УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року червня місяця 04 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді:
Курської А.Г.

Суддів:                                                    Горбань
В.В.

Шаповалової
О.А.

При
секретарі:                                        Гребенніковій
Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи -
ОСОБА_3,  Алуштинська міська рада,  про захист прав власника,  усунення перешкод в користуванні
домоволодінням та стягнення моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та
стягнення моральної шкоди,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Алуштинського міського суду АР Крим
від'19.12.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

31.01.2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  зазначивши третіми особами ОСОБА_3 та
Алуштинську міську раду,  про захист прав
власника,  усунення перешкод в
користуванні домоволодінням та стягнення моральної шкоди.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що він є
власником 3/10 частки домоволодінняАДРЕСА_1,
відповідачці належить 9/20 цього будинку. Третім співвласником будинку є
ОСОБА_3При домоволодінні розташована земельна ділянка площею 803 кв.м. ,  яка знаходиться у власності місцевої ради.
Відповідачка самовільно зайняла більшу частину земельної ділянки,  зламала сходи,  що ведуть на других поверх до його частини
будинку,  заклала дверний отвір,  зруйнувала у дворі туалет,  що знаходився у загальному користуванні. Крім
того,  вона встановила на вході у
загальний двір ворота,  які закриває і не
пускає його ні до двору,  ні до своєї
частини будинку. Він позбавлений можливості користуватися своїм майном,  робити ремонт в будинку. Добровільно
відповідачка не бажає вирішити питання. Такими неправомірними діями
відповідачки йому заподіяна моральна шкода. Позивач просив усунути перешкоди в
користуванні будинком,  зобов'язавши
відповідачку відновити туалет,  відкрити
доступ в загальний двір,  вселити його в
належну йому частину будинку,  стягнути з
відповідачки на його користь у відшкодування моральної шкоди 1700 грн.

04.05.2006 року ОСОБА_4 в інтересах позивача та в своїх

інтересах як власник частки домоволодіння на підставі договору дарування
від ОСОБА_1  доповнила позовні
вимоги,  просила також знести
ворота,  розташовані на вході у

загальний двір.

29.05.2006
року ОСОБА_2 3вернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ,  в якому
просила зобов'язати відповідачів знести ворота на вході в загальний двір
будинкуАДРЕСА_1,  а також самовільно
почату ОСОБА_3 капітальну будову і огорожу земельної ділянки,  стягнути з ОСОБА_3,  ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 800 грн. з
кожного.

Справа  №22ц-2015/2007                       Головуючий в суді першої інстанції: Куксов
В.В.

Доповідач:      Курська А.Г.

20.07.2006 року ОСОБА_2
уточнила свої позовні вимоги,
просила зобов'язати ОСОБА_4 знести самовільно збудовані сходи,  самовільно зведені будови,  під якими проходить її газопровід і
телефонний кабель.

31.10.2006
року ОСОБА_2 3нов уточнила свої вимоги,  просила
визнати недійсним ч.1 п.3,  ч.2 п.3 в
частині сараїв Під літерою „Б" і „В",
п.5 договору дарування від 12.12.2005 року ,  укладеного між ОСОБА_1  та ОСОБА_4 відносно 3/10 частки домоволодіння
АДРЕСА_1

Рішенням
суду позов ОСОБА_1 задоволено частково,
зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні жилим
будинкомАДРЕСА_1 шляхом зносу воріт на вході у загальний двір будинку. В іншій
частині позову відмовлено.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 3адоволено частково,
зобов'язано ОСОБА_4,  ОСОБА_3
усунути перешкоди в користуванні жилим будинкомАДРЕСА_1 шляхом зносу воріт на
вході в загальний двір. В іншій частині позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2 просить його скасувати в частині
зобов'язання її демонтувати металеві ворота і задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі,  посилаючись на те,  що судом неповно з'ясовані обставини справи і
порушені норми процесуального права.

Судова
колегія,  заслухавши
судді-доповідача,  пояснення
ОСОБА_4,  ОСОБА_2 та її
представника,  а також адвоката в її
інтересах,  ОСОБА_3,
розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає їх такими,  що
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд
першої інстанції дійшов висновку,  що
позови підлягають задоволенню тільки в частині зобов'язання сторін усунути
перешкоди в користуванні жилим будинкомАДРЕСА_1 шляхом зносу воріт на вході в
загальній двір. В решті позовних вимог судом відмовлено без наведення мотивів.

Згідно
зі  ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обгрунтованим.
Законним є рішення,  яким
суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно
до  ст. 215 ЦПК України рішення суду
складається з вступної,  описової,  мотивувальної та резолютивної частини.

Згідно з
роз'ясненнями,  що містяться ві п.6
постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 29.12.1976 року „Про судове
рішення" мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом
обставини,  які мають значення для
справи,  їх юридичну оцінку,  а також оцінку всіх доказів,  розрахунки,
з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вімог.
Визнаючи одні і відхиляючи інші докази,
суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також
посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права у відповідних
випадках -на норми Конституції України,
на підставі яких визначено права і обов'язки сторін у спірних
правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4.,  яка діяла в інтересах
позивача

ОСОБА_1,  та позивачка за зустрічним
позовом ОСОБА_5. неодноразово

доповнювали та уточнювали свої позовні вимоги.    , .

Згідно з
протоколом судового засідання від 19.12.2006 року ОСОБА_4. остаточно просила
зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 убрати ворота на вході у загальний двір,  відновити туалет,  вселити ОСОБА_1 в належну їй частину
будинку,  стягнути з відповідачки у
відшкодування моральної шкоди 1700 грн.

Позов ОСОБА_2 також складався з декілька самостійних вимог: зобов'язати
ОСОБА_3 убрати ворота на вході у загальний двір домоволодіння,  знести самовільно почату ним будову і огорожу
земельної ділянки,  стягнути зОСОБА_3 та
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 800 грн. з кожного,  визнати частково недійсним договір дарування
від 12.12.2005 року,  укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1  ( а.с. 95 зворот).

Проте
мотивувальна частина оскаржуваного рішення,
яка складається з одного абзацу,
містить висновки суду з посиланням на докази тільки відносно заявлених
вимог про знесення воріт. Щодо інших позовних вимог,  то суд першої інстанції фактично не досліджував
пов'язаних з ними обставин і не дав ним належної правової оцінки відповідно до
вимог  ст.  ст. 10, 11,
60, 212 ЦПК України.

Перевірка
вищевказаних обставин ( фактів),  з
урахуванням положень  ст.  ст. 173,
179 ЦПК України,  є обов'язком
суду першої інстанції,  а тому має бути
здійснена в період провадження в суді першої інстанції,  а не в порядку апеляційного перегляду
рішення,  Колегія суддів вважає,  що інше суперечило б самій суті апеляційного
перегляду судового рішення.

Таким
чином,  оскільки суд першої інстанції
фактично не розглянув всі позовні вимоги по даній справі і цей недолік не був і
не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення,  рішення суду підлягає скасуванню на підставі
п.5 ч.1  ст. 311 ЦПК України з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час
нового розгляду справи судом першої інстанції необхідно врахувати
наведене,  всебічно і повно встановити
всі фактичні обставини справи на підставі об'єктивної оцінки,  наявних в ній доказів,  з'ясувати дійсні права та обов'язки сторін і
залежно від встановленого правильно застосувати процесуально-правові норми та
норми матеріального права,  що регулюють
спірні правовідносини,  а також ухвалити
законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,  307,
311,  313-315,  317,
319,  325 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково,
рішення Алуштинського міського суду АР Крим від 19.12.2006 року
скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Справа
№22-ц-2055/2007                       Головуючий
в суді першої інстанції: Куксов В.В.

Доповідач:      Курська А.Г.