УХВАЛА

Іменем   України

„ 19
" вересня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді    Головчук С.В.

суддів:                                               Забродського
М.І.,

Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання        Прищепа О.А.,

з
участю:                                           сторін

розглянувши у  відкритому судовому  засіданні
в  залі  суду в

м.Житомирі  апеляційну
скаргу  ОСОБА_1,

подану через
свого представника ОСОБА_2

на рішення
Корольовського районного суду м.Житомира від 7 червня

2007 року

у справі за позовом ОСОБА_3
доОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

У
вересні 2006 року ОСОБА_3.
звернувся до суду з позовом. Просив стягнути на його користь з відповідача
майнові збитки в сумі 13916 грн.82 коп. та 1700 грн. на відшкодування моральної
шкоди. При цьому зазначав, що 28 квітня 2006 року близько 23 год.50 хв. на
перехресті вулиць Театральна та Київська у м.Житомирі з вини відповідача
сталася ДТП. В результаті
цієї події належний позивачеві автомобіль ГАЗ-3110 зазнав механічних
пошкоджень, самому позивачеві заподіяно моральну шкоду.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 7 червня 2007 року
позов задоволено частково. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 8273 грн.82
коп. матеріальної шкоди, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 91,23 грн.
витрат по оплаті судового збору, ЗО грн. сплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 280 грн. витрат по оплаті
експертного дослідження.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування
зазначеного рішення з ухваленням нового - про відмову в позові, посилаючись на
те, що судом порушені норми процесуального права. Зокрема зазначає, що в
позовній заяві, обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3.
посилався на постанову про притягнення відповідача до адмінвідповідальності за
ст.124 КпАП. Оскільки зазначена постанова була скасована Апеляційним судом і

Справа №22ц/1706                                        Головуючий
у суді 1-ї інст.Кочетов Л.Г.

Категорія 36                                                   Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

позивач
не змінював і не уточнював підстави позову, вважає, що суд не вправі був
ухвалювати рішення про часткове задоволення його вимог.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2006 року близько 23 год.50 хв. на
перехресті вулиць Театральна та  Київська
у м.Житомирі мало місце зіткнення автомобілів ГАЗ-3110, належного позивачеві і
який рухався по вул.Київській, та автомобіля ВАЗ-21011 під керуванням
відповідача і який рухався по вул.Театральній. Перехрестя на час скоєння ДТП було
нерегульоване.

Оскільки вулиця Київська по відношенню до вулиці Театральної є головною,
суд першої інстанції дав правильну правову оцінку дорожній ситуації, що
склалася, та обгрунтовано вважав, що причиною ДТП було порушення саме відповідачем п.16.11 Правил
дорожнього руху, який передбачає надання переваги в русі транспортному засобу,
що рухається по головній дорозі. За наведених обставин та відповідно до вимог ст.ст.1166,1167 ЦК суд також
обгрунтовано поклав на відповідача обов"язок по відшкодуванню шкоди,
завданої позивачеві.

Висновки суду відповідачем не спростовані. Зокрема, представником
відповідача не були надані докази, які б свідчили про невинність останнього у
скоєнні ДТП та про
неправильність визначення розміру стягнутого на користь позивача відшкодування
майнової і моральної шкоди, а також не заявлено клопотання про призначення
відповідних судових експертиз.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстави для його скасування відсутні.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  подану через

свого
представника ОСОБА_2, відхилити.

Рішення
Корольовського районного суду м.Житомира від 7 червня

2007 року
залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду

України протягом
двох місяців з дня її проголошення.