Справа № 22ц-3212/2007                                             Головуючий 1 інстанції Антонюк О.А.
Категорія 26                                                                                          Доповідач Петренко І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді                                                        Петренко І.О.

суддів                                                                          Болтунової Л.М., Лаченкової О.В.

при секретарі                                                               Шило С.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2006 року по цивільній
справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа
Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора про усунення перешкод в
реалізації спадкових прав та примусове виселення із жилого приміщення та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності на житлове приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2005 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом і
просив постановити рішення, яким виселити ОСОБА_2 та її сім'ю з квартири АДРЕСА_1, зобов'язати відповідачку надати документи на квартиру.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що його бабуся -ОСОБА_4 в своєму заповіті зазначила, що
квартира АДРЕСА_1після її смерті буде належати її
сину ОСОБА_5, який є його дядьком, а після його смерті буде належати
позивачу, крім цього ОСОБА_5 в своєму заповіті також зазначив, що
вказана квартира після його смерті буде належати
також позивачу. 06 вересня 2005 року ОСОБА_5 в результаті ножових поранень помер. 07 вересня 2005 року позивач звернувся до Першої
державної нотаріальної контори з заявою про
відкриття спадщини, де позивачу було підтверджено, що заповіт не
відкликаний та він є спадкоємцем.

У спірній квартирі мешкає відповідачка з сім'єю, якій ОСОБА_6 з метою влаштування на роботу дозволив
поселитись і зареєструватися , але після його смерті вона самоправно зайняла
квартиру. Позивача до квартири не допускають, змінили замки, розпродають меблі, чим порушують його спадкові права, без
достатньої правової підстави

У квітні 2006 року відповідачка подала до суду зустрічну позовну заяву до
ОСОБА_1про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житлове приміщення, та просила суд постановити рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1відмовити, визнати договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 укладений між нею та ОСОБА_5 дійсним, визнати за нею право зареєструвати право власності на дану квартиру.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вона вказувала на те, що 03
червня 2005 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Згідно умов договору
продаж

2

здійснено за 75 000 грн. Факт передачі грошів підтверджується зазначеним
договором та розпискоюОСОБА_5. від 03 червня 2005 року.

ОСОБА_2 не визнає заявлені
позовні вимоги ОСОБА_1оскільки ОСОБА_5 розпорядився належним йому правом
власності на спірну квартиру до моменту складання заповіту. 04 липня 2005 року ОСОБА_5 на виконання договору купівлі-продажу подав до КП
„ДМБТІ" заяву про реєстрацію власного права власності на спірну квартиру.05 серпня 2005 року ним також було
сплачено вартість послуг КП „ДМБТІ" та він отримав витяг з
реєстру права власності на нерухоме майно та в цей же день ОСОБА_5 звернувся до КП „ДМБТІ" з
заявою про виклик техніка та виготовлення технічного паспорту
квартири, що підтверджується повідомленнями БТІ №  та №392414 від 05 серпня 2005 року. 22 серпня
2005 року за рахунок ОСОБА_2ним було
сплачено вартість послуг КП „ДМБТІ", що підтверджується чеком від 22 серпня 2005 року та відміткою касира
„Оплачено" на повідомленнях №392414
та №392414 від 05 серпня 2005 року. Згідно даних повідомлень вихід техніка БТІ було призначено на 09 вересня 2005 року, але
06 вересня 2005 року ОСОБА_5 помер, а тому можливість
нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири втрачено і вона змушена звернутися до суду, оскільки вважає, що нею цілком
виконані умови договору від 03 червня 2005 року.

В судовому засіданні позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав та в задоволенні зустрічної позовної заяви просив відмовити,
представник відповідачки позовні вимоги ОСОБА_1не визнав та
просив зустрічний позов задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада
2006 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1ставить питання про скасування рішення суду і направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу , що з'явились , вивчивши матеріали справи , законність та обгрунтованість рішення суду , доводи
апеляційної скарги , колегія суддів вважає , що апеляційну скаргу слід
задовольнити , а рішення суду скасувати за наступними підставами.

Як вбачається з матеріалів справи , позивач ОСОБА_1ставив питання про виселення ОСОБА_2 та її сім"ю зі спірної кв.
АДРЕСА_1. Однак суд , розглядаючи дані
позовні вимоги не встановив , яка сім"я мешкає у спірній
квартирі і кого саме слід виселити з неї і не залучив цих осіб до участі в
справі.

Окрім того , як вбачається з довідки про реєстрацію ( ар. сп. 46)
відповідачка за головним позовом зареєстрована в
спірній квартирі , а тому питання виселення її пов"язано і з питанням про зняття з реєстрації. Однак, в порушення
вимог ст.. 10 ЦПК України суд не роз"яснив
позивачу за головним позовом його право про уточнення і доповнення його
позовних вимог , наслідків не вчинення цих дій і не залучив до участі в справі орган , чиї права і обов'язки зачіпались у даному
питанні.

Крім того , позивач в позовній заяві вказав відповідачкою лише ОСОБА_2, а як вбачається з довідки Першої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори ( ар. сп. 78) 9 вересня 2005 року до неї звернулась і
ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини за
законом . 9 листопада 2006 року вона з'явилась у судове засідання і була допитана у якості відповідача
(ар. сп. 81), хоча ніяких документів про її родинні зв"язки зі
спадкодавцем до справи не залучені . З матеріалів справи не вбачається за чиєю ініціативою співвідповідач
вступила до справи , оскільки ця процесуальна
дія ухвалою суду не оформлювалась і в цій частині ОСОБА_1свої вимоги не
уточнював і його ставлення до залучення до участі в справі у якості відповідачки ОСОБА_3. суд не встановлював і в
протоколі судового засідання ці процесуальні
моменти не знайшли свого відображення ( ар. сп. 81).

Правове положення залученої до справи особи не було встановлено , оскільки
як вбачається з пояснень ОСОБА_3 ( ар. сп. 81 об) вона
заявила про те , що позов

3

ОСОБА_1вона підтримує , а в позові ОСОБА_2просить відмовити . Окрім того, самій ОСОБА_3. судом були роз'яснені права з посиланням
на КАС України , а не на ЦПК України , у відповідності до
положень якого розглядалася справа.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2суд виходив із того , що договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 , укладений 3 червня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є дійсним ,
що є підставою для визнання права власності на цю квартиру за ОСОБА_2. Однак, в
матеріалах справи відсутні як оригінал цього договору так і оригінал розписки
,згідно до якої ОСОБА_5 були передані кошти за квартиру, а
ксерокопії цих документів ніким не завірені ( ар. сп. 43,44). Окрім
того , судом не були перевірені і доводи ОСОБА_1про те , що підписи , які зроблені на заповіті на ім."я позивача за
головним позовом і на договорі та розписці , копії яких
надані ОСОБА_7 суттєво різняться , і не призначив по
справі судову почеркознавську експертизу , яка б усунула вказані протиріччя.

Не перевірені були і доводи позивача за головним позовом про суперечливість
позиції відповідачки , яка протягом довгого часу не
заявляла про своє право на спірну квартиру , про що свідчать як
матеріали кримінальної справи по звинуваченню ОСОБА_8(ар.сп. 106).

Не знайшло в
судовому засіданні і відображення факту зникнення чи приховування свідоцтва про право власності на спірну квартиру на
ім."я ОСОБА_5

Згідно до положень ст.213 ЦПК України суд , виконавши всі вимоги цивільного
судочинства постановлює рішення на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин , на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки викладені вимоги законодавства виконані не були ,
рішення суду підлягає скасуванню.

Виходячи із вищевикладених обставин , а також у відповідності до положень
п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України рішення
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд , зокрема у тому
разі, якщо суд вирішив питання про права та обов"язки осіб , які не брали участь у справі, а тому колегія суддів вважає ,
що апеляційну скаргу слід задовольнити , а рішення суду слід
скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції
у іншому складі.

Керуючись
ст.ст. 303, 307,311 п.4, 313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів
,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 листопада 2006 року скасувати і справу направити на новий розгляд до
того ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до Верховного Суду України .