Справа
№ 33ц-472/07                                                                                    Категорія
Завидовська- Марчук О.Г.
____________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ________________________
УХВАЛА

іменем                                                                     України

4 вересня   2007 року колегія суддів з розгляду
цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в
складі : Завидовської - Марчук ОТ.,
Мудренко Л.І.,  Русинчука М. М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  приватного підприємства «Вектор» М.
Тернополя,  ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та мора­льної шкоди за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 червня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2005 року,  -

встановила :

ОСОБА_1
звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рі­шення
Тернопільського міськрайонного суду від 24 червня 2005 року,  залишене без змін ух­валою апеляційного суду
Тернопільської області від 22 вересня 2005 року,  яким позов ОСОБА_1 задоволено частково,  стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 39 053
гривні 92 копійки спричиненої матеріальної шкоди та 50000 гривень спричиненої
моральної шкоди та в дохід держави 399 гривень 03 ко­пійки державного мита.

5 квітня
2007 року справу передано для розгляду і вирішення відповідно до глави 2
розділу V Цивільного процесуального кодексу України до
апеляційного суду Волинської області відповідно до Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про судо­устрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №697-V .

Ухвалою
судді колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апе­ляційного
суду Волинської області від 30 серпня 2007 року за касаційною скаргою позивача
ОСОБА_1 відкрито касаційне провадження.

В
обгрунтування касаційної скарги позивач ОСОБА_1 посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального права,
в зв»язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та
ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
частково позовні вимоги,  суд першої
інстанції правомірно виходив з того,  що
винними діями відповідача ОСОБА_2. позивачу завдано як матеріальних,  так і мо­ральних збитків та підставно стягнув
з ОСОБА_2. в користь ОСОБА_1 39053 грн. 92 коп. матеріальної шкоди (витрати на
поховання сина,  що загинув в автоаварії
та вартість пошкодженого автомобіля) і 50 000 спричиненої моральної шкоди.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог про відшкодування втрачених доходів сім»ї від
втрати члена сім»ї та вартість втраченого права батьків на їх утримання на
старості,

2

суд
першої інстанції виходив з того,  що
позивач на час смерті сина не перебував на його утриманні,  а тому не має права на відшкодування шкоди в
порядку 1200 ЦК України.

Апеляційний суд
погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є непра­вильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додер­жанням норм матеріального та процесуального
права,  а підстави для обов»язкового
скасу­вання судового рішення,
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК
України,  відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи,  висновки судів
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України колегія суддів з розгляду
цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу позивача ОСОБА_1   відхилити.
Рішення Тернопільського   міськрайонного
суду від 24 червня 2005 року   та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2005 року залишити без
змін. Ухвала оскарженню не підлягає.