РІШЕННЯ

Іменем України

"09"
липня 2007року

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі: головуючого-судді: Худякова
A.M.,  суддів: Головчук
С. В.,  Широкової Л.В.,  при секретарі судового засідання: Хоменко
Р.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування
жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2006 року ОСОБА_1  звернулась до суду із
вказаним позовом.  В обґрунтування своїх
вимог зазначала,  що вона є наймачем
квартириАДРЕСА_1. Посилаючись на те,  що
ОСОБА_2  з 1997 року,  тобто після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3.
,  у вказаній квартирі не проживає,  позивачка просила на підставі  ст. 71 ЖК України визнати його втратившим
право користування жилим приміщенням.

Рішенням
Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1  порушує
питання про скасування постановленого по справі рішення та ухвалення нового
рішення,  яким задовольнити її позов,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд виходив з
того,  що позивачем не надано
доказів,  які б свідчили про не проживання
відповідача більше шести місяців без поважних причин в спірному житлі.

Проте з
таким висновком суду погодитись неможливо,
оскільки він суперечить вимогам закону та дійсним обставинам

Справа
№22ц/1292
Головуючий в суді 1і ін
ст.  Коломіець О.С.

Категорія
32                                                                              Доповідач
Худяков A.M.

справи.

Відповідно
до  ст. 71, 72 ЖК України,  суд може визнати члена сім'ї наймача жилого
приміщення таким,  що втратив право
користування цим приміщенням,  якщо він був
відсутнім понад шість місяців без поважних причин.

З
матеріалів справи видно,  що сторони по
справі є зареєстрованими в квартиріАДРЕСА_1. Наймачем цієї квартири є
позивачка.

Розглядаючи
спір,  суд першої інстанції не звернув
уваги на те,  що ОСОБА_2  в судовому засіданні не заперечував тієї
обставини,  що більше дев'яти років не
проживає у спірній квартирі(а.с. 25). Зазначений факт,  крім пояснень відповідача,  стверджується також показами свідків
ОСОБА_4,  ОСОБА_5. та долученими до
справи актами КВЖРЕП-14 м. Житомира (а.с. 7, 8).

В
апеляційному суді ОСОБА_2  пояснив,  що дійсно з серпня 1997 року він не проживає
у квартиріАДРЕСА_1 і перешкод в цьому йому ніхто не створював. З його слів,  останні чотири роки він не може потрапити до
вказаної квартири. ОСОБА_1  ж
зазначала,  що ключі від квартири у
відповідача є і замки на вхідних дверях квартири вона не міняла.

Всупереч
вимогам  ст. 60 ЦПК України,  ОСОБА_2
не довів обставин,  на які він
посилався як на підставу своїх заперечень. Як видно з матеріалів справи,  відповідач з приводу порушення його житлових
прав не звертався до житлових або правоохоронних органів.

Таким
чином,  в зв'язку з відсутністю в спірній
квартирі понад шість місяців без поважних причин ОСОБА_2  втратив право користування квартироюАДРЕСА_1.

На
підставі викладеного,  рішення суду
відповідно до  ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про задоволення позову.

Керуючись
ст.  ст.
307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну  скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2007 року - скасувати.
Ухвалити нове рішення,  яким визнати
ОСОБА_2 втратившим право користування жилим приміщенням: квартироюАДРЕСА_1.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців.