Справа № 22-5551/2007
рік                               Головуючий
у 1 інстанції Коновалов В. В.
Категорія    15                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої
Краснощокової К С суддів
Маширо О.П., ІгнатовоїЛ.Є. при секретарі Маслаковій М.Г. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу по апеляції ОСОБА_1
на рішення Ворошилівського районного суду м.Донецька від 16 травня 2007 року у
справі за позовом державного підприємства „Науково-дослідний центр
інформаційних технологій" про стягнення заборгованості за користування
жилою площею у гуртожитку та за комунальні послуги,

установив:

До апеляційного суду звернулась ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на рішення
суду, яким були задоволені позовні вимоги підприємства та з відповідачки на
його користь було стягнуто 2 203 грн. 67 коп.
у відшкодування заборгованості за користування жилою площею та комунальними
послугами у гуртожитку, який належить підприємству, а також судові витрати.

Суд виходив з того, що відповідачка з сином проживає у
гуртожитку, який належить позивачеві, та займає там дві кімнати - №№ 508, 509.

З 2003 року відповідачка нерегулярно вносить плату за користування жилою
площею та комунальними послугами, у зв"язку з чим утворилась заборгованість
у загальній сумі 2 203 грн. 67 коп., яку суд і стягнув на користь власника
гуртожитку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні його вимог, оскільки вважає, що
такі вимоги не ґрунтуються на законі.

На її думку суд безпідставно не врахував надані нею докази про те, що у
довідці, яку підприємство видавало їй для оформлення субсидії по оплаті
комунальних послуг, вказано, що заборгованості про платежах вона не має, інакше
їй не була б нарахована субсидія.

Крім того, у тій же довідці розмір щомісячного платежу
вказаний у сумі 96 грн. 32 коп., а у позові до суду - 134 грн. 99 коп. Суд не
звернув уваги на ці розбіжності та стягнув заборгованість, виходячи із більшої
суми.

Крім того, вона проживає у цьому гуртожитку вже понад 20
років, однак підприємство жодного разу не проводило планового ремонту
приміщення. Усі ремонтні роботи у займаних нею кімнатах вона проводить за
власний кошт, тому твердження

позивача про те, що несплата нею щомісячних платежів позбавляє його
можливості провести ремонт у гуртожитку через брак коштів, не відповідає
дійсності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення
суду скасувати, справу направити до місцевого суду на новий судовий розгляд, з
таких підстав.

У відповідності до вимог п.4 ч.1 ,ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, якщо суд вирішив
питання про права та обов"язки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень сторін, ОСОБА_1 проживає у
гуртожитку, займаючи дві кімнати разом із своїм повнолітнім сином ОСОБА_2, 1986
року народження (а.с.31). Плата за користування жилою площею та комунальними
послугами нараховується як на відповідачку ОСОБА_1, так і на її сина. Однак
ОСОБА_1 до участі у справі притягнутий не був, хоча правовідносини, що виникли,
стосуються і його безпосередньо.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду як таке, що
ухвалене з порушенням вимог процесуального права, слід скасувати, справу
направити до місцевого суду для вирішення питання про притягнення до участі у
справі у якості другого відповідача ОСОБА_2 та розгляду по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 311,313,315 ЩІК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ворошилівського районного суду м.Донецька від 16 травня 2007 року
скасувати.

Справу направити до місцевого суду на новий судовий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.