вимог про
стягнення грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів. Суд також
відмовив у задоволенні вимог про зміну дати звільнення з 25.03.2005р. на
31.03.2005р.,  оскільки ці вимоги не
ґрунтуються на законі,  а також відмовив
у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів середнього заробітку за час
затримки розрахунку в сумі 1680 грн. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивача та
представників відповідачів,  перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає,  що скарга
підлягає задоволенню частково,  рішення
суду слід скасувати в частині відмови у задоволенні позову про зміну запису в
трудовій книжці,  в іншій частині рішення
слід залишити без зміни з наступних підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позову про зміну запису у трудовій книжці суд не врахував,  що у встановленому законом порядку такий
позов не заявлено. Згідно із ч. 1
ст.  118 ЦПК України позов
пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. У справі
відсутня позовна заява про зміну запису в трудовій книжці. Заявления позовних вимог
усно із занесенням в протокол судового засідання цивільно -процесуальним
законом не передбачено. Тому рішення в частині відмови у задоволенні вимог про
внесення змін до запису у трудовій книжці слід скасувати.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення грошової допомоги у розмірі
10 місячних окладів спеціаліста суд першої інстанції правильно виходив із
встановлених фактичних обставин та вимог діючого законодавства.

Згідно з
ч.П  ст.
37 Закону України „Про державну службу" Державним службовцям у разі
виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Оскільки
позивач вийшов на пенсію 6 листопада 2001р. з органів прокуратури і отримав
грошову допомогу на підставі  ст.  50-1 Закону України "Про
прокуратуру" у розмірі 9045 грн. з розрахунку місячного заробітку за 18
повних років на прокурорсько -слідчих посадах,
вимоги позивача про виплату йому грошової допомоги на підставі  ст.  37
Закону України "Про державну службу" є безпідставними і суд правильно
відмовив у їх задоволенні.

Висновки
суду про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні відповідають фактичним обставинам та вимогам діючого
законодавства. Доводи апеляційної скарги про те,  що середній заробіток слід було стягнути за
7,  а не 5 днів за період з 25.03.2005р.
по 31.03.2005р. безпідставні. 25.03.2005р. - останній день роботи позивача і
він оплачений,      а 31.03.2005р.   сума

4

розрахунку
перерахована на картковий рахунок позивача. Крім того,  у позовній заяві позивач просив стягнути
середній заробіток за час затримки розрахунку саме за 5 днів.

Стягнення
суми середнього заробітку за затримку розрахунку саме з Управління з питань
діяльності правоохоронних органів,  оборонної
та мобілізаційної роботи облдержадміністрації є правильним.  Позивач був звільнений з роботи з цього
управління. Яке станом на час розгляду справи не виключено з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій України.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення
суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні вимог про внесення
зміни запису в трудовій книжці,  оскільки
така вимога не заявлена у встановленому законом порядку,  а в іншій частині рішення відповідає
встановленим у справі фактичним обставинам,
вимогам матеріального і процесуального права і підстав для його
скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
313-316  ЦПК України,  Апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 10 січня 2007р. скасувати в частині відмови у задоволенні
вимог про внесення змін до запису в трудовій книжці.

В іншій
частині рішення Ворошиловського районного суду м.  Донецька від 10 січня 2007р. залишити без
зміни.

Рішення
Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  касаційна скарга може бути подана протягом
2-х місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.