Справа
№ 22 -1375 2007 р.                                     Рішення
ухвалено під головуванням
40                                                               Токар
Доповідач: Мартьянова Л.І.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області від 19 червня 2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Мартьянової Л.І.,  Суддів: Міхасішина
І.В.,  Щолокової О.В. При секретарі:
Пшеничній Л.В.

Розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного
суду м.  Вінниці від 23 квітня 2007 року
за позовом ОСОБА_1 до ДП "Департамент земельного кадастру та ПС",  ЗАТ БТК "Світязь",  ОСОБА_2 про поновлення на роботі,  оплату коштів за час вимушеного прогулу,  сумісництво посад,  витрат на відрядження,  визнання запису в трудовій книжці
недійсним,  зміни дати і формування
причин звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_13вернувся
до суду з позовом до директора ДП "Департамент земельного кадастру та
ГІС",  ЗАТ БТК
"Світязь",  ОСОБА_2 про
поновлення на роботі,  оплату коштів за
час вимушеного прогулу,  сумісництво
посад,  витрат на відрядження,  визнання запису в трудовій книжці
недійсним,  зміни дати і формування
причин звільнення.

Позовні
вимоги мотивує тим,  що працював головним
інженером (заступником директора з виробництва) і суміщав посади: начальника
технічного відділу головного інженера проектів та інженера-землевпорядника на
підприємстві: з 16.02.2001 року за сумісництвом,  з 9.06.2001 року - на постійній основі.

Наказом
від 25.07.2002 року був звільнений за порушення трудової дисципліни за  ст.
147 п.2 КЗпП України.

Позивач
вважає таке звільнення незаконним оскільки трудової дисципліни не порушував і
тому просить задоволити його позов.

При
цьому доповнив,  що не отримав зарплату
за сумісництво з 16.02 по 9.06.2001 року та 9.06.2001 р. по 16.08.2002
року,  а також витрати на відрядження з
1.08.2002 р. та 7-8.08.2002 року та тримісячну вихідну грошову допомогу.

Позовні вимоги
повністю підтримує і просить їх задоволити.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 23 квітня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення,  оскільки воно не відповідає фактичним
обставинам справи,  а справу направити на
новий розгляд.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову суд цілком законно дійшов такого висновку і при цьому
прийняв до уваги слідуюче.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 26.02.2004 p.,  залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14.05.2004 року позов
ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості по зарплаті задоволено
частково: на його користь стягнуто 451 грн. 80 коп.3аборгованість по
зарплаті,  108 грн. - за
відрядження,  1000 грн. - моральної
шкоди,  в решті позову відмовлено.

Таким
чином,  заявлені такі ж позовні вимоги
повторному розгляду не допускається,  що
передбачено  ст.  61 ЦПК України.

Судом
безперечно встановлено,  що позивач був
прийнятий на посаду головного інженера підприємства з 9.06.2001 р. з
випробувальним терміном до 1.11.2001 року на підставі поданої заяви 7.06.2001
року.

Доказів
про те,  що він працював за сумісництвом
суду не надано,  а тому такі вимоги не
підлягають до задоволення.

Крім
цього,  позивачем пропущено строк,  передбачений чинним законодавством,  для звернення до суду про захист порушених
прав.

Судом
встановлено безперечно,  що про
звільнення відповідачу було відомо,  ще у
2002 році,  оскільки 9.09.2002 року
отримав трудову книжку,  а тому підстав
для поновлення строку немає.

Рішення
суду відповідає вимогам закону,  є
обгрунтованим і висновки суду відповідають фактичним обставинам справи,  а тому підстав для його скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і до задоволення не підлягають.

Керуючись  ст.
307,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду від 23 квітня 2007 року - залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.