Справа № 22-Ц-3490/2007 р.                                          Головуючий
1 ін. - Костенко Т.М.
відшкодування шкоди                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 липня
2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого -
Коваленко І.П.

суддів -
Трішкової І.Ю., Черкасова
В.В.

при секретарі -
Ніколаєнко Ю.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в М.Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 травня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до Головного Управління МВС України в
Харківській області та Державного казначейства України про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного Управління МВС України в
Харківській області та Державного казначейства України про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування
своїх вимог він посилався на те, що 30.07.2004 р. в квартиріАДРЕСА_1 за місцем його проживання була скоєна
крадіжка антикварних виробів на загальну суму близько 100 000 грн. За даним
фактом була порушена кримінальна справа, розслідування якої проводила ОСОБА_2. Вважав, що
ОСОБА_2. неналежним
чином проводила розслідування кримінальної справи, а саме: не виконала вказівку
керівництва райвідділу щодо підготовки плану-завдання для поїздки до
м.Кременець, не допитала свідка ОСОБА_3, не повідомила його про зупинення
слідства, в бесідах з ним вела себе нечемно, розмовляла зверхньо та
недоброзич.1иво. Матеріальну шкоду позивач обґрунтовував тим, що за час поїздки
до м.Кременець ним витрачені кошти на проживання та харчування 3 осіб - його та
2 оперативних працівників в сумі 300 грн., на проїзд в сумі 235 грн. 20 коп.
Крім того, він неодноразово виїжджав до м.Києва на машині в пошуку викрадених
речей. Витрати на проїзд та купівлю бензину склали 1350 грн. Проїзд ОСОБА_3 до
м.Харків був також оплачений ним. Ці витрати склали 278 грн. 40 коп. Взагалі
матеріальна шкода, завдана йому бездіяльністю відповідача, склала 2163 грн. 60
коп. Крім того, йому була причинена моральна шкода, яка виразилась в моральних
стражданнях через скоєну крадіжку та невиконання своїх обов'язків відповідачем
по розслідуванню кримінальної справи. Суму моральної шкоди позивач визначив в
розмірі 100000 грн. Матеріальну і моральну шкоду позивач просив стягти з
Державного Казначейства України.

Представник
Головного Управління МВС України в Харківській області позов не визнав і
пояснив, що 31.07.2004 р. відділом дізнання Жовтневого РВ ХМУ порушена кримінальна
справа за ознаками злочину, передбаченого ст..
185 ч.5 КК України за фактом крадіжки майна, яке належало позивачу. В ході
розслідування цієї справи було проведено ряд слідчих та оперативно-розшукових
заходів, направлених на розкриття злочину. Однак, до цього часу злочин
залишається не розкритим. Вважав, що підстав для задоволення позову немає.

Представник
Державного казначейства України також позов не визнав і пояснив, що
казначейство відшкодовує шкоду, завдану громадянину у випадках, передбачених
законодавством, зокрема, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди,
заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду», де передбачено випадки, коли відшкодовується
така шкода. Вимоги позивача не підпадають під дію цього Закону.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 травня 2007 року в задоволені позову
ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що
при постановлені рішення судом були порушені вимоги матеріального та
процесуального права.

Колегія
суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши
матеріали справи те перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому
колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1 суд першої інстанції обгрунтовано
виходив з того, що позивач не надав доказів спричинення йому матеріальної та
моральної шкоди.

Такі
висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними і зробленими у
відповідності із зібраними по справі доказами.

Відповідно
до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ст.. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Із
матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом про
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2163 грн. 60 коп., яка складалась із
понесених ним витрат.

Однак,
відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, він не надав доказів спричинення йому
матеріальної шкоди.

Не надав позивач
і доказів на підтвердження своїх вимог про відшкодування йому моральної шкоди,
оскільки обґрунтовуючи суму моральної шкоди, позивач в судовому засіданні
апеляційної інстанції пояснив, що ця сума складає 100000 грн., яка відповідає
приблизно сумі викрадених з квартири речей.

Обґрунтовано
судом першої інстанції відмовлено в позові до Державного казначейства України,
оскільки вимогами ст..1176 ЦК
України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» передбачені випадки відшкодування такої шкоди за рахунок
коштів Держави. ОСОБА_1 до таких осіб не відноситься.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване,
постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На
підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307,308,313, п.1 ч.1 ст.314,315,
317,319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Жовтневого
районного суду м.Харкова від 11 травня 2007 року залишити

без зміни.

Ухвала
набирає чинності негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.