АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 липня  2007 року                                Колегія суддів
судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Грловуючого
Зварича С. Б.

Суддів Парандюк
Т.С. ,  Бахметової В.М.

при секретарі
Жовняревич Т.М.

з   участю    сторін
ОСОБА_1,     представника

селищної ради
Анкудінова К.С.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 на рішення Гусятинського
районного суду від 25 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до Гусятинської
селищної ради,  Гусятинської
райдержадміністрації,  Гусятинського
Райагробуду,  Гусятинської районнної ради
ФСТ " Колос" про надання квартири,
колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі
звернулися в суд із позовом до відповідачів про надання квартири,  посилаючись на те,  що у відповідності до спільного рішення
президії районної ради ДФСТ профспілок і профкому виконавчого комітету Гусятинської
районної ради народних депутатів від 3 січня 1989 р. № 1,  затвердженого рішенням виконавчого комітету
Гусятинської селищної ради № 39 від 31.03 Л 989 p. їх
сім'ю в складі 4 особи було зараховано на облік осіб,  які потребують покращення житлових умов по
місцю роботи - Гусятинській райраді ДФСТ профспілок,  яка повинна була отримати по дольовій участі
трикімнатну квартиру в житловому будинку АДРЕСА_1,  будівництво якого проводило Гусятинське МПМК
- 5.

Рішенням
виконавчого комітету селищної ради № 173 від 14.12.1988 р.

Справа №
22 а-687                                Головуючий
у 1-й інстанції-Римар Г.М.

Категорія
29-                                          Доповідач
- Парандюк Т.С.

2

райраді ДФСТ
було дозволено ведення самостійного квартирного обліку.

На
будівництво спірного будинку радою профспілок районну 25 листопада 1988 року
було переведено МПМК- 5 - 20000 карбованців.

27 серпня  1990 року на районній установчій конференції
Гусятинську . райраду ДФСТ профспілок було реорганізовано в Гусятинську районну
раду ФСТ " Колос" та обрано нового керівника,  а ОСОБА_13вільнено з посади директора.

Вважає,  що ще у серпні 1993 р. його сім'ю повинні
були перевести на квартирний облік по місцю проживання із збереженням
попереднього часу перебування на обліку по місцю роботи,  а також незаконно проведено заселення,  трьохкімнатної кавртири даного будинку
працівниками райради у 1992 році.

Рішенням
Гусятинського районного суду від 25 травня 2007 року в задоволені поЗову
відмовлено за безпідставністю позовних вимог та пропуском строку позовної
давності.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  ОСОБА_2
,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять рішення
суду скасувати та ухвалити нове рішення,
мотивуючи тим,  що суд першої
інстанції дав невірну оцінку зібраним доказам та безпідставно прийшов до
висновку щодо пропуску строку позовної давності без поважних причин.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді
апеляційного суду,  пояснення апелянта
ОСОБА_1,  заперечення представника
селищної ради,  перевіривши матеріали
справи,  вважає,  що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Судом
встановлено,  що сім'я ОСОБА_1 в складі 4
особи була взята на квартирний облік 31 березня 1989 р. по місцю його роботи -
Гусятинській районній раді ДФСТ профспілок ,
оскільки рішенням президії Тернопільської облради ВДФСО профспілок від
14 листопада 1988 р. була дозволена дольова участь у будівництві житла в сумі
20000 карбованців для нього.

16
листопада 1988 року між Гусятинським МПМК - 5 та райрадою ДФСТ профспілок був
укладений договір про включення Гусятинської райради ДФСТ профспілок у
будівництво житлового 50-квартирного будинку АДРЕСА_1 на праві дольової участі.

23
листопада 1988 р. Гусятинська райрада ДФСТ профспілок перерахувала 20 000 крб.
Гусятинській МПМК - 5. В результаті інфляції грошових коштів у 1992 р. районній
раді ДФСТ профспілок було запропоновано доплатити ще 42 000 карбованців ,  однак ці кошти на рахунок МПМК - 5 не
поступили ні від організації,  ні від
позивача,  що не заперечив апелянт.

Крім
того,  у зв'язку з реорганізацією
районної ради ДФСТ згідно постанови Ради Міністрів УРСР і Української ради профспілок
від 27.04.1990 р. " Про поліпшення фізкультурно-масової,  оздоровчої та спортивної роботи

3

серед сільського
населення" було розірвано договір на дольову участь у будівництві
житла,  а кошти повернуто колгоспу "
Дружба" для реконструкції наявної спортивної бази та закупівлі
спортобладнання новоствореної дитячої юнацької спортивної школи.

Проаналізувавши
докази по справі в їх сукупності,  суд
першої інстанції вірно прийшов до переконання щодо відмови у задоволенні
позову,  оскільки позивачами не
представлено,  а судом не здобуто доказів
правомірного перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку після 1990 р., а також
те,  що оспорювана трьохкімнатна квартира
збудована саме для позивачів.

Посилання
апелянта на те,  що його сім'ю повинні
були перевести після 27.08.1993 р. на квартирний облік по місцю проживання із
збереженням попереднього часу перебування на обліку по праці є
безпідставним,  оскільки ні заяв , ні
будь-яких документів щодо їх поновлення жодного року не представляв,  що не заперечив в апеляційній інстанції.
Даний факт підтвердила представник селищної ради.

Голослівними
є посилання апелянта на пропуск строку позовної давності з поважних причин,
оскільки спростовуються матеріалами справи і ніякими доказами не підтверджено.
Як в позовній заяві,  так і в поясненнях
позивач зсилався на те,  що йому стало
відомо у 2005 році від колишнього бухгалтера райагробуду про здачу спірного
будинку,  який збудований по дольовій
участі за кошти профспілок і розприділення квартир між працівниками
райдержадміністрації,  суд першої
інстанції вірно не взяв до уваги,
оскільки спростовуються показами відповідачів та свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Рішення
суду відповідає вимогам матеріального та процесуального законодавства,  зібраним доказам,  а тому підстав для його скасування з
мотивів,  викладених в апеляції не
вбачає.

Колегія
суддів вважає,  що із резолютивної
частини рішення суду слід виключити посилання " пропуском без поважних
причин строку позовної давності" як зайву.

Керуючись  ст.
ст. 307, 313-315 ЦПК. України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -відхилити.

Рішення
Гусятинського районного суду від 25 травня 2007 року залишити без зміни,  виключивши із резолютивної частини посилання
" пропуском без поважних причин строку позовної давності" як зайву.

4

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України на протязі двох місяців.