Справа
№ 22-ц-2494/2007р.                                                   Головуючий
1-ої ін ст.  Слободін М. М.
Категорія: відшкодування шкоди                                                        Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

31
травня 2007 року                                                                                            м.  Харків

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

Головуючого
судді - Коростійової В.І.

Суддів                                                                                            -
Котелевець А.В.

Кіпенка 1.С.
при секретарі - Половецькій А.В. розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.  Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду
м.  Харкова від 5 лютого 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства „Харківські теплові
мережі",  державного комунального
виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства Дзержинського
району м.  Харкова про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди;

зустрічним
позовом комунального підприємства „Харківські теплові мережі" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,  -

встановила:

В травні
2003 року ОСОБА_1 звернувся. в суд з позовом до комунального підприємства (далі
КП) „Харківські теплові мережі" про відшкодування шкоди.

В
уточнених позовних вимогах зазначав,  що
в його квартирі АДРЕСА_1 впродовж опалювального сезону 2002 -2003 p.p. батареї опалення
знаходились в неробочому стані,
внаслідок чого температура в квартирі була 14° С

Опалювальні
батареї підлягали заміні. Обов'язок замінити батареї опалення,  на думку позивача,  лежав на КП „Харківські теплові мережі".
Останнє відмовилось замінити батареї. Він,
позивач,  змушений був придбати та
встановити опалювальні батареї. В зв'язку з цим поніс витрати в сумі 1 635
грн.,  з яких: вартість опалювальних
батарей - 898 грн.; комплектуючі для них - 230 грн.; доставка нових та виніс
старих -80 грн.; монтаж і накладка - 424 грн.

Крім
того поніс витрати на ізоляцію теплопостачання - 70 грн.,  а також додаткові витрати за спожиту
електроенергію в зв'язку з використанням електрообігрівачів в сумі 338 грн.

Посилаючись
на вказані обставини та на Закон України „Про захист прав споживачів",  позивач просив стягнути з комунального
підприємства „Харківські теплові мережі" зазначені витрати,  а також 1 200 грн. на відновлення стану
здоров'я,  та 2 500 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

26 лютого 2004 року судом,  в якості співвідповідача притягнуте
державне комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство
Дзержинського району {далі ДК ВЖРЕП) м.
Харкова.

ОСОБА_1
проти притягнення до участі у справі ДК ВЖРЕП Дзержинського району м.  Харкова заперечував,  вважав належним відповідачем по справі КП
„Харківські теплові мережі" (а.с.
57).

Відповідач
- КП „Харківські теплові мережі" та співвідповідач ДК „ВЖРЕП"
Дзержинського району м.  Харкова проти
позову заперечували,  посилаючись на те,  що ОСОБА_1 є власником квартири і обов'язок
по утримуванню опалювальних батарей лежить на ньому. Вони,  відповідачі,
не несуть відповідальності за стан внутрішньоквартирних опалювальних
батарей.

12 липня
2004 року вказана цивільна справа була об'єднана в одне провадження зі справою
за позовом КП „Харківські теплові мережі" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за теплопостачання та гарячу воду в сумі 552 грн. 57 коп.
(а.с.  70,  71).

В червні
2004 року КП „Харківські теплові мережі" збільшило свої позовні вимоги до
1 009 грн. 27 коп. (а.с.  75).

В травні
2006 року КП „Харківські теплові мережі" збільшило свої позовні
вимоги,  посилаючись на те,  що станом на 31 травня 2006 року борг Тройно В.1. склав 2 151 грн.
10 коп. (а.с.  191).

ОСОБА_1
не заперечував,  що послуги КП
„Харківські теплові мережі" він не сплачував.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Останнім
рішенням Дзержинського районного суду м.
Харкова від 5 лютого 2007 року в позові ОСОБА_1 до КП „Харківські
теплові мережі",  ДП ВЖРЕП
Дзержинського району м.  Харкова про відшкодування
матеріальної" і моральної шкоди відмовлено.

Позов КП
„Харківські теплові мережі" задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь КП „Харківські теплові мережі" заборгованість за теплопостачання
та гарячу воду в сумі 2 151 грн. 10 коп.,  а на користь держави судові витрати в сумі 81
грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує рішення суду в частині відмови йому в
позові про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Просе рішення суду в
зазначеній частині скасувати та ухвалити нове,
яким його позов задовольнити в повному обсязі. При цьому посилається на
неправильне застосування судом норм матеріального права. В частині стягнення
заборгованості за теплопостачання та гарячу воду ОСОБА_1 рішення суду не
оскаржив.

Перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог
ч. 1  ст.
303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених в суді першої інстанції,  судова колегія не знаходить підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Судом першої
інстанції встановлено і підтверджується наявними у справі доказами,  що квартира АДРЕСА_1

з

належить по
праву приватної власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі -
продажу від 14 травня 2002 року (а.с.
109,  110).

Встановлено   також,
що   опалювальні   батареї
в   квартирі   знаходились
в неробочому   стані   і,
відповідно   до   рекомендації   житлово
-   експлуатаційного • управління
№ 29 Дзержинського району м.  Харкова від
15 квітня 2003 року підлягали заміні за рахунок власника квартири - ОСОБА_1
(а.с.  4).

В червні
2003 року ОСОБА_1 придбав 40 секції батарей та комплектуючих деталей і
встановив їх в своїй квартирі (а.с.
171).

Відмовляючи
ОСОБА_1 в позові про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  суд першої інстанції виходив із того,  що опалювальні батареї,  які знаходяться в квартирі,  є приналежністю цієї квартири.

Оскільки
ОСОБА_1 є власником квартири,  то він є і
власником опалювальних батарей,  а отже
обов'язок по їх утриманню лежить саме на ньому.

Судова
колегія погоджується з таким висновком суду,
оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам  ст.
ст.  131, 132 ЦК України (в
редакції 1963 року) та  ст.  ст.
2,  4 Закону України „про
власність",  які діяли на час
виникнення спірних правовідносин.

Крім
того,  із матеріалів справи
вбачається,  що опалювальні батареї у
власній квартирі позивача на балансі КП „Харківські теплові мережі" і ДК
„ВЖРЕП" Дзержинського району м.
Харкова не перебувають,  а отже на
відповідачах не лежить обов'язок по їх утриманню (а.с.  47-50,
215,  242,  243).

ОСОБА_1
заявив позов до КП „Харківські теплові мережі" і вважав,  що саме цей відповідач,  як виконавець послуг,  а не ДК „ВЖРЕП" Дзержинського району
м.  Харкова,  повинен відшкодувати йому витрати. При цьому
ОСОБА_1 виходив із того,  що з вини КП
„Харківські теплові мережі",  яке
надавало неякісні послуги,  батареї були
зіпсовані (а.с.  57,  170,
257-258).

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази подаються
сторонами та іншими особами,  які беруть
участь у справі.

Доказуванню
підлягають обставини,  які мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір.

Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1
не надав суду доказів того,  що на КП
„Харківські теплові мережі лежить обов'язок утримувати опалювальні батареї
і,  що саме з вини КП „Харківськ теплові
мережі" опалювальні батареї в його квартирі були зіпсовані,  а отже посилання ОСОБА_1 на Закон України
„Про захист прав споживачів" - безпідставні.

Рішення суду
першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону,  доводи апеляційної скарги не є суттєвими.

Керуючись
ч. 1  ст.
303,   ст.  304,
п. 1 ч. 1  ст.  307,
ст.  308,  313,
п. 1 ч. 1 с 314,   ст.
ст.  315,  317,
319 ЦПК України,  судова
колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.   Харкова
від" 5 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.