Справа № 22-7045              Головуючий у 1 інстанції- Савицький О.А.
Доповідач-    Прокопчук Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня    2007 року              колегія
суддів    судової палати в цивільних
справах

Апеляційного суду м.Києва в
складі:   головуючого -                         Прокопчук Н.О.

суддів - Семенюк ТА., Столбун В.І.

при секретарі-
Зражевській Н.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1а на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 30 серпня 2004 року по цивільній справі за позовом З AT страхова компанія «Сатіс» до
ОСОБА_1а ,3-я особа : ЗАТ «Транспортник» про відшкодування шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2004 року
зазначений позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ страхова компанія «Сатіс » матеріальну шкоду та судові
витрати в розмірі 1136.12 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в
якій зазначав, що судом неповно з'ясовано обставини справи, він не вважає себе винним в даній ДТП. Просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Заслухавши доповідь судді Прокопчук Н.О., пояснення осіб, що з"явились
в судове засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого по справі рішення, суд приходить до висновку, що апеляційна Скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Задовольнивши позов ,суд виходив з того ,що неправомірними діями відповідача, який керував джерелом підвищеної небезпеки
на відповідній правовій підставі, спричинена матеріальна шкода третій особі,
відшкодована позивачем в силу договору страхування, а тому він ,
в порядку регресу, зобов'язаний відшкодувати ЗАТ страхова
компанія «Сатіс» 1136 грн. 12 коп.

Зазначений висновок суду відповідає вимогам закону, обставинам справи та долученим до справи доказам, яким надана належна правова
оцінка і є правильним.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 13.04.2002 року на вул. Михайлівській в м. Києві відбулася ДТП за участю
водіїв ОСОБА_1, який керував автомобілем «Тойота »
д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_2, який керував

2

автомобілем «ГАЗ 3110» д.н.з.
НОМЕР_2, належним ЗАТ «Транспортник», з яким він перебував у
трудових відносинах.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адмінправопорушення по ст. 124 КпАП України. За постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 27.05.2002 року ,винним у ДТП визнаний ОСОБА_1 порушивший п. 10.3 ПДР та притягнутий до
адмінвідповідальності по ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу.

З урахуванням такої постанови суду і наявних в матеріалах справи доказів, а
саме протоколу про адміністративне правопорушення
,схеми пригоди ,пояснень учасників ДТП, суд дійшов обґрунтованого висновку, що винним в ДТП є саме ОСОБА_1, порушивший п.10.3 ПДР. На спростування
такого висновку суду доказів не надано ,не долучено таких і до апеляційної
скарги ,а тому посилання в апеляційній скарзі на те ,що відповідач ні є винним
у ДТП
є необґрунтованими та недоведеними.

З огляду на те ,що до страховика , який виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги ,яке страхувальник або інша особа, що одержала
страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані
збитки, суд першої інстанції обгрунтовано , що позивач має право на повернення виплаченого ним страхового
відшкодування за шкоду заподіяну відповідачем.

З платіжного доручення № 073 від 01.10.02 року вбачається ,що позивачем в якості страхового відшкодування ЗАТ «Транспортник» за
поновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, виплачено
1040.12 грн. А тому висновок суду про зобов'язання
відповідача відшкодувати зазначену суму ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на їх
правильність не впливають , судове рішення
постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права і не може бути скасоване чи змінене з підстав ,що
наведені в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст 303, 307, 308, 313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1а
відхилити .

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 30 серпня 2004 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців шляхом подання до цього суду касаційної скарги.