Справа №
22-2283   2007 рік                                     Головуючий у 1 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

12
червню 2007 року                                                                       м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Белки В.Ю.

Суддів:                                                    Боєвій
В.В.

Осоцького
І.І. При секретарі: Череватій О.В. Розглянувши у відритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського
районного суду м.  Запоріжжя від 26 січня
2007 ро;:у по справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького національного
університету,  третя особа ОСОБА_2 про поновлення
на роботі,  стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

У позові
зазначав,  що він працював начальником
науково-дослідного сектору Запорізького національного університету з 1.10.2003
року до 19.08.2005 року.

З
19.08.2005 року його було звільнено з роботи на підставі  ст.  41
п. 1 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником
підрозділу,  виявленого комісією
відповідно до наказу № 229 від 12.08.2005 року по Запорізькому національному
університету.

Вважає,  що його звільнено з порушенням діючого
законодавства України.

У
підтвердження своїх вимог зазначав,  що
працюючи начальником науково-дослідного сектору Запорізького національного
університету,  якій не є окремим
підрозділом,  він виконував посадові
обов'язки,  передбачені посадовою
інструкцією і не займав жодної посади,
яка передбачена  ст.  41 п. 1 КЗпП України,  як начальник підчинявся безпосередньо проректору
по науковій роботі. За період його роботи міністерство освіти та науки не
приймало рішень про утворення відокремленого структурного підрозділу -науково-дослідний
сектор,  що також підтверджується
відсутністю відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних
осіб-підприємців.

По
закінченню роботи,  створеної
комісії,  була складена довідка,  в якій виявлені недоліки в роботі,  але з нею його не ознайомили,  письмових пояснень від нього не витребували.

Крім
того,  його звільнення за ініціативою
адміністрації проведено без отримання згоди профспілкового комітету.

Посилаючись
на зазначені обставини,  просив суд
поновити його на роботі в Запорізькому національному університеті на посаді
начальника науково-дослідного сектору та стягнути на його користь з відповідача
середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду у сумі 15000 гр.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.  Запоріжжя
від 26 січня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає,
що висновки суду не

відповідають фактичним обставинам,  а
рішення постановлено з порушенням норм

матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та
постановити

нове,  яким його позовні вимоги
задовольнити.

Вислухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  що з'явилися,
вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи,  колегія вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з слідуючих підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
працював начальником науково-дослідного сектору Запорізького національного
університету з 1.10.2003 року по 19.08.2005 року.

Наказом
ректора Запорізького національного університету № 496-к від 19.08.2005 року
позивача звільнено з 19.08.2005 року за п. 1
ст.  41 КЗпП України за одноразове
грубе порушення трудових обов'язків керівником підрозділу,  виявлене комісією,  яка була створена наказом № 299 від
12.08.2005 року.

Згідно
п. 1  ст.
41 КЗпП України,  трудовий договір
з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у
випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником
підприємства,  установи,  організації всіх форм власності
/філіалу,  представництва,  відділення та іншого відокремленого
підрозділу/.

Судом
встановлено,  що науково-дослідний сектор
є відокремленим підрозділом Запорізького національного університету,  що підтверджується Статутом державного вищого
навчального закладу "Запорізький національний університет" та
Положенням про науково-дослідний сектор Запорізького національного
університету.

Крім
того,  вказана обставина підтверджується
фінансуванням,  самостійним
рахунком,  окремим бухгалтерським
обліком,  власною печаткою та штампом і
господарською діяльність науково-дослідного сектору.

Судом
також встановлено,  що згідно наказу
ректора ЗНУ № 229 від 12.08.2005 року протягом 15-19 серпня проводилась
перевірка роботи науково-дослідного сектору ЗНУ за підсумками якої була
складане довідка з якої вбачається,  що
встановлені наступні порушення: відсутнє Положення про порядок виконання
науково-дослідних робіт; відсутні накази про призначення керівників тем та їх
виконавців; відсутні технічні завдання по темах; не ведеться оформлення
документації у відповідності з

постановами
КМУ щодо оплати праці виконавцями та керівникам тем; відсутні дані щодо
розподілу грошових коштів за статтею "заробітна плата"; відсутній
штатний розпис по господо говірним темам; відсутні заключні звіти по більшості
тем та індивідуальні плани виконавців.

Відповідно
до викладеного,  суд зробив правильний
висновок про те,  що позивачем було
допущено одноразове грубе порушення під час виконання ним трудових обов'язків,  тому його звільнення відповідає вимогам п.
1  ст.
41 КЗпП України.

Порушень
при звільненні позивача діючого трудового законодавства судом не встановлено і
не оскаржуються у апеляційній скарзі.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  не
спростовуючи виявлені порушення під час виконання ним трудових обов'язків
позивач,  як на основний довід
незаконного його звільнення посилається на те,
що науково-дослідний сектор не є відокремленим підрозділом і тільки з
цієї підстави звільнення за п. 1  ст.  41 КЗпП України є незаконним,  однак зазначений довід є безпідставним,  оскільки був досліджений судом першої
інстанції у рішенні якого наведені відповідні докази,  які його спростовують. Посилання на акт
перевірки КРУ в Запорізькій області,  як
на підтвердження вказаного доводу,  та у
якому зазначено,  що науково-дослідний
центр не є відокремленим структурним підрозділом є безпідставним,  оскільки в вказаному акті є тільки посилання
без наведення відповідних документів і зроблено зі слів заступника начальника
НДС Дерюгіної О.В.

З
урахуванням викладеного,  колегія підстав
для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
317 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 26 січня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня її проголошення.