Апеляційний суд Кіровоградської
Справа №
22-1135-2007р.                 Головуючий
у 1-й інстанції - Усатенко Ю.Ю.
-13                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня
2007 року Колегія суддів судової пачати в цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого -
судді - Кіселика С.А. суддів - Франко
В.А., Суржика М.М. при
секретарі - Салабай М.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської
області від 4 квітня 2007року.

ВСТАНОВИЛА:

В
листопаді 2006 рокуОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1,ОСОБА_3 про
визнання договору дарування квартири, посвідчений 28.05.2001 року приватним
нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської
області за реєстром №1172 недійсним.

Зазначала,
що з квітня 2001 року вона спільно проживала однією сім'єю в цивільному шлюбі з
ОСОБА_3 і 20.10.2001 року зареєстрували шлюб. На весіллі ОСОБА_1, відповідач по
справі, оголосив, що дарує молодим квартиру АДРЕСА_1. Проте 20.03.2006 року
вона, позивачка, взнала про те, що на вище зазначену квартиру є договір
дарування, посвідчений 28.05.2001 року приватним нотаріусом Маловисківського
районного нотаріального округу, ОСОБА_4
за реєстром № 1172. Згідно цього договору ОСОБА_1.-її свекор, подарував
квартиру ОСОБА_3.-її чоловікові.

Фактично
її чоловік ОСОБА_3.-відповідач по справі спірну квартиру в дарунок від свого
батька-відповідача по справі ОСОБА_1 не отримував. Дарувальник ОСОБА_1. разом з
дружиною продовжують жити в цій квартирі.

Враховуючи
те, що спірна квартира була подарована ОСОБА_1 на весіллі їй, позивачу, та
ОСОБА_3., і, після весілля вона зареєструвалась у спірній квартирі, де і
проживає на даний час, а договір дарування від 28.05.2001 року цієї квартири
був укладений тільки між: відповідачами і дарувачьник продовжує користуватись
квартирою а її чоловік - обдарований ОСОБА_3, не прийняв дарунок, вважає, що
зазначений договір дарування протирічить чинному законодавству і судом повинен
бути визнаний недійсним.

В свою
чергу ОСОБА_1 звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_2 таОСОБА_3 про
визнання договору дарування квартири від 28.05.2006 року нікчемним (недійсним).

Зазначив,
що разом з дружиною проживає в спірній квартирі АДРЕСА_1, яка належала йому на
праві власності.

У 2001 році разом з дружиною мав намір
виїхати на постійне місце проживання в інший населений пункт, то спірну
квартиру подарував на весіллі своєму сину-відповідачу по справі, що підтверджується
договором дарування від 28.05.2001 року за реєстром №1172.

Після
дарування цієї квартири він, в силу обставин, не зміг виїхати в інший населений
пункт на постійне місце проживання і продовжує проживати в спірній квартирі.
Тобто фактично цю квартиру не передавав в дарунок, а відповідачі її не отримали
від нього. За таких обставин , коли він , даруватель, продовжує користуватись
подарованою квартирою, а обдаровані не прийняли дарунок вважає, що договір
дарування повинен бути визнаний судом недійсним.

Ухвалою
суду від 6.03.2007 року до участі в справі в якості третьої особи без
самостійних вимог був залучений ОСОБА_5.

Рішенням
Маловисківського районного суду від 4 квітня 2007 року у задоволенні позовів
було відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування зазначеного
рішення   і ухваленням нового про
задоволення його позовних вимог.

Зазначає,
зокрема, що при розгляді цивільної справи судом винесено необгрунтоване і
незаконне рішення, яке прийняте з порушенням норм матеріального і
процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам
справи.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Маловисківського районного
суду від 6.07.2004 року ( а.с.63), частково зміненого ухвалою Кіровоградського
апеляційного суду (а.с. 64-66) з ОСОБА_3. на користь третьої особи ОСОБА_5.
було стягнуто 28119 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди за
пошкодження його автомобіля під час ДТП 6.03.2003 року.

Згідно з
рішенням цього суду від 4 лютого 2005 року (а. с. 67) визнано недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 20.03.2003 року між: ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Згідно
рішення цього ж суду від 29 серпня 2005 року, залишеного без змін ухвалою
Кіровоградського апеляційного суду від 27 жовтня 2005 року (а.с.57-58) визнано
недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 25.01.2005 року
між: ОСОБА_6 і ОСОБА_7.

Згідно
постанови державного виконавця від 20.03.2006 року на вищевказану квартиру
накладено арешт( а. с. 69)

Суд
першої інстанції вірно зазначив, що правовідносини сторін ст..47,227, 243-244 ЦК України 1963
року відповідно до яких договір дарування посвідчено нотаріусом. Дарувальник
передав, а обдарований прийняв у дар квартиру, що зазначено в договорі (а.с.7)

Пояснення
сторін стосовно неприйняття квартири в дар чи дарування її на весілля
спростовуються договором, який посвідчений нотаріально (а.с.7) і засобом
уникнути ОСОБА_3, виконання обов"язку по відшкодуванню шкоди перед третьою
особою.

За таких
обставин суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позови задоволенню не
підлягають.

Апеляційний
суд погодився із висновками суду першої інстанції і вважає що суд першої
інстанції правильно вирішив справу по суті . Справа розглянута на підставі
наданих сторонами доказів.

При  розгляді
справи   суд   правильно
керувався   нормами   матеріального   та процесуального права.

Доводи,
викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду , а тому рішення
суду залишається без змін.

Керуючись
ст.ст.303, 304, 307, 308-313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1відхилити.

Рішення
Маловисківського районного суду Кіровоградської області   від 4 квітня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.