Справа №22ц-1368/07      Суддя у 1-й інстанції: Костюченко Г.С.
Категорія                            Доповідач Буренкова К.О.
УХВАЛА

29
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,

суддів Довжук
Т.С. ,  Лівінського І.В.,

при секретарі
судового засідання Танцюріній С.
М. ,

за участю ОСОБА_1 - представника позивача,  та представника відповідача - Яновської В.А.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

представника
міського комунального підприємства «Миколаївводоканал»

на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 25 квітня 2007 року,
ухвалену за позовом ОСОБА_2 до міського комунального підприємства
«Миколаївводоканал» про відшкодування матеріальних збитків та моральної
шкоди,  спричинених внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

встановила:

В грудні
2005 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до міського комунального підприємства
«Миколаївводоканал» про відшкодування матеріальних збитків та моральної
шкоди,  спричинених внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним
рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 13 лютого 2007 р. позов Романюка задоволено частково.

Постановлено
стягнути на користь ОСОБА_2  з міського
комунального підприємства «Миколаївводоканал» 9073 грн. матеріальних
збитків,  690 грн. моральної шкоди та 201
грн. витрат на оплату експертного товарознавчого дослідження.

Не
погодившись з заочним рішенням,
представник відповідача звернувся до суду з заявою про його скасування.

Ухвалою
судді Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 25 квітня 2007 р. заява про скасування зазначеного
заочного рішення повернута відповідачу на підставі  ст.
121 ЦПК.

В
апеляційній скарзі представник відповідача просить ухвалу судді скасувати як
таку,  що суперечить положенням
процесуального закону.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення представників
сторін,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Постановляючи
оскаржувану ухвалу,  суддя виходив з
того,  що заява представника відповідача
про скасування заочного рішення підлягає поверненню на підставі  ст.
121 ЦПК,  оскільки до неї не
додано довіреність або інший документ,
який підтверджує його (представника) повноваження.

Проте такий
висновок суду суперечить наявним в справі доказам.

Із
матеріалів справи видно,  що заява про
скасування заочного рішення від 13 лютого 2007 р. за позовом ОСОБА_2  до міського комунального підприємства
«Миколаївводоканал» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди та
поновлення процесуального строку на подачу даної заяви підписана представником
відповідача Яновською В.А. В заяві є посилання на довіреність за №1359/36 від
13 жовтня 2005 р.

На
а.с.  17 дійсно є належним чином
оформлена довіреність за №1359 від 13 жовтня 2005 p.,
яка видана повноважною особою міського комунального
підприємства «Миколаїіводоканал» терміном дії на два роки на ім'я Яновської
В.А.,  як представника відповідача.

Наведене
свідчить,  що суддя безпідставно повернув
відповідачу заяву про скасування заочного рішення.

Оскільки
оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального закону,  то вона підлягає скасуванню,  а справа поверненню до суду 1-ї інстанції для
виконання вимог  ст.  ст.
228,  229 ЦПК.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника міського комунального підприємства «Миколаївводоканал»
задовольнити.

Ухвалу
судді Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 25 квітня 2007 р. скасувати,  а
справу повернути до того ж суду першої інстанції для виконання вимог  ст.
ст.  228,  229 ЦПК України.