Справа № 33
ц- 3 73кс/07 Категорія
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 липня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: Козаченка
В.І., Шолох З.Л., Мурлигіної О.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю „Славія" смт. Новоархангельськ Новоархангельського району
Кіровоградської області про стягнення заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського
районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 9 грудня   2004 року,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю „Славія" (далі - ТОВ „Славія") про
стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що працював у відповідача сторожем з 1 травня 2000 року
по серпень 2003 року.

Посилаючись на те, що за період його роботи відповідач йому недоплачував
заробітну плату за надурочну роботу у зв'язку з роботами у нічний час, позивач
просив стягнути на його користь 5 759 грн. заробітної плати за надурочні роботи
за останні три роки.

Крім того, просив стягнути 108,87 грн. заборгованості по
заробітній платі, 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої
порушенням трудового законодавства та змінити запис у трудовій книжці про
звільнення його за станом здоров'я.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10
червня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської
області від 9 грудня   2004 року,
відмовлено у задоволенні позову.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати судові
рішення по справі і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи та доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для перегляду судових
рішень.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходився
у трудових відносинах з відповідачем з 1 лютого 1989 року по 17 грудня 2003
року, працюючи сторожем. Звільнений з роботи за прогули по п. 4 ст. 40 КЗпП
України. Заборгованість по заробітній платі у розмірі 135, 43 грн. перерахована
позивачу.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і
апеляційний суд, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення
позову, у зв'язку з недоведеністю порушення трудового законодавства
відповідачем. Тому, правомірно відмовив у задоволенні позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують
висновків суду першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,

вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено, що судові рішення ухвалені з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а в матеріалах
справи відсутні підстави для обов'язкового скасування судового рішення,
передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України
„Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007
року, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Новоархангельського районного суду
Кіровоградської області від 10 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 9 грудня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню   не підлягає.