Справа №
22 - 2566 / 2007р.                            Головуючий
у 1 інстанції: Матяш О.В.
Суддя-доповідач: Онищенко Е.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"
07 " серпня 2007 року                                                                                     м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:
Онищенка Е.А.,

Суддів:
Прокопенка О.Л., Бондара
В.О.

При секретарі:
Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 10 вересня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_1 до КБ „Слов'янський"
про визнання кредитором,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2001 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом КБ „Слов'янський"
про визнання кредитором.

Ухвалою
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 10 вересня 2002 року позовну заяву ОСОБА_1
залишено без розгляду у зв'язку з неявкою сторін у судове засідання.

Не
погоджуючись з ухвалою суду,  ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  в якій,  посилаючись на порушення норм процесуального
права,  просить ухвалу суду скасувати.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 12 липня 2007 року апелянту поновлено
строк на апеляційну оскарження зазначеної ухвали.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно
зі  ст. 312 ЦПК України за результатами
розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції,  суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу
суду першої інстанції,  якщо воно було
вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Залишаючи
позовну заяву ОСОБА_1  без розгляду у
відповідності з ч.4  ст. 229 ЦПК України
редакції 1963 року,  районний суд виходив
з того,  що позивач 10 вересня 2002 року
не з'явився в судове заслання без поважних причин.

Проте таке
застосування норми процесуального права є не вірним.

Відповідно
до ч. 4  ст. 229 ЦПК України редакції
1963 року суд залишає заяву без розгляду у випадку неявки в судове засідання
позивача за викликом суду без поважних причин.

2

Відповідно
до ч.1  ст. 172 ЦПК України редакції 1963
року суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї із
сторін,  щодо яких немає відомостей про
вручення їм повісток.

Відкладаючи
30 травня 2002 року розгляд справи суд зазначив про необхідність повторного
виклику позивача. Проте в матеріалах справи відсутні відомості про вручення
йому повістки.

Крім
того залишаючи позов без розгляду у зв'язку з першою неявкою позивача в судове
засідання,  суд посилаючись на
неповажність причини,  не мав відомостей
що до причин неявки в загалі,  щоб
оцінити чи є причина поважна або ні.

З
урахуванням наведеного судова колегія ухвалу суду не може визнати законною та
обґрунтованою,  тому вона підлягає
скасуванню,  а справа,  відповідно до
ст. 312 ЦПК України ,  поверненню
до суду першої інстанції для розгляду по суті позовних вимог.

Керуючись  ст.
ст. 307,  312, 314, 317 ЦПК
України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2002 року по цій справі
скасувати,  справу направити до суду
першої інстанції для розгляду по суті. Ухвала оскарженню не підлягає.