Справа № 22-1315/2007р.                                             Головуючий у 1
інстанції: Гудим Л.Я.
16                                                                            Доповідач:
РІШЕННЯ

Іменем України
18  червня 2007  року
Колегія суддів  Судової
палати  в
цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого -
Каблака П.І.,  суддів: Штефаніци
Ю.Г.,  Монастирецького Д.І.,  при секретарі: Жукровській Х.І.,    . з участю представника КП «Бориславенерго»
303улі А.І.,  розглянула у відкритому
судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Бориславського міського суду Львівської області 13 березня 2007 року по справі
за позовом Комунального підприємства (далі КП) «Бориславтеплоенерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за теплову енергію,  -

встановила :

Оскаржуваним
рішенням позовні вимоги задоволено.

Поновлено
позивачу строк зверненя до суду з даним позовом та стягнено з ОСОБА_1. в
користь КП «Бориславтеплоенерго» заборгованість за теплову енергію в сумі 3586,
55 грн.,  51 грн. судових витрат та 30
грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної
справи,  а всього 5667, 55 грн..

Рішення суду
оскаржила відповідач ОСОБА_1..

В
апеляційній скарзі покликається на те,
що рішення не відповідає нормам матеріального права,  роз»ясненям п. 1 Пленуму Верховного Суду
України від 29.12.1976 року № 11 «Про судове рішення». Зокрема,  позиція суду помилково грунтувалась на
необхідності поновити позивачу строк звернення до суду,  оскільки той просив стягнути з неї борг за
період з серпня 1998 року по січень 2007 року. Судом не прийнято до уваги,  що вона погоджувалась сплатити заборгованість
в сумі 1278 грн. 68 коп.,  тобто з часу
прийняття нею спадщини та в межах позовної давності,  що відповідає вимогам чинного законодавства.
Причин,  які б свідчили про поважність
пропуску строку для звернення до суду з даними вимогами не встановлено,  таких даних не надав в судовому засіданні і
представник позивача,  а суд не
застосував статті 256,  257 ЦК України.

Просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги частково в сумі 1278, 68 грн..

Вислухавши
суддю-доповідача,  заперечення
представника КП «Бориславтеплоенерго» 303улі А.І.,  перевіривши матеріали справи та законність
рішення в межах доводів скарги,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягаю
задоволенню.

Відповідно
до ч.3  ст.  213 ЦПК України,  обґрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи
дане рішення,  міський суд усупереч
положенням статей 10,  213 ЦПК України не
з»ясувавши причини пропуску позивачем строку позовної давності,  поновив строк звернення до суду з даним
позовом,  хоча в позовній заяві така
вимога не ставилась,  а в судовому
засіданні представник позивача просив поновити такий нічим не мотивуючи.

Проте з таким
висновком суду колегія суддів погодитись не може.

При
розгляді справи у суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив причини
пропуску та несвоєчасне повідомленням відповідача про заборгованість - великим
навантаженням на роботі.

Згідно  ст.
ст.  256,  257 ЦК
України позовна давність - це строк,
у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється
тривалістю три роки.

Як
вбачається з розрахунків заборгованості за спожиту теплову енергію,  така станом на серпень 1998 року становила
1004 грн. 32 коп.,  а на кінець січня
2007 року - 3586 грн.,  яку суд і
стягнув.

Суд не навів у рішенні будь-яких доказів того,  з яких причин він вважає,  що позивачу повинен бути поновлений строк
позовної давності.

Відповідно
до ч. 4  ст.  267 ЦК
України сплив позовної давності,  про
застосування якої заявлено стороною у справі,
є підставою для відмови в позові.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що позивач пропустив строк позовної давності
без поважних причин,  такий сплив,  а тому відповідно до п. 4  ст.
267 ЦПК України позов КП "Бориславтеплоенерго" до ОСОБА_1. про
стягнення боргу за період до 01 січня 2004 року задоволенню не підлягає.

З
урахуванням викладеного,  колегія суддів
приходить до висновку,  що заявлені
позивачем вимоги підлягають задоволенню лише в межах строку позовної давності -
з 01 січня 2004 року по січень 2007 року,
а тому рішення Бориславського міського суду слід змінити,  зменшивши суму стягнення з відповідачки в
користь КП «Бориславтеплоенерго» з 3586, 55 грн. до 1278, 68 грн.. В частині
стягнення розміру судових витрат рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
ч. 1 п.3  ст.  307,
ч. 1 п.3  ст.  309,
ст.   ст.  316,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Бориславського міського суду Львівської області 13 березня 2007 року в частині
поновлення комунальному підприємству «Бориславтеплоенерго» строку звернення до
суду з даним позовом та стягнення з ОСОБА_1 в користь комунального підприємства
«Бориславтеплоенерго» заборгованість за теплову енергію в сумі 3586, 55
грн.,  всього з судовими витратами 3667
грн. 55 коп. - змінити та викласти його в такій редакції.

Цозов
комунального підприємства «Бориславтеплоенерго» до ОСОБА_1 задовольнити
частково. Стягнути з ОСОБА_1 в користь комунального підприємства
«Бориславтеплоенерго» заборгованість за теплову енергію за період з 01 лютого
2004 року по 31 грудня 2006 року в сумі 1278 гривень 68 копійок.

В частині
стягнення розміру судових витрат рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.