УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007р.                                                                                       м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                                         Матківського
Р.Й.,

суддів                                                                     Горблянського
Я.Д., Мелінишин Г.П.

секретаря                                                               Пожар
Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 5 березня 2007 року, -

з участю: представника апелянта ОСОБА_2, представника ДІЛ
в місті Івано-Франківську ОСОБА_3,-

встановила:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05.03.
2007 року задоволено позовні вимоги Державної податкової інспекції в місті
Івано-Франківську (далі ДПІ), виселено ОСОБА_1 з АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення.

На дане рішення представник відповідача подала апеляційну
скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ДПІ в
задоволенні позову.

Представник апелянта в скарзі зазначає, що суд задоволив
позов про виселення з кімнати в гуртожитку у зв'язку з тим, що з роботи згідно
наказу від 21.10. 2001 року ОСОБА_1 звільнений за згодою сторін. Однак
відповідно до вимог ст..
132 ЖК України виселення без надання іншого житлового приміщення можливе в
разі звільнення за власним бажанням. Поскільки ОСОБА_1 був звільнений за згодою
сторін то його виселення без надання іншого жилого приміщення є незаконним.
Також суд не досліджував поважність пичин звільнення, а в рішенні зробив
висновок про це.Висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано
норму матеріального права, тому вважає, що є підстави для скасування рішення.

Вислухавши представника апелянта ОСОБА_2 яка вимоги
скарги підтримала , представника позивача яка вимоги скарги не визнав,
дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити.

Постановляючи рішення суд першої інстанції правильно на
підставі матеріалів справи встановив, що ОСОБА_1 рішенням профкому та
адміністрації установи від 19.12. 2000 року надано кімнату № 22 в гуртожитку як
працівнику. 18.10 2001 року він подав заяву в якій просив звільнити з роботи за
згодою сторін і 31. 10.2001 року його заяву задоволено.

Справа № 22- ц-493 /2007р.                        Головуючий
у 1 інстанції Островський Л.Є.

Категорія ЗО                                                  Доповідач
Матківський Р.Й.

2

Відповідно до ч.2 ст.
132 ЖК України працівників які поселились в гуртожитку в зв»язку з роботою,
може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за
власним бажанням без поважних причин.

Подана відповідачем заява та наказ підтверджують звільнення
за власним бажанням без поважних причин, тому суд першої інстанції правильно
виселив його з кімнати в гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Представник апелянта помилково вважає, що звільнення
відповідача з роботи за згодою сторін не є за власним бажанням , тому він може
бути виселений тільки з наданням іншого жилого приміщення. Протягом часу
розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційній скарзі відповідач не
доводив поважність причин звільнення.

Суд першої інстанції постановив рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його
законності не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 5 березня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржено
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.