АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33ц- 383кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Лисенка П.П.,  Данилової О.О.,
Кутової Т.З.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом

ОСОБА_1до
Новоукраїнської центральної районної лікарні Кіровоградської області /далі
Новоукраїнська ЦРЛ/ про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди
за касаційною скаргою Новоукраїнської ЦРЛ на рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 березня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2004 рокуОСОБА_1 звернулася з позовом Новоукраїнської ЦРЛ про
поновлення на посаді лаборанта лабораторії лікарні,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та 1500 грн. моральної шкоди,  посилаючись на незаконність звільнення з
роботи з 1 вересня 2004 року за пі  ст.
40 КЗпП України.

Рішенням
Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2004 року
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 23 березня 2005 року рішення
місцевого суду скасовано та ухвалене нове рішення про часткове задоволення
позову.ОСОБА_1 поновлено на посаді лаборанта лабораторії Новоукраїнської ЦРЛ з
1 вересня 2004 року,  стягнуто 2028 грн.
15 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500 грн. моральної
шкоди.

У
касаційній скарзі Новоукраїнською ЦРЛ порушене питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі рішення місцевого суду. Касатор
посилається на те,  що апеляційний суд
невірно оцінив докази та застосував норми трудового законодавства.

Колегія
вважає,  що підстави для перегляду оскарженого
судового рішену відсутні,  виходячи з
наступного.

Задовольняючи
позовОСОБА_1,  апеляційний суд виходив з
того,  що підставою для звільнення
працівника за ч.1  ст. 40 КЗпП України є,  у тому числі,
зміни в організації виробництва та праці та скорочення численності і
штату працівників. Встановивши,  що зміни
в організації лабораторії ЦРЛ,  а тим
більш скорочення численності і штату працівників,  на що посилається відповідач,  у встановленому порядку проведено не
було,  а крім того,  не вирішувалося питання щодо переважного
права залишення позивачки на роботі,  суд
дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав її звільнення за ч.
1  ст. 40 КЗпП України.

Оскільки
втрата роботи призводить до порушень нормальних життєвих зв'язків та потребує
від колишнього робітника додаткових зусиль для організації свого життя,

суд відповідно до  ст. 237-1 КЗпП встановив
підстави і для відшкодуванняОСОБА_1 моральної шкоди.

Відповідно
до вимог  ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або /та/ вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки
з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення судом норм процесуального
права,  відсутні і передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення,
колегія вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу Новоукраїнської ЦРЛ відхилити,  а
рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 23 березня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.