Справа № 22 Ц- 2975/ 2007 р.                                          Головуючий
у 1 інстанції Линник В.Я.
29                                                                        Доповідач
у 2 інстанції Яворський М. А
УХВАЛА

Іменем України

15
жовтня 2007 року                                                                                                        м.  Киш

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого
судді:    Яворського М. А.

суддів:                               Корзаченко
І.Ф.,  Червінко К.С.

при
секретарі                    Сторожук І.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської
області матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника позивача
по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Іртиського міського суду Київської
області від 04 липня 2007 року по цивільній справі позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський деревообробний
завод» про визнання права користування жилою кімнатою у гуртожитку та надання
ордеру,  -

встановила :

У квітні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства
Міністерства оборони України «Київський деревообробний завод» про визнання права
користування жилою кімнатою у гуртожитку та надання ордеру.

Свої
позовні вимоги обґрунтовував тим,  на 11
жовтня 2004 року на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового
комітету ДП «Київський ДОЗ» йому було надано ордер № 73 на право заселення до
кімнати АДРЕСА_1,  гуртожитку за адресою:
с. м. т. Коцюбинське Київської області,
вул.  Пономарьова,  17а. Однак вселитися у вказану кімнату він не
зміг по тій причині що вона не була вільною і тому з дозволу керівника заводу
ОСОБА_3.  він вселився в кімнату АДРЕСА_2
цього ж гуртожитку,  яка на той час
фактично було вільною,  але на право
зайняття якої мав юрист підприємстваОСОБА_4 21 лютого 2005 року згідно до наказу
№24 він був звільнений з підприємства за скороченням штатів. Оскільки він з жовтня
2004 року фактично користується кімнатою АДРЕСА_2 гуртожитку який належить
відповідачу,  проводить оплату за
користування комунальними послугами,  а
відповідач відмовляється видати йому ордер на вселенні до вказаної кімнати.
Тому просив задовольнити його позовні вимоги та визнати за ним право на
користування жилою кімнатою АДРЕСА_2 гуртожитку Державного підприємства
Міністерства оборони України «Київський деревообробний завод»,  який розташований в смт.  Коцюбинське Київської області,  вул.
Пономарьова,  17а,  та зобов'язати адміністрацію відповідача
видати йому ордер на вказану кімнату.

Рішенням
Іртиського міського суду від 04 липня 2007 року в задоволенні позовуОСОБА_1
відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник позивача по справіОСОБА_1 -ОСОБА_2. ,  посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права,  просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити у повному обсягу поданий ним позов.

Колегія
суддів,  перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  заявлених позовних вимог,  відповідно до правил  ст.
303 ЦПК України,  вважає,  що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
ОСОБА_1 з 27.09.2004 р. по 21.02.2005 р. працював на посаді начальника
інженерно-ремонтної служби ДП «Київський ДОЗ». Відповідно до наказу від
21.02.05 № 243 з даної посади його було звільнено за п. 1  ст.  40
КЗпП України у зв'язку із скороченням штату,
про що свідчить копія трудової книжки позивача (ас.  8-9). В період роботи у відповідача позивачу
було видано ордер № 73 (ас.  11),  згідно якого він отримав право проживати у
кімнаті АДРЕСА_1 гуртожитку за адресою: с. м. т. Коцюбинське Київської
області,  вул.  Пономарьова,
17а Однак скористатися своїм право на вселення у вказану кімнату позивач
не зміг по причинні її зайняття іншими особами.

Рішенням
Ірпінського міського суду від 06 лютого 2006 р. ордер № 73 виданий 11 жовтня
2004 року Державним підприємством Міністерства оборони «Київський
деревообробний завод» ОСОБА_1 на право вселення до кімнати АДРЕСА_1 в
гуртожитку,  який розташований в
смт.  Коцюбинське вул. . Пономарьова,  17а визнаний недійсним.

Судом
також встановлено,  що з жовтня 2004 р.
по даний час позивач проживає в кімнаті АДРЕСА_2 зазначеного вище гуртожитку з
дозволу керівника ДП МО «Київський
ДОЗ» ОСОБА_3.  та зі згодиОСОБА_4. ,  який тимчасово не проживав у цій
кімнаті,  що підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_3  і ОСОБА_4
,  визнали сторони.

Вирішуючи
вказаний спір та,  відмовляючи у
задоволенні позовних вимогОСОБА_1 суд першої інстанції послався на те,  що ОСОБА_1 вселився до кімнати АДРЕСА_2 гуртожитку,  який розташований в смт.  Коцюбинське вул. . Пономарьова,  17а,
та який належить ДП МО
«Київський деревообробний завод» з порушенням встановленого порядку
вселення в жиле приміщення гуртожитку , а тому законних підстав для визнання за
ним права користування кімнатою АДРЕСА_2 не має,  як і немає підстав для видачі ордеру на
вказану кімнату.

Колегія
суддів вважає,  даний висновок суду
першої інстанції обґрунтованим та законним і таким,  що зроблений на підставі наданих сторонами та
досліджених судом доказів.

Так,  відповідно до
ст.  128 Житлового кодексу УРСР
визначено,  що порядок надання жилої
площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР,  цим Кодексом та іншими актами законодавства
Української РСР.

Жила
площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації
підприємства,  установи,  організації чи органу кооперативної або іншої
громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Згідно
до п. 10 «Примірного положення про гуртожитки» затвердженого Постановою Ради
Міністрів УРСР N 208,  03.06.1986
р.,  на підставі рішення про надання
жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства,  установи,
організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток),  який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу. Аналогічна норма передбачена і  ст.
129 ЖК УРСР.

Крім
того п. 19 «Примірного положення про гуртожитки» визначено,  що переселення в разі необхідності громадян з
одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку провадиться за рішенням
адміністрації підприємства,
установи,  організації та
профспілкового комітету і комітету комсомолу з видачею нового ордера

Оскільки
судом першої інстанції встановлено,  що
позивач по справі у встановленому законодавством порядку до кімнати АДРЕСА_2
гуртожитку,  який розташований в
смт.  Коцюбинське

вул. .
Пономарьова,  17а,  та який належить ДП МО «Київський
деревообробний завод» не
вселявся тому суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність заявлених по
справі позовних вимог.

Колегія
судців вважає,  що суд першої
інстанції,  розглядаючи спір повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази і дав їм належну правову оцінку,  правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон,  який їх регулює.
Рішення є законним та обґрунтованим,
ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  а тому апеляційну скаргу відхиляє,  а рішення суду залишає без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307, 308, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача по справі ОСОБА_1 -ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Іртиського міського суду Київської області 04 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду
України.