Справа № 22-ц-693/2007                                              Головуючий у 1 -й інстанції: Куц B.I.
44                                                                   Судця-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7       червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Сумської області в складі:

головуючого                  БатюкаА.В.

суддів                             Сибільової
Л.О.,  Попруги С. В.

з участю
секретаря судового засідання  Назарової
О.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі - позивачаОСОБА_1.,  його представникаОСОБА_2.,  представників відповідача -ТОВ «Агрофірма
«Червоносільська» Шелюка А.В.,  СТОВ
«Агрокомбінат «Тепличний» Бугрименка М. М. ,
третьої особи - управління
Пенсійного фонду України в Сумському районі Нагорної Н.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Сумського районного
суду Сумської області від 10
квітня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Червоносільська» та сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Агрокомбінат «Тепличний»,  третя особа - управління
пенсійного фонду України в Сумському районі про визнання дій адміністрації
товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Червоносільська»
неправомірними,  стягнення майнової шкоди
в сумі 4578 гривень
та 3000 гривень
моральної шкоди,

встановила:

11 січня 2007 рокуОСОБА_1
звернувся до суду з вищезазначеним позовом,
вимоги якого,  уточнивши їх в
послідуючому,  мотивував тим,  що він працював з 11 квітня 1985 року по 20 березня 2006 року
газоелектрозварником 4-го
розряду спочатку в радгоспі «Сумський»,
реорганізованому 5
лютого 1996 року в
КСП «Червоненське»,  яке 27 березня 2000 року було
реформоване в ТОВ «Агрофірма «Червоносільська»,
засновником якої з червня 2006
року є СТОВ «Агрокомбінат «Тепличний». З роботи він був звільнений за
згодою сторін згідно п.1  ст. 36 КЗпП
України. Робота в зазначених підприємствах дає йому право на пенсію на
пільгових умовах за списком №
2 по досягненню 55 років. 25 червня 2006 року він
звернувся до управління Пенсійного фонду України в Сумському районі для
призначення йому пенсії на пільгових умовах,
але йому повідомили,  що для
призначення пенсії йому необхідна довідка підприємства для підтвердження
пільгового стажу встановленої форми з витягом із наказу про проведення
атестації його робочого місця за умовами праці.

З червня
2006 року він
неодноразово звертався до адміністрації ТОВ «Агрофірма «Червоносільська» та
СТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» як засновника першого відповідача з проханням
видати йому довідку встановленого зразка,
але йому відмовили в цьому з посиланням на відсутність в товаристві
наказу про проведення атестації його робочого місця,  чим позбавили його можливості своєчасно
отримувати пільгову пенсію,  завдавши
майнової та моральної шкоди.

Просив
визнати дії адміністрації ТОВ «Агрофірма» «Червоносільська»
неправомірними,  зобов'язати видати йому
довідку встановленого зразка для отримання пільгової пенсії,  стягнути з товариства на відшкодування
матеріальної шкоди 4578 гр.,  виходячи з розміру прожиткового мінімуму для
працездатної особи,  на відшкодування
моральної шкоди 3000 гр. ( а.с.  4-5,  46,
49-52).

В        ході розгляду справи спірна
довідка позивачеві була надана і йому було призначено

пільгову пенсію з 22
лютого 2007 року.

Рішенням
суду визнано неправомірними дії адміністрації ТОВ «Агрофірма «Червоносільська»
по відмові у видачі довідки встановленого зразка для отримання пенсії.

Стягнуто
з ТОВ «Агрофірма «Червоносільська» на користьОСОБА_1. 300 грн. на
відшкодування моральної шкоди,  85 коп. судового
збору,  7 грн. 50
копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  відмовлено у задоволенні решти вимог про
стягнення прожиткового мінімуму та. відшкодування моральної шкоди.

В
апеляційній скарзіОСОБА_1,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин
справи,  просить оскаржуване рішення
частково скасувати та ухвалити нове рішення,
яким повністю задовольнити його позовні вимоги або повернути справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

2

Вказує,  що суд безпідставно вважає,  ідо він своєчасно не звертався за
призначенням пенсії до управління Пенсійного фонду,  оскільки 25 червня 2006
року він в письмовій формі звертався до управління пенсійного фонду України
в Сумському районі,  а також суд не взяв
до уваги вимогу закону про матеріальну відповідальність підприємства в даному
випадку згідно  ст.  101
Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вислухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
позивача та його представника,  які
підтримали скаргу з мотивів,  в ній
викладених,  представників
відповідачів,  які заперечують проти
апеляційної скарги,  та третьої
особи,  яка покладається на розсуд
суду,  дослідивши матеріали цивільної
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду частковому
скасуванню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається і судом першої інстанції вірно встановлено,  що позивач 25 червня 1951
року народження,  працював з 11 квітня 1985 року газоелектрозварником
спочатку в радгоспі «Сумський»,  потім - в КСП
«Червоненське»,  реформованому в ТОВ
«Агрофірма «Червоносільська»,  яка є
правонаступником КСП,  звідки звільнений
за згодою сторін 20 березня 2006 року. Позивач в
червні 2006 року
звернувся для оформлення пільгової пенсії до управління Пенсійного фонду
України в Сумському районі,  де отримав
відповідь про необхідність надання довідки встановленого зразка про пільговий
стаж,  але агрофірма не видала йому таку
довідку,  посилаючись на відсутність наказу
про атестацію робочого місця електрозварника відносно нього,  хоча така атестація була проведена. Така
довідка була надана позивачеві лише при розгляді справи в суді 20 лютого 2007 року без виписки
з наказу про атестацію його робочого місця за умовами праці,  і йому призначена пільгова пенсія з 22 лютого 2007 року (а. с.  6-14,  21-22,
40-45).

Суд
першої інстанції вірно зробив висновок про те,
що,  оскільки позивач неодноразово
звертався до адміністрації ТОВ «Агрофірма «Червоносільська» з питання надання
йому довідки встановленого зразка для отримання пільгової пенсії,  і відповідач безпідставно відмовляв йому у її
видачі,  такі дії відповідача є
незаконними,  в зв'язку з чим
обгрунтовано вирішив питання про відшкодування моральної шкоди.

Посилання
відповідача на ту обставину,  що
керівництву агрофірми не було відомо про видання відповідного наказу і
проведення атестації робочого місця відносно позивача,  оскільки необхідна документація в зв'язку з
порушенням справи про банкрутство на підприємстві була відсутня,  є безпідставними. Підстав для звільнення
відповідача від відповідальності в даному випадку з огляду на його доводи не
вбачається. Закон покладає обов'язок по збереженню та належному веденню
документації,  що стосується трудових
відносин,  на роботодавця.

Вирішуючи
спір та відмовляючи в задоволенні вимог про відшкодування майнової шкоди,  місцевий суд виходив з того,  що пільгова пенсія не нараховувалась ОСОБА_1.
після досягнення ним 55 років і
з його вини,  оскільки з письмовою заявою
про нарахування йому пенсії він звернувся до управління Пенсійного фонду
України в Сумському районі тільки 22
лютого 2007 року,  після звільнення він міг продовжити роботу і
отримувати заробітну плату,  та з
того,  що стягнення прожиткового мінімуму
за невидачу такої довідки не передбачене діючим пенсійним та трудовим
законодавством.

Проте з
цим висновком суду погодитись неможливо,
оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам матеріального
права.

ст.
ст.  83,
101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
передбачають,  що пенсії призначаються з
дня звернення за пенсією; органи,  що
призначають пенсії,  мають права вимагати
відповідні документи від підприємств,
організації і окремих громадян,  а
також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі; підприємства
та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду,  заподіяну громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів,  а також за видачу недостовірних
документів,  і відшкодовують її.

Жоден з
осіб,  які беруть участь у справі,  в тому числі і управління Пенсійного
фонду,  не заперечив та не спростував той
факт,  що позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду за призначенням пільгової пенсії в червні 2006 року після
виповнення йому 55 років,  і вона йому не була призначена в зв'язку з
відсутністю необхідної довідки,  а не
із-за відсутності його письмової заяви,
на що помилково посилається суд.

Право
позивача на отримання пільгової пенсії по досягненню 55 років
передбачене  ст.  13
Закону України «Про пенсійне забезпечення»,
а тому обмеження його в такому праві з посиланням на наявність у нього
можливості продовжувати працювати та отримувати заробітну плату,  не зазнаючи матеріальних втрат,  є безпідставним і таким,  що не грунтується на законі.

з

Враховуючи
викладене,  з ТОВ «Агрофірма
«Червоносільська» на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування
завданої майнової шкоди у вигляді не отриманої за період з 1 липня 2006 року по 22 лютого 2007 року
пенсії,  яка,  згідно Законів України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» (  ст. 65 )
та «Еро Державний бюджет України на 2007
рік» (  ст.  62) рівнялась би
прожитковому мінімуму для осіб,  які
втратили працездатність: з 1
липня 2006 року -359 гр.,  з 1
жовтня 2006 року - 366 гр.,  з 1
січня 2007 року - 380 гр.

Загальна
сума майнової шкоди,  завданої позивачу з
1 липня 2006 року по 22 лютого 2007 року,  складе: 359
х 3 + 366 х 3 + 380 + 380 : 28 х 21 = 2839,  97 (гр.).

В
задоволенні вимоги апелянта про збільшення розміру відшкодування моральної
шкоди слід відмовити,  оскільки суд вірно
та об'єктивно врахував характер і обсяг негативних наслідків неправомірних дії
відповідача для позивача,  і визначений
судом розмір цього відшкодування відповідає засадам виваженості,  розумності та справедливості.

Відповідно
до ч. ч. 1,  5  ст.  88 ЦПК України на
користь позивача необхідно стягнути з відповідача 55 грн. судового
збору та 15 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  сплачених позивачем при зверненні до суду з
позовною заявою та апеляційною скаргою.

З
урахуванням цього рішення суду в частині відмови в задоволенні вимогОСОБА_1.
про відшкодування майнової шкоди та вирішення питання про судові витрати
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог
про відшкодування майнової шкоди та розподіл судових витрат.

На
підставі  ст.  101
Закону України «Про пенсійне забезпечення»,   ст.
ст.  303,
307,  309 ч. 1 п.п.3,  4,  313,
314,  316 ЦПК
України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Скасувати
рішення Сумського районного суду Сумської області від 10 квітня 2007 року в даній
справі в частині відмови в задоволенні вимогОСОБА_1. про відшкодування майнової
шкоди та вирішення питання про судові витрати.

Позов
ОСОБА_1про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Червоносільська» на
користь ОСОБА_1на відшкодування майнової шкоди 2839 грн. 97
коп. та 55 грн.
судового збору і 15 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи -всього 2909,
97 гр.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.