АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                                                              УКРАЇНИ

"24"
липня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

Головуючого -
Козака І.О.

Суддів -
Бершадської Г.В.,  Стефлюк О.Д.

при секретарі -
Николщпин О.М.

з участю -
апелянта ОСОБА_1,

ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_3 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 17 травня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_1,  СМП фірми "Автор",  третьої особи Тернопільського міського
відділу ДВС про визнання ідеальної частки в спільному майні подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

В
березні 2004 р. ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визначення його
ідеальної частки у спільному майні подружжя,
а саме половини з частки в СМП "Автор",  яка належить ОСОБА_1

Позивач
зазначила,  що на виконанні в
Тернопільському відділі ДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3
в її користь боргу в сумі 70368 грн. 80 коп.,
який надійшов на виконання 16 червня 2002 р. і по даний час не
виконаний. Оскільки ОСОБА_3 під час шлюбу був керівником і одним із засновників
СМП "Автор" і 3.08.2001 р. виведений з числа засновників,  а належну йому частку статутного фонду
передано ОСОБА_1,  що становить 33330
грн. або 50.5% статутного фонду вважає,
що половина статутного фонду,  а
також половина майна СМП "Автор",
яка належить ОСОБА_1 є власністю ОСОБА_3

Ухвалою
Тернопільського міськрайонного суду від 4.03.2004 р. притягнуто до участі в
справі в якості співвідповідачів ОСОБА_1,
СМП "Автор" та третю особу Тернопільський міський відділ ДВС.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 17.05.2004 р. позов задоволено і
визнано ідеальну частку ОСОБА_3 в статутному фонді СМП

Справа
№22а-672                                  Головуючий
у 1 -й інстанції - Грицак P.M.

Категорія
- 66                                         Доповідач
- Бершадська Г.В.

фірми "Автор" в розмірі 25.25% (16.665 грн.),  що належить ОСОБА_1 та становить половину її
частки.

В
апеляційних скаргах ОСОБА_1,  ОСОБА_3
просять рішення суду скасувати і справу направити на новий судовий
розгляд,  посилаючись на те,  що судом при вирішенні справи були порушені
норми матеріального і процесуального права. Зокрема,  справа була розглянута у їх відсутності,  судом були неповно з'ясовані та недоведені
обставини,  що мають значення по
справі,  які суд вважав встановленими та
застосовано закон,  який не поширюється
на дані правовідносини.

Заслухавши
пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що на виконанні
Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби знаходиться
виконавчий лист №22а-411 від 27.05.2002 р. про стягнення із ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_2 боргу на загальну суму 70368 грн. 80 коп. На час слухання справи
заборгованість згідно даного виконавчого листа з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 не
стягнута. Майно для погашення заборгованості в ОСОБА_3 відсутнє.

ОСОБА_3
являвся одним із засновників СМП фірма "Автор",  зареєстрованого в 1995 році і на підставі
його заяви від 31.07.2001 р. він був виведений із складу засновників фірми
"Автор" та належну йому частку Статутного фонду передав дружині
ОСОБА_1.

Торгово-реєстраційною
палатою Тернопільської міської ради 3 серпня 2001 р. зареєстровано зміни в
статут підприємства,  згідно яких ОСОБА_1
є засновником СМП фірма "Автор",
її внесок становить 33330 грн. або 50, 5% Статутного фонду.

Вклад
ОСОБА_3 внесено ним під час перебування його в шлюбі з ОСОБА_1,  за рахунок спільного майна подружжя,  відповідно і частка ОСОБА_1 в Статутному
фонді включає спільне майно подружжя.

Законодавець
надає кредитору співвласника спільного сумісного майна в разі недостатності в
нього іншого майна для звернення стягнення звернутись з позовом про виділ
частки із спільного майна в натурі з метою звернення на неї стягнення. Оскільки
у спільній сумісній власності не визначені ідеальні частки кожного,  суд вправі визначити їх розмір.

Враховуючи
те,  що частка ОСОБА_1 в Статутному фонді
СМП фірма "Автор" становила 50.5% або 33330 грн.,  а тому суд вірно визначив ідеальну частку
ОСОБА_3 в Статутному фонді підприємства як ХА частину внеску ОСОБА_1,  тобто 25, 5%о (16665 грн.)

За таких
обставин,  рішення суду є законним і
обгрунтованим.

На час постановления рішення суду
(17.05.2004 р.) ОСОБА_1 була одним із засновників СМП фірми "Автор" в
зв'язку з чим її доводи про зміну засновників є безпідставними.

Доводи
апелянта про порушення судом норм процесуального права не заслуговують уваги
суду,  оскільки згідно ухвали
Тернопільського міськрайонного суду від 4.03.2004 р. про призначення справи до
розгляду до участі в справі в якості

співвідповідачів були притягнуті ОСОБА_1,
СМП "Автор",  та в
якості третьої особи Тернопільський міський відділ ДВС.

Безпідставними
є твердження апелянтів про відсутність належного їх повідомлення про місце та
час слухання справи,  оскільки в
матеріалах справи є розписки про належне повідомлення їх про слухання справи і
на час розгляду справи (на 11 год.)
останні не повідомляли про причини своєї неявки,  а тому суд відповідно до ч.2  ст. 172 ЦПК України в старій редакції при
наявності в справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін
розглянув справу в їх відсутності.

В
останньому абзаці мотивувальної частини рішення помилково зазначено
"шляхом виділення ідеальної частки",
а тому слово "виділення" слід замінити на слово
"визначення".

Таким
чином,  підстав для скасування рішення
суду з мотивів,  наведених в апеляційній
скарзі,  колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,  313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3,  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 17 травня 2004 р. залишити без змін.

Замінити
в мотивувальній частині рішення слова "шляхом виділення ідеальної
частки" на слова "шляхом визначення ідеальної частки".

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.