апеляційний суд одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Каранфілової
В.М. ,  Троїцької Л.Л.,  Сидоренко І.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,  за касаційною скаргою
ОСОБА_2,  на рішення Жовтневого районного
суду м.  Запоріжжя від 15 березня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернулася до ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
від 15 березня 2005 року,  яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2005 року
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та розірваний її шлюб з ОСОБА_2

ОСОБА_2,  звернувся з касаційною скаргою,  в обгрунтування якої посилається на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуального
права,  в зв'язку з чим ставить питання
про скасування судових рішень та припинення судового провадження.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції обгрунтовано
виходив з того,  що з лютого 2004 року
сторони мешкають в різних містах,
відповідач заходів на примирення з дружиною не вживав. З матеріалів
справи,  до яких залучені скарги
відповідача на не неправомірні дії позивачки,
вбачається,  що між сторонами
склалися такі стосунки,  які не сприяють
збереженню шлюбу і суперечать інтересам позивачки.

Апеляційний
суд погодився з висновком районного суду та залишив його рішення без змін.

Посилання
відповідача на порушення його прав при розгляді у його відсутність
безпідставні,  оскільки він неодноразово
повідомлявся про час і місце розгляду справи,
про що свідчать повідомлення.

Не
заслуговують на увагу доводи скарги відповідача,  що судом порушенні правила підсудності,  тому що забороняється передавати до іншого
суду справи,  розпочаті розглядом по
суті.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України в редакції від 2004р.
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Справа №
ЗЗц-797/07

Категорія
ЦП:6

Головуючий у
першій інстанції - Васецька В.В.

Доповідач -
Каранфілова В.М.

Згідно  ст.  335 ЦПК
України,  суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалені з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2,  відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
від 15 березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16
червня 2005 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.