УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

10 липня 2007 року                                                                                       м.
Одеса

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого               Сегеди
С.М.,

суддів:             Виноградової
Л.Є.,

Гайворонського С.П.,

при секретарі Шкрабак В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада
2006 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановила:

18 жовтня 2006
року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання їх такими, що втратили
право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, третя особа - Приморський
РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі з
вересня 2002 року не проживають у зазначеній квартирі без поважних причин.

Відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 неодноразово
сповіщали по останньому відомому місцю проживання, однак в судове засідання
вони не з'явились. Згідно розписки КП ДЕЗ „Жовтневе" відповідачі дійсно не
проживають по зазначеному адресу, у зв'язку з чим, вручити повістку до суду не
представляється можливим.

В подальшому про
дату, час і місце судового засідання відповідачі були сповіщені належним чином,
у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування в газеті
„Чорноморські новини" від 26 жовтня 2006 року № 109 відповідного
оголошення про слухання справи. Однак в судове засідання вони не з'явились,
причини неявки суду не повідомили.

Представник
Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в судове засідання також не
з'явився.

Заочним рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_3 були задоволені у повному обсязі.

Ухвалою того ж
суду від 16 травня 2007 року була залишена без задоволення заява відповідача
ОСОБА_1 про перегляд зазначеного заочного рішення.

В апеляційній
скарзі відповідачі ОСОБА_1
та ОСОБА_4 посилаються на те, що суд
першої інстанції не врахував всі обставини справи, дав невірну оцінку доказам,
а тому виніс незаконне і необгрунтоване рішення, у зв'язку з чим
ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції з направленням
справи на новий розгляд.

Головуючий у 1-й інстанції: Ільченко Н.А.                            Справа №22ц-334б/2007 р.

Доповідач:
Сегеда С.М.                                                                       Категорія:
ЦПК: 32

2.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, судова
колегія дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної
скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи судове
рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідачі без
поважних причин не проживають у спірній квартирі з 2002 року по теперішній час,
що дає підстави, відповідно до ст. 71 ЖК України, для визнання їх такими, що
втратили право користування цією квартирою.

Відповідачі не
заперечували, що вони не проживають в спірній квартирі, але зазначили, що
непроживання викликано поважними причинами.

Доводи
відповідачів про те, що вони не проживають у спірній квартирі з поважних
причин, а саме через те, що в 1986 році були виселені з цієї квартири на період
капітального ремонту будинку, безпідставні і спростовуються наявними у справі
доказами.

Так, відповідачі
не надали суду доказів того, що будинок по теперішній час потребує капітального
ремонту, що заважає їм поселитись у спірну квартиру. Натомість, із листа
начальника управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради
Матковського В.Д. вбачається, що будинок АДРЕСА_1, в якій знаходиться спірна квартира, в списках аварійних
та ветхих будівель не значиться, конструкцій,
які загрожують обрушенням не спостерігається (а.с.15).

Можливість
проживання в спірній квартирі також підтверджується тим, що на час спору в ній
проживала позивач. В інших квартирах будинку також мешкають жильці, що
підтверджується актом про непроживання відповідачів (а.с.6), а тому у суду
немає підстав вважати, що мешканці будинку на час розгляду справи виселені з
нього для проведення в будинку капітального ремонту.

З огляду на
викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про
те, що відповідачі більше 6 місяців не проживають в спірній квартирі, перешкод
для їх проживання судом не встановлено, а тому поважні причини непроживання в
зазначеній квартирі відсутні.

Згідно ст. 308
ЦПК України, суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Суд першої
інстанції правильно з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив
законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду, у
зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись п.1
ч.1 ст. 307; ст. 308; ст. 313; п.1 ч.1 ст. 314; ст.ст. 315; 317; 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом
двох місяців з дня набрання законної сили до Верховного Суду України.