№62-96107
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

18 липня 2007
року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючої судді
Войнаренко Л.Ф. при секретарі Терновій Г.В.

розглянувши
в судовому засіданні в м. Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання недійсними
договорів,  визнання права власності на
майно та витребування із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В лютому
2007 року ОСОБА_1  звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання
недійсними договорів,  визнання права
власності на майно та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позивач
мотивував свої позовні вимоги тим,  він є
зареєстрованим як фізична особа-підприємець,
в зв»язку з чим отримав свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця
НОМЕР_1. Має дозвіл на право займатися підприємницькою діяльністю - обробкою та
сушкою деревини. Влітку 2003 року він за власні кошти у Львівській області
Пустомитівському районі в с. Обрашино придбав станок чотирьохсторонній
стругальний універсальний ,  модель С-20
шість шпинделів,  2003 року
випуску,  за 35280 грн. та камеру
сушильну для пиломатеріалів КСПЕ-22 Н,
2003 року випуску,  45000 грн.
Дане обладнання було встановлено в с. Козаровичі ,  Вишгородського району,  Київської області. Протягом 2003-2006 року до
нього приїзжав відповідач ОСОБА_2,  який
допомогав йому у виробництві. 6 жовтня 2005 року він,  позивач,
отримав кредит з метою розширення об»ємів виробниства та підтримки свого
бізнесу,  в якості застави кредиту були
станок та сушка. В 2006 році він вирішив припинити свою підприємницьку
діяльність,  вирішив продати станок,  сушку та інше обладнання. 9 жовтня 2006 року
ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу товарів, а саме станка,  вартість угоди складає 27 тисяч грн.,  цього ж дня був укладений договір зберігання і
передано сушку,  які в даний час
знаходяться в с. Рудня Димерська. Вважає,
що договори були укладені з порушенням законодавства про право
власності,  без його згоди,

грошей від угоди він не
отримував. Просить визнати
недійсними договір купівлі-продажу товарів від 9 жовтня 2006 року та договір
зберігання від 9 жовтня 2006 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
визнати за ним право власності на станок чотирьохсторонній стругальний
універсальний ,  модель С-20 шість
шпинделів,  2003 року випуску,  та камеру сушильну для пиломатеріалів КСПЕ-22
Н,  2003 року випуску, витребувати із
чужого незаконного володіння станок чотирьохсторонній стругальний універсальний
,  модель С-20 шість шпинделів,  2003 року випуску,  та камеру сушильну для пиломатеріалів КСПЕ-22
Н,  2003 року випуску.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і просить їх
задовільнити.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав,  вказав,  що майно було придбано за його кошти,  станок і сушку він продав ОСОБА_3,  в зв»язку з чим було укладено договори
купівлі-продажу товарів та договір зберігання сушки,  договори укладені зі згоди позивача. Вартість
угоди складає 27000 грн. Не заперечує,
що ОСОБА_3 гроші безпосередньо йому не сплачено,  є розписка про надання боргу на вказану суму
ОСОБА_3

Відповідач
ОСОБА_3 з позовом погодився,  не
заперечує проти повернення обладнання,
вважає себе добросовісним набувачем майна.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позовні вимоги позивача ОСОБА_1  підлягають задоволенню.

Суд
приймає до уваги пояснення позивача про те,
що він є зареєстрованим як фізична особа-підприємець,  в зв»язку з чим отримав свідоцтво про
державнуреєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_1. Має дозвіл на право
займатися підприємницькою діяльністю -обробкою та сушкою деревини. Влітку 2003
року він за власні кошти у Львівській області Пустомитівському районі в с.
Обрашино придбав станок чотирьохсторонній стругальний універсальний ,  модель С-20 шість шпинделів,  2003 року випуску,  за 35280 грн. та камеру сушильну для
пиломатеріалів КСПЕ-22 Н,  2003 року
випуску,  45000 грн. Дане обладнання було
встановлено в с. Козаровичі ,
Вишгородського району,  Київської
області.

Ці його
пояснення підтверджуюються договором застави обладнання від 6 жовтня 2005 року
а.с. 12,  який є не скасованим,  яким відповідно до п.1.1. заставодавець для
забезпечення зобов»язань за кредитним договором передає заставодержателю
обладлання,  яке належить заставодавцю на
праві приватної власності,  а саме камеру
сушильну для піломатеріалів КСПЕ 22Н,
станок чотирьохсторонній стругальноїмоделі С-20.

Суд
вважажає підтвердженим право власності позивача начотирьохсторонній стругальний
універсальний ,  модель С-20 шість
шпинделів,  2003 року випуску,  та на камеру сушильну для пиломатеріалів
КСПЕ-22 Н,  2003 року випуску.

Відповідно
до договору купівлі продажу товарів а.с. 5-7 ОСОБА_2 уклав договір з ОСОБА_3
на продаж чотирьохстороннього фрезерувального станка та аспірацію на нього. З
договору вбачається,  що ОСОБА_2 діяв за
власною ініциативою,  доручення на
вчинення даних дій ОСОБА_1  йому не
давав. Відповідачі не заперечують,  що
договір ними підписано власноручно. Відповідач ОСОБА_2 стверджує,  що вказане в договорі «двадцять сім тисяч
грн. отримано в повному обсязі» виконано ним.

Відповідач
ОСОБА_3 суду пояснив,  що він взяв в борг
у ОСОБА_2 27 тисяч грн.,  про що була
складена розписка.

9 жовтня
2006 року був складений та підписаний договір зберігання камери для сушіння
деревини. Відповідачі не заперечуюють,
що договор підписано
ними в добровільному порядку. З договору не вбачається,  що ОСОБА_1
надавав доручення ОСОБА_2 на укладення такого договору.

Відповідно
до  ст. 50 ч.1 Закону України «Про
власність»,   ст. 387 ч.1 ЦК України власник
має право вимагати повернення свого майна з чужого незаконного володіння.

Згідно
до  ст. 215 ЦК України
підставою для недійсності правочину в момент вчинення правочину стороною
сторонами вимог,  встановлені частинами
першою-третьою,  п»ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Відповідно
до вимог  ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства. Частиною 3 цієї статті волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутршній волі.

Суд
прийшов до висновку ,  що волі власника
майна на його реалізацію не було,  разом
з тим суд визнає відповідача ОСОБА_3 добросовісним набувачем.

За таких
обставин,  суд вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_1  є обоснованними і такими,  що підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.
11, 208, 209, 213 ЦПК України,
ст. 215, 216, 317,  319, 320,  386, 387, 661 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовільнити.

Визнати
недійсними договір купівлі-продажу товарів від 9 жовтня 2006 року та договір
зберігання від 9 жовтня 2006 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на станок чотирьохсторонній стругальний
універсальний ,  модель С-20 шість

шпинделів,
2003 року випуску,  та камеру
сушильну для пиломатеріалів КСПЕ-22 Н,
2003 року випуску.

Зобов»язати
ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 станок чотирьохсторонній стругальний універсальний
,  модель С-20 шість шпинделів,  2003 року випуску,  та камеру сушильну для пиломатеріалів КСПЕ-22
Н,  2003 року випуску.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 27 двадцять сім тисяч грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 30 грн. ,  сплачені останнім в якості витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

На
рішення суду може бути протягом десяти днів подана заява про апеляційне
оскарження,  апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.