Справа № 22ц-405/07                                                         Головуючий
Категорія   19                                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 травня 2007 року                                                                                                       м.Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
- судді   Расевича С.І.

суддів
Киці С.І., Свистун О.В.

при
секретарі Гордійчук І.В.

з участю
позивача ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, малого приватного підприємства
«Колос», Відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія
«Дженералі Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за
апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного
суду від 15 березня 2007 року.

Особи,
які беруть участь у справі :
позивач ОСОБА_1,

відповідачі
ОСОБА_2, мале приватне підприємство «Колос», Відкрите акціонерне
товариство «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», представники    відповідачів    ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5

Колегія
суддів

Встановила:

Позивач ОСОБА_1. звернувся з позовом до відповідача
ОСОБА_2. про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою. Позов мотивує тим, що 3 червня 2006 року по вул.Володимирській в
м.Ковель сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2., керуючи
автомобілем ВАЗ-21011, р.н. НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху, і він,
керуючи моторолером «Ямаха», зіткнувся з автомобілем та отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження, а саме перелом щелепи. Вироком Ковельського
міськрайонного суду ОСОБА_2.
було засуджено до виправних робіт. В результаті отриманого ушкодження
здоров'я знаходився на лікуванні і втратив заробіток в сумі 977грн.56коп. Після
ДТП відповідач ОСОБА_2. завіз його до лікарні, не забезпечивши зберігання
моторолера, вартістю 3000грн., і він зник. Крім того, йому були заподіяні
моральні збитки, які виразились в тому, що був порушений його звичний уклад
життя, він не міг нормально харчуватись, хвилювався за свою малолітню дитину та
дружину. Просив стягнути з відповідача 3977,56грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної
шкоди. Судом притягнуто до участі в справі як відповідачів мале приватне
підприємство «Колос» та ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант».

2

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 15 березня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі
Гарант» в користь позивача 977грн.56коп. матеріальної шкоди та 2550 грн. моральної
шкоди та в доход держави 76грн.50грн, судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2. в користь
ОСОБА_1. 5000грн. моральної шкоди, в доход держави судовий збір в розмірі
50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. В решті
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2. просить
скасувати рішення суду та постановити нове про стягнення з МПП «Колос» в
користь позивача моральної шкоди та зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої
з нього. Посилається на те, що рішення суду в частині стягнення з нього
5000грн. моральної шкоди є незаконним, так як власником джерела підвищеної
небезпеки - автомобіля
ВАЗ 21011, являється
МПП «Колос». При стягненні моральної шкоди судом не було враховано, що позивач
ОСОБА_1. перебував у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом
без освітлення в темну пору доби і це стало наслідком ДТП.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду -
зміні з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком
Ковельського міськрайонного суду 26
липня 2006 року
ОСОБА_2. визнано
винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 3 червня 2006 року та
засуджено за ч.1 ст. 186
КК України. Згідно технічного паспорту автомобіль ВАЗ-21011 зареєстровано
за ОСОБА_2. і на
момент вчинення ДТП транспортний
засіб перебував у його володінні. Позивачем ОСОБА_1. отримано тілесні
ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня за
ознакою тривалого розладу здоров'я. 29
листопада 2005 року
згідно страхового полісу застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2. при керуванні
ним автомобілем ВАЗ- 21011
держномер НОМЕР_1

Відповідно до ст. 1188
ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише
особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх
осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що 3 червня 2006 року в м.Ковелі
по вул.Володимирській сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій зіткнулись
транспортні засоби - автомобіль
ВАЗ 21011, під
керуванням відповідача ОСОБА_2.
та моторолер «Ямаха», під керуванням позивача ОСОБА_1.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що
володільцем автомобіля ВАЗ 21011
являється відповідач ОСОБА_2.
і саме з його вини, що підтверджується вироком Ковельського міськрайонного
суду, була заподіяна матеріальна та моральна шкода позивачу ОСОБА_1. При цьому
суд правильно стягнув матеріальну шкоду в розмірі 977грн.56коп. та моральну
шкоду в розмірі 2550грн., врахувавши ліміт відповідальності страховика, з
відповідача ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», так як
цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2.
була застрахована даним товариством. Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що власником автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний
номер В 2273 ВН є МПП
«Колос», так як на час дорожньо-транспортної пригоди між ним та МПП «Колос» не
було укладено договору оренди, він не перебував у трудових відносинах з МПП
«Колос», а тому останнє не може нести відповідальність за заподіяну шкоду.

Оскільки шкода позивачу ОСОБА_1. завдана внаслідок
зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки, то відповідальність відповідача
ОСОБА_2. настає
на підставі

3

ст.1188 ЦК України, яка не була застосована судом першої інстанції
при вирішенні справи.

Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди,
заподіяної позивачу, суд не врахував всіх обставин справи, а саме те, що
позивач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння,
нетривалість моральних страждань позивача, не подання ним доказів про
заподіяння моральної шкоди у значному розмірі - 7550грн. і допустив порушення принципів об'єктивності,
справедливості та розумності. Колегія судців прийшла до висновку про задоволення
апеляційної скарги в цій частині і зменшення розміру компенсації за спричинену
моральну шкоду, яка підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_2., до 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 23, 1167, 1188 ЦК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача позивача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 15 березня 2007 року в даній
справі в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_11000 (одну тисячу)
грн. моральної шкоди.

В решті
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.