Справа № 5838                          Головуючий 1-ї
інстанції - Нейло В.В.
Категорія- 39_______________________ Доповідач:
Єлгазіна Л.П.__________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2007року                                                                                      м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: Головуючого - Ювченко Л.П. Суддів: Єлгазіної
Л.П.,  Азевича В.Б. При секретарі:
Голубцові А.В. за участю сторін: позивача ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою
позивача ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької
обл. від 5 червня 2007року в цивільній справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до Відкритого Акціонерного Товариства
2 Костянтинівський металургійний завод",
третя особа Управління пенсійного Фонду України в м.  Костянтинівка Донецької області - про
визнання періоду роботи в шкідливих умовах праці з повним робочим днем.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької обл. від 5 червня 2007року в цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Відкритого Акціонерного Товариства „ Костянтинівський
металургійний завод",  третя особа
Управління пенсійного Фонду України в м.
Костянтинівка Донецької області - про визнання періоду роботи в
шкідливих умовах праці з повним робочим днем - у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Суд
першої інстанції виходив з того,  що позивачу
на законних підставах не зараховано у пільговий стаж період роботи з 04.11.1954
року по 05.07.1956 року ,  коли він
працював рихтувальником , та з 01.04.1965 року по 01.06.1982 року - час роботи
слюсарем по ремонту металургійного обладнання. Робота позивача в указані
періоди підтверджується трудовою книжкою,
копією,  особової книжки робітника
Костянтинівського металургійного заводу. Надані відповідачем особові рахунки
робітників цеху ширпотребу за 1954-1955 роки,
згідно з якими позивачу нараховувалася заробітна плата за виконання
роботи рихтувальника та натягувальника сітки і відсутні записи,  що він виконував іншу роботу.

Вказані
періоди роботи не визнані судом як праця в шкідливих та особливо тяжких
умовах,  оскільки вона не входила до
списку №1 виробництв,  цехів,  професій та посад на підземних роботах,  на роботах зі шкідливими умовами праці в
цехах,  робота в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах,  затв. Постановою Ради Міністрів СРСР
№1173,  який застосовано при призначенні
пенсії позивачу. Доказів про роботу в шкідливих умовах позивач суду не надав.

Позивач,  не погодившись із судовим рішенням 26.06.07р.
приніс апеляційну скаргу на вказане рішення суду,  в якій посилається на те ,  що суд першої інстанції не повно встановив
обставини по справі. Суд не взяв до уваги пояснення свідків,  з якими він разом працював у шкідливих
умовах,  суд невірно застосував наказ
№383 від 18.11.2005 року Мінпраці України і не зарахував спірний період роботи
до списку №1. Рішення суду першої інстанції просив скасувати і постановити
нове,  яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши
судцю- доповідача,  пояснення
позивача,  який просив задовольнити
апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції,  перевіривши матеріали справи** і обговоривши
підстави апеляційної скарги,  судова
колегія вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Згідно  СТ. .11 ЦПК України - суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим кодексом ( ст. ЛОч.3. ІДПК
України)

Апеляційним судом встановлено,  що
позивач ОСОБА_1 з 04.09.1954року по 05.07.1956року працював рихтувальником
Костянтинівського металургійного заводу (а.с. 135, 193),  а з 01.04.1965року по 01.06.1982року -
слюсарем по ремонту металургійного обладнання і підстав для зарахування до
пільгового стажу за списком №1 немає підстав,
оскільки ці професії не передбачалися Списком №1 виробництв та професій,  затверджених Постановою №1173 від 22.08.1956
року.

Суд першої
інстанції ретельно перевірив доводи позивача,
але його вимоги не узгоджуються з архівними матеріалами справи -
відомостями про нарахування заробітної плати,
згідно з якими заробітна плата йому нараховувалася за професіями
рихтувальника та слюсара по ремонту металургійного обладнання (а.с.  27, 118-134, 150-155, 188).

Згідно
до п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв,  робіт,
професій при обчисленні стажу роботи,
що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах,  при визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються Списки,
що чинні на період роботи особи. Даний порядок затверджено наказом
Мінпраці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та
зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731.

Підстав
для зарахування оспорюваного періоду роботи позивачем за Списком №1 згідно
названого закону не вбачається.

Апеляційний суд
вважає,  що суд першої інстанції   виконав вимоги  ст. . 213 п.3 ЦПК України,   -
повно з"ясував обставин,  на
які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення ухвалене
відповідно до вимог закону і підстав для зміни або скасування рішення суду
першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає ,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст. 294, 301,
303,  305, 308, 316,  317,
319 ЦПК України Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької обл. від 5 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає чинності з дня її проголошення і може бути

оскаржена безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців з
дня

набрання
її чинності.