Справа №2-236/2007р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМУКРАЇНИ

20 лютого  2007
року                                               Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Литвин
М.М. при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лубнах
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі
Литвяківської сільської ради про тлумачення заповіту та визнання права
власності в порядку спадкування, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. та ОСОБА_2 звернулись в
суд з позовом до Литвяківської сільської ради про тлумачення заповіту та
визнання права власності в порядку спадкування.

В своєму позові вони вказували, що в селі Литвяки
Лубенського району Полтавської області знаходиться земельна частка(пай), яка
належала їх померлій матері ОСОБА_3. Згідно заповіту, який залишила після своєї
смерті їх мати, вони є спадкоємцями цієї земельної частки(паю).

В заповіті не чітко визначене
спадкове майно, а саме, вказано земельну ділянку (пай) згідно сертифіката ПЛ №0157029, виданого
Лубенською районною державною адміністрацією 25.12.1996 року, але не вказано її місце знаходження та розміри, а
на момент смерті спадкодавця вказаний сертифікат вже не існував. Тому нотаріус
не може оформити їм право на спадщину.

У 2004 році  сертифікат на
земельну частку(пай), яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3, було
замінено на Державний акт на право власності на земельну ділянку. Оскільки
визнання права власності на земельну ділянку було встановлено у 1996 році і саме на
цю земельну ділянку, та більше не змінювалося, тому що перерозподіл земель
відбувся у 1996 році, то
Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на той самий
земельний пай, що і раніше був виданий сертифікат.

Прохали суд здійснити тлумачення
заповіту від 21 березня 2003 року, складеного
ОСОБА_3 і визнати за ними право власності на земельну частку(пай) площею 3,56 га, що
знаходиться на території Литвяківської сільської ради і належав на праві
приватної власності ОСОБА_3, у рівних долях.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1., представляючи також і інтереси ОСОБА_4., позов підтримала.

Представник Литвяківської сільської
ради прохає справу розглядати без їх участі, проти позову не заперечує.

2

Представник Першої Лубенської Державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явилась, звернулася до суду з заявою в якій
прохала розглядати справу без її участі, відносно задоволення позовних вимог не
заперечувала.

Представник КП "Лубенське
МБТІ" в судове засідання не з"явився, прохає розглядати справу без їх
участі, проти позову не заперечує.

ОСОБА_4 в судове засідання
не з"явився, в своїй заяві прохав справу розглядати без його участі, проти
позову не заперечує.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ще за життя ОСОБА_3
склала заповіт на земельну частку(пай), яка знаходиться на території
Литвяківської сільської ради, на користь своїх дочок-позивачок по справі:
ОСОБА_1 та ОСОБА_4. В заповіті
не чітко визначене спадкове майно, а саме вказано земельну ділянку(пай) згідно
сертифіката ПЛ №
0157029, виданого Лубенською районною державною адміністрацією 25.12.1996 року, але не
вказано її місце знаходження та розміри. На момент смерті спадкодавця вказаний
сертифікат вже не існував, а в 2004
році його було замінено на Державний акт на право власності на земельну
ділянку. В зв"язку з цим нотаріусом першої Лубенської державної
нотаріальної контори було відмовлено позивачам по справі у офоррмлені спадкових
прав та у видачі Свідоцтва про право на спадщину.

На підставі ст. 1256
ЦК України тлумачення заповіту здійснюється судом.

Відповідно до ст.213 ЦК України суд може постановити рішення про тлумачення
змісту правочину.

Із змісту заповіту вбачається, що спадкодавця ОСОБА_3,
заповідаючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку(пай), яка належала їй згідно
сертифікату ПЛ №
0157029, виданого Лубенською районною державною адміністрацією 25.12.96 року, мала на
меті залишити у спадщину своїм дочкам земельну ділянку, на яку у 2004 році був виданий
на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації від 18 вересня 2003 року за № 412 Державний акт на
право власності на земельну ділянку, площею 3,56 га.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

У відповідності до ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного суд
вважає необхідним задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 213,328,1256,1268 ЦК України,
ст.ст. 10,11, 57,
60,213-214 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задоволити.

Тлумачити, що в своєму заповіті, посвідченому 21.03.2003 року секретарем
Литвяківської сільської ради, ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну
ділянку, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на
земельну ділянку серія ПЛ
№008425, виданого на підставі розпорядження Лубенської
райдержадміністрації від 18
вересня 2003 року за №412.

3

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,56 га, розташовану
на території Литвяківської сільської ради, що належала ОСОБА_3 згідно
Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ПЛ №008425, виданого на
підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації від 18 вересня 2003 року за № 412, у рівних долях.

Головуючий                                                                                                   М.М.Литвин

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка
подається на протязі 10 днів з
дня проголошення рішення