АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________ АВТОНОМНОЇ
РЕСПУБЛІКИ КРИМ________________________
Справа № 22-ц-618-Ф 07
Головуючий суду першої інстанції                                                                 Пономаренко
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції                                                 Соболюк
ІМЕН Е М У К Р А ї Н И
травня 2007 року колегія суддів судової палати цивільних справах Апеляційного
суду АР Крим у м.  Феодосії в складі:
- судді                    Ломанової Л.О..
суддів                                           Соболюка
секретарі                              Петриченко О.В..
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Ленінською районного суду АР
Крим від 15 січня 2007 року та на ухвалу цього суду від 26 січня 2007 року.
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
мотивуючі свої позовні вимоги тим,
що 19 липня 2006 року з вини відповідачки,  була затоплена належна їй на праві власності
квартира АДРЕСА_1,  внаслідок чого жилі
приміщення цієї квартири отримали пошкодження. Вартість витрат на усунення
наслідків пошкоджень згідно з висновком експерта складає 3808,  00 грн.
оскільки вона та члени її сім'ї у зв'язку з вологістю в квартирі три
доби не користувалися електроенергією та були позбавлені елементарних життєвих
умов,  їй були завдані моральні
страждання,  тому просила суд
відшкодувати і моральної шкоди в розмірі 5000 грн
Рішенням
Ленінського районного суду АР Крим від 15 січня 2007 року позов ОСОБА_1був
задоволений частково. Стягнуто і відповідачки на користь позивачки матеріальну
шкоду у сумі 3808,  00 грн.: моральну
шкоду у сумі 500. 00 грн.. судові витрати у сумі 419. 50 грн.. а усього
4727,  50 грн. У решти задоволенні
позовних вимог -відмовлено.

Ухвалою
вказаного суду від 26 січня 2007 року повернено з місцевою бюджету надмірно
сплачений судовій збір (державне мию) у сумі 320,  50 коп та
внесено виправлення у тексі оскаржуваного рішення суду. згідно якою стягнуто і
відповідачки на користь позивачки матеріальну шкоду у сумі 3808. 00 гри.;
моральну шкоду у сумі 500. 00 грн.; судові виграти у сумі 819. 50 грн.,  а усього - 5127. 50 грн.

У
апеляційних скаргах ОСОБА_2 просить
рішення та ухвалу суду скасування ухвалити нове рішення -про відмову у
задоволені позову або направши справ) па новин розгляд до суду першої
інстанції.

На думку
апелянта,  висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи,  судом не
надана належна оцінка наданим до суду доказам.
Вважає,  що суд. постановляючи
оскаржувану ухвалу суду щодо судових витрат. всупереч вимогам статті 220
Цивільної о процесуального кодексу України не повідомив її про час та місце
розгляд) справи

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  обговоривши
доводи апеляційної скарги,  дослідивши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
позивачки та її представника,
представників відповідачки,
колегія судів дійшла висновку,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно
вимог частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Вирішуючи
спір,  суд першої інстанції виходив з
того,  що 26 липня 2006 року внаслідок
розриву шлангу подачі холодної води до пральної машини відповідачка залила
водою квартиру АДРЕСА_1,  яка належить
позивачки. Внаслідок чого приміщення квартири були пошкоджене,  вартість витрат на усунення недоліків залиття
квартири склала 3808,  00 грн. Оскільки
через це змінився життєвий уклад позивачки,
то вона також зазнала моральні страждання.

Суд
частково задовольнив вимоги позивачки та стягнув матеріальну шкоду у розмірі
вартості відновлювальних робіт у сумі 3808,
00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 500,  00 грн.

На думку
колегії суддів рішення суду в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди
ухвалене на основі всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони посилалися як на підставу
своїх вимог та заперечень,  та
підтверджене доказами дослідженими в судовому засіданні,  яким надана належна правова оцінка.

Зокрема,  висновки суду знайшли своє підтвердження -
поясненнями відповідачки,  яка не
заперечує проти факту залиття квартири позивачки з її вини (а.с. 42); поясненнями
свідків - ОСОБА_3 (а.с. 42),  ОСОБА_4
(а.с. 42),  ОСОБА_5 (а.с. 42 - (зворотна
сторона) таОСОБА_6 (а.с. 68); актом комісії про затоплення від 25 липня 2006
року (а.с. 11).

Враховуюче
наведене,  колегією суддів не можуть бути
взяті до уваги доводи апелянта щодо відсутності доказів завдання позивачці
матеріальної шкоди,  на визначену судом
суму.

Згідно з
частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України,  моральна шкода,  завдана фізичній та юридичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Наявність
вини відповідачки підтверджується матеріалами справи та не заперечується
нею,  тому колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку,  що її діями була
завдана моральна шкода. Розмір моральної шкоди судом визначений вірно з
урахуванням характеру правопорушення,
глибини душевних страждань позивачки,
ступеня вини відповідачки,  вимог
розумності та справедливості.

Наведене
свідчить про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в частині стягнення
матеріальної та моральної шкоди та не спростовує висновків суду.

Разом з
тим колегія суддів вважає,  що суд першої
інстанції,  ухвалюючи судове рішення щодо
стягнення судових витрат,  припустився
порушення норм процесуального права.

Суд
постановив ухвалу на підставі  ст. .219
ЦПК України,  яка регулює питання про
виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні.

Проте,  ухвала по суті є рішенням про стягнення
витрат на правову допомогу у розмірі 400 грн. Але ухвалюючи рішення 15. 01.
2007 року суд взагалі не розглядав питання про судові витрати на правову
допомогу.

з
урахуванням наведеного,  ухвала суду в
частині внесення виправлень в рішення суду від 15.01.2007р. підлягає скасуванню
на підставі п.3 ч.1  ст.  312 ЦПК України,  оскільки суд порушив порядок встановлений для
його вирішення.

з

Також
підлягає скасуванню рішення суду про стягнення судових витрат,  оскільки рішення в цей частині,  всупереч вимогам  ст.
213 ЦПК України,  с немотивованим.  Суд не обгрунтовань і яких мотивів підлягає
стягненню з відповідача 419 грн. у відшкодування судових ви гра г. питання про
стягнення витратна правову допомогу не розглянув. На підставі п.5 ч. 1  ст.
311 ЦПК України зазначене є підставою для скасування рішення в цей
частині.

Керуючись
статтями 303.  та 309. пунктом 5 частини
1 статті 311,  пунктом З частини 1 статті
312 та статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів судової палата цивільних
справах.

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарга ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду АР Крим від 15 січня 2007 року в частині стягнення
судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ухвали цього суду віл 26 січня
2007 року в частині внесення виправлень в рішення від 15.01.2007р скасувати.
Справу передати на новий розі ляд до суду першої інстанції в цій частині.

У решті
рішення Ленінського районного суду АР Крим від 15 січня 2007 року та ухвалу
цього суду від 26 січня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її
проголошення,  однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.