Справа
№22ц-3131/07                                                          Головуючий
Категорія 2                                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
квітня 2007р.                                                                                                        м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                Турової
О.М.

суддів                                                 Соломахи
Л.І., Могутової Н.Г.

при секретарі                                              Арутюнян
Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1, в
інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до Міністерства фінансів України,
відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" про
стягнення суми вкладів та відшкодування моральної шкоди з апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Донецька
від 23 травня 2006р., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 23
травня 2006р. ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до Міністерства фінансів
України, Донецького обласного управління відкритого акціонерного товариства
„Державний ощадний банк України" про стягнення суми вкладів та
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.
Зазначає, що рішення суду суперечить Конституції України, Закону України „Про власність",
Цивільному кодексу України, Декларації прав людини та Європейській конвенції з
прав людини, згідно яких право власності є непорушним. Суд проігнорував, що
позивач перебуває в договірних правовідносинах тільки з Ощадбанком. Будь-якого
відношення до Кабінету Міністрів, бюджету держави позивач не має. Ні який орган
влади не вправі розпоряджатися заощадженнями позивача, його власністю.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_2 доводи
апеляційної скарги підтримав.

Позивач ОСОБА_1, представники Міністерства фінансів України, ВАТ „Державний
ощадний банк України" у судове засідання не з'явилися, про день та час
розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача
ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних
підстав:

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що
позивач мала рахунки в установах колишнього Ощадного банку СРСР,
правонаступником якого є держава Україна.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до Закону України „Про державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України" компенсація громадянам України втрат від
знецінення грошових заощаджень, які поміщені в період до 02 січня 1992р. в
установи Ощадного банку СРСР, проводиться виключно в грошовій формі за рахунок
Державного бюджету України (ст.6). Заощадження повертаються поетапно, залежно
від суми вкладу, у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом
України на поточний рік. Перелік груп вкладників і черговість виплат
проіндексованих грошових заощаджень, а також обсяг виплат згідно із статтею 8
цього Закону у межах коштів, передбачених Державним бюджетом України,
встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 7). По всім названим в позовній
заяві рахункам позивачка отримувала разові компенсації, які були передбачені
законодавством. Порядок проведення виплат в 2006 році на час ухвалення судового
рішення Кабінетом Міністрів України ще не встановлений.

Апеляційний суд вважає, що до таких висновків суд дійшов
передчасно, порушивши норми процесуального права.

З матеріалів справи встановлено, що судом першої
інстанції справа в порушення норм ст. 169 ЦПК України розглянута у відсутності
представника відповідача - Міністерства фінансів України.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі: 1) неявки в судове
засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у
справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою судді від 19 квітня 2006р.
вперше розгляд справи був призначений на 23 травня 2006р. В судове засідання 23
травня 2006р. представника відповідача - Міністерства фінансів України не
з'явився, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи відсутні
відомості про те, що Міністерство фінансів України або його представник Олійник
Н.Л. (а.с.49) належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи
23 травня 2006р.

Посилання в рішенні суду на те, що представник Міністерства фінансів
України про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та надав
заяву про розгляд справи у його відсутність, не відповідає матеріалам справи.

На повідомлення суду про попередній розгляд справи 19 квітня 2006р. та
пропозицію суду надати письмові заперечення проти позову (а.с.40) представник
Міністерства фінансів України Олійник Н.Л., діюча на підставі довіреності від
24 листопада 2005р. №31-28000-11-26/32, надала 10 квітня 2006р. письмовий
відгук на позовну заяву, в якому клопотала про розгляд справи без участі
представника Міністерства фінансів України (а.с.46-48).

Проте після проведення 19 квітня 2006р. попереднього судового засідання та
призначення справи до розгляду на 23 травня 2006р. Міністерство фінансів
України та його представник про день та час розгляду справи не повідомлялися.

Порушення вимог ст. 169 ЦПК України позбавило суд можливості повно та
всебічно дослідити обставини справи.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої
інстанції не встановив чи всі зазначені позивачем рахунки підпадають під дію
Закону України „Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян
України", а саме, чи є рахунок НОМЕР_1, який відкритий в Ощадбанку №7956
Київського району м.Донецька, компенсаційним (а.с.28). Якщо цей рахунок є
компенсаційним, то чому в 2002-2005р.р. позивачу за цим рахунком не виплачена
компенсація грошових заощаджень, передбачена постановами Кабінету Міністрів
України від 5 квітня 2002р. № 471, від 26 березня 2003р. №382, від

11
березня 2004р. №306, від 30 травня 2005р. №409, у межах залишку проіндексованого
вкладу, але не більш як 50 гривень за одним рахунком кожного вкладника. Якщо
цей рахунок не є компенсаційним, то які є перешкоди для отримання позивачем
залишку вкладу.

Відповідно до п.3 ст.311 ЦПК України якщо справу розглянуто у відсутності
будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання, рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.307, ст.311, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької
області, -

УХВАЛ И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Донецька від 23
травня 2006р. скасувати, справу передати на новий розгляд до Кіровського
районного суду м.Донецька в іншому складі суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.