overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 22 -
907 / 2007                         Ухвалу постановлено під головуванням            Копія
38                                                                   судді
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
квітня 2007 року                                                                                       місто
Вінниця

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого :
Морозовського В.І.,

судців :                                        Оніщука
В.В. і Чорного В.І.,

при
секретарі: Мазур Ю.О.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
ухвалу судді Ленінського районного суду м.
Вінниці від 21 лютого 2007 року за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання
дитини,  -

встановила:

Ухвалою
судді Ленінського районного суду м.
Вінниці від 21 лютого 2007 року вказану позовну заяву повернуто ОСОБА_1
з підстав,  передбачених  ст.
115 ЦПК України.

В
апеляційній скарзі позивач,  посилаючись
на порушення норм процесуального права,
просить ухвалу судді скасувати та направити позовну заяву до суду першої
інстанції для вирішення її по суті.

У
судовому засіданні апеляційного суду представник позивача - ОСОБА_3апеляційну
скаргу підтримав і просив її задовольнити,
обґрунтовуючи свої вимоги викладеними у скарзі обставинами.

Заслухавши
суддю-доповідача,  перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Повертаючи
позовну заяву,  суд вважав,  що відповідно до ч.1  ст. 109 ЦПК України позов,  що стосується позбавлення батьківських прав
та збільшення розміру аліментів,  має
бути пред'явлений в Броварський міжрайонний суд Київської області за місцем
проживання фізичної особи - відповідача ОСОБА_2

Проте
такий висновок суду першої інстанції не відповідає положенням процесуального
закону про підсудність справ за вибором позивача,  а саме ч.1
ст. 110 ЦПК України,  згідно якої
позови про стягнення аліментів можуть пред'являтися також за місцем проживання
позивача.

Таким
чином,  висновок суду про непідсудність
позовуОСОБА_1. Ленінському районному суду м.
Вінниці є невірним та таким,  що
порушує встановлене ч.12  ст. 110 ЦПК
України право позивача на вибір між кількома судами,  яким підсудна справа.

Оскільки
при цьому суд порушив порядок прийняття позову,
тому ухвала підлягає скасуванню з направленням позовної заяви до суду
першої інстанції для вирішення питання про прийняття її до провадження.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312-315 ЦПК України,  колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Ухвалу
судді Ленінського районного суду м.
Вінниці від 21 лютого 2007 року -скасувати та направити позовну заяву до
того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття її до
провадження.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.
22Ц-2132/2007                    Головуючий в суді 1 інстанції Медвідь Н.О.
Доповідач в суді
2 інстанції Мережко М. В.
УХВАЛА

22 червня 2007 року суддя
Апеляційного суду Київської області Мережко М. В.,  розглянувши матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 16 квітня 2007 року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним
рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

На
вказане рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу,  яка ухвалою апеляційного суду від 11 червня 2007 року залишена
без руху,  а апелянту надано строк для
усунення недоліків до 21
червня 2007 року.

Проте,  станом на 22 червня 2007
року зазначені в ухвалі недоліки усунуті не були.

За таких
обставин,  апеляційна скарга має бути
визнана неподаною та повернута апелянту.

Керуючись  ст.
ст. 297,  121 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу визнати неподаною та повернути ОСОБА_1.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законной сили.
Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-798/2007р.                                              Головуючий
Категорія  27                                                                    Доповідач
УХВАЛА

13
червня  2007р.                                                                                   м.  Севастополь

Суддя
апеляційного суду міста Севастополя Колбіна Т.П.,  ознайомившись з апеляційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на ухвалу місцевого
суду Нахімовського району м.  Севастополя
від Об квітня 2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спростування
відомостей,  які пророчать їх честь та
гідність,  -

ВСТАНОВИЛА:

Апеляційна
скарга оформлена відповідно до вимог ЦПК України,  подана в строк,  встановлений законодавством на
оскарження,  справа оформлена належним
чином.

Отже,  є підстави для прийняття вказаної апеляційної
скарги до розгляду апеляційним судом м.
Севастополя.

Керуючись  ст.
ст.  2 97, 298 ЦПК України,  суддя,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на ухвалу
місцевого суду Нахімовського району м.
Севастополя від Об квітня 2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спростування
відомостей,  які пророчать їх честь та
гідність,  прийняти до розгляду
апеляційного суду м.  Севастополя.

Надіслати
особам,  які беруть участь у справі,  копії апеляційної скарги і встановити строк
до 25 червня 2007р. року,  протягом якого
можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа № 22-ц-1886/ 2007 p.                                               Головуючий
Категорія: про стягнення аліментів                                      1
інстанції - Подус Г.С.
УХВАЛА

06 квітня 2007 року судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого, судді                      -
Овсяннікова А.І.,

Суддів                                           -
Довгаль Г.П.,

- Черкасова
В.В. заслухавши суддю-доповідача по виконанню вимог ст. 301, 302 ЦПК
України по підготовці апеляційного розгляду цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 січня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

При підготовці апеляційного розгляду справи перевірено
повноту виконання процесуальних дій судом першої інстанції в стадії підготовки
ним апеляційної скарги та проведені такі дії:

З'ясовано питання про склад осіб, що беруть участь у
справі, визначено характер спірних правовідносин та матеріальний закон, що їх
регулює, з'ясовані обставини по справі, які визнаються і проти яких заперечують
сторони. Також проведено інші дії, що пов'язані з забезпеченням апеляційного
розгляду справи.

Додаткових доказів або клопотань про їх витребування
апеляційна скарга не містить.

Враховуючи, що по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1.
підготовчі дії проведено повно, колегія суддів знаходить їх достатніми для
закінчення підготовки апеляційного розгляду справи з призначенням до розгляду у
судовому засіданні.

Керуючись
ст. ст. 301, 302 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Закінчити підготовку апеляційного розгляду справи за
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Призначити справу до розгляду у судовому засіданні в
приміщенні апеляційною суду Харківської області на 12 - ЗО год. 25 квітня 2007 року.

В судове
засідання викликати сторони.
Справа №2 - 381/2007 року УХВАЛА
року Снігруівський районний суд
Миколаївської області у складі:
головуючого судді -
Кріль М.Д., при секретарі - Могилі О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування шкоди,
заподіяної дорожньо - транспортною пригодою,
ОСОБА_1. у березні 2007 року звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 28
відповідач пошкодив його автомобіль ,
В судовому засіданні позивач від позову відмовився,
провадження по справі просить закрити, так як
спір врегулювано добровільно.
Враховуючи те, що відмова позивача від позову не
суперечить законодавству, не порушує прав та
інтересів, як сторін, так і третіх осіб,
суд вважає, що клопотання позивача підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 205
ч..З ЦПК України, суд, -
Справу провадженням закрити.
Заява про апеляційне оскарження може бути подана
на протязі п"яти діб з часу проголошення
ухвали, після чого апеляційна скарга на протязі 10-ти днів з часу поданання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №22ц-1776, 2007р.                     Головуючий в 1-й
41                                             Доповідач
ДОДАТКОВЕ      РІШЕННЯ
року квітня місяця «25» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:
Суддів:
Семиженка Г.В.,  Приходько Л.А.
-Драгомарецькій О.В.
відкритому судовому засіданні в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення,  -
Рішенням
апеляційного суду Херсонської області від 27 липня 2005 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено. Визнано акт №00060479 від 26.07.2001 року про порушення
ОСОБА_1 правил користування електричною енергією неправомірним.

У заяві
ставиться питання про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з
відповідача судових витрат,  понесених
нею у справі,  в розмірі 355 грн. 09
коп.,  оскільки це питання суд при
ухваленні рішення не вирішив,  а також
вирішити питання про стягнення 600 грн. на відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів
приходить до висновку,  що заява підлягає
до задоволення частково.

Відповідно
до п.4 ч.1  ст. 220 ЦПК України суд,  що ухвалив рішення,  може за заявою осіб,  які беруть участь у справі,  чи з власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення,  якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

Суд
вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат під час ухвалення
рішення як передбачено п.4 ст. 316 ЦПК України.

Зазначеним
вище рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено,  однак,
питання про судові витрати понесені нею у справі не вирішене,  а тому заяву в цій частині слід задовольнити.

Розмір
понесених позивачкою судових витрат,  а
саме витрат на правову допомогу в розмірі 35 грн.,  на проведення почеркознавчої експертизи в
розмірі 240 грн. 09 коп. підтверджується наявними у справі документами -
квитанціями /а.с.  8, 59/.

Витрати
у розмірі 80 грн.,  які просить стягнути
ОСОБА_1,  як пов'язані з явкою до
суду,  не підтверджені доказами,  а також не належать до витрат,  які відшкодовуються відповідно до  ст. 85 ЦПК України,  а тому у їх стягненні слід відмовити.

Не
підлягають стягненню і 600 грн. на відшкодування моральної шкоди,  оскільки постановления додаткового рішення
стосовно позовної вимоги можливе лише,
якщо з приводу цієї вимоги сторони подавали докази і давали
пояснення,  а рішення не було ухвалено.

Таким
чином,  з ВАТ «ЕК «Херсонобленерго»
підлягає стягненню в користь ОСОБА_1 275 грн. 09 коп. понесених нею судових
витрат,  про що необхідно ухвалити
додаткове рішення.

2

Керуючись  ст.
ст.  79, 84, 86, 220 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Стягнути
з ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» в користь ОСОБА_1 275 фн. 09 коп. судових витрат.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Справа №
22ц-4001/07 р                                      Головуючий
в І інстанції: Мазка Н.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого:   Парінової І.К. суддів: Іванової І.П.,
Лісіциної А.І., при секретарі: Михайловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Первомайську Луганської області на рішення
Первомайського міського суду Луганської області від 04 червня 2007 року за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Первомайську Луганської області про стягнення недонарахованих щомісячних
страхових виплат, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України м. Первомайська Луганської області про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат. Просив стягнути 2657 грн. 28 коп.
за період з 01 березня 2002 р. по 01 березня 2007р. Зобов'язати Відділення
виконавчої дирекції Фонду виплачувати з 01 березня 2007 р. щомісячно по 322
грн. 86 коп. до наступного перерахунку

Рішенням Первомайського міського суду Луганської області від 04 червня 2007
р. позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 2657 грн. 28
коп. за період з 01 березня 2002 р. по 01 березня 2007 p., а потім з 01
березня 2007 року по 322 грн. 86 коп. страхових виплат щомісячно.

В апеляційній скарзі відповідач з рішенням суду не
згоден, вважає його таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки судом
порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати і
постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачеві
відмовити.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Первомайську Луганської області відхилити.

Рішення Первомайського міського суду Луганської області від 04 червня 2007
року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду Луганської області набирає
чинності негайно, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців після її проголошення.
Справ №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007                             Томашпільський
районний суд Вінницької області

в складі головуючого:
Маліновського О.А.

при секретарі                                Миколишеній
А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою до ОСОБА_2 про
стягнення з нього боргу по договору позики в сумі 4000 грн. та судові
витрати по справі, посилаючись на те, що 22
березня 2006 року між
позивачкою та відповідачем була досягнута домовленість про позику грошей в сумі
4000 грн. В
підтвердження передачі грошей відповідач написав розписку про їх отримання і
зобов'язався повернути борг в березні місяці 2006 року - 2000 грн., в квітні
2006 року - 2006 грн., і в травні 2006 року - 1000 грн. Однак, незважаючи на
неодноразові вимоги позивачки повернути борг, відповідач відмовляється, тому з
цим позовом ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала,
посилаючись на ті ж обставини, що в заяві, попросила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь 4000 грн.
боргу, включаючи понесені по справі судові витрати в сумі 181 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги
позивачки не визнав, і пояснив, що він борг повернув.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, які підлягають задоволенню зі
слідуючих підстав.

Зазначені правовідносини регулюються ст. 1046 ЦК України,
згідно якої за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні
грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж
роду та такої ж якості. Згідно пояснень позивачки і розписки власноручно
написаної відповідачем, він зобов'язався повернути борг частинами до травня 2006 року. Позивачка
пояснила, що у вказаний строк гроші в сумі 4000 грн. ОСОБА_2 не повернув. Відповідач не надав доказів
повернення позики, його посилання на те, що розписка про повернення позики
знаходиться у позивачки спростовуються її показами, тому позовні вимоги про
стягнення боргу в сумі 4000
грн. та судові витрати в сумі 181
грн. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046,1047,1048 ЦК України, 5, 6, 10, 60, 130. 214-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 грн.
неповернутого боргу та 181
грн. понесених нею судових витрат по справі.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької області через
Томашпільський районий суд.
Справа № 22ц-2855/07                                                        Головуючий
Категорія                                                                               інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
серпня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Луганської області в складі:

головуючого. Парінової І.К.

суддів: Іванової
І.П., Коротенка Є.В.,

при секретарі:
Войтенко Ю.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Ленінського районного суду м. Луганська від
16.11.2006 року по справі за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу по договору займу в сумі 20860
грн., 3% річних - 1800 грн., 10000 грн. в рахунок задоволення моральної шкоди.

Рішенням суду
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
борг за договором позики в сумі 20000 грн. та 3% річних в сумі 1800 грн. В
решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просив рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням норм матеріального і процесуального законодавства, постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Як вбачається з розписки, ОСОБА_1 зобов'язався повернути
борг 26 вересня 2001 року, але не повернув. ОСОБА_2 звернувся до суду з цього питання 23 вересня 2004 року -
у межах строку позовної давності. З таких підстав

посилання
відповідача на пропуск ОСОБА_2 строку звернення до суду за відновлюванням
порушеного права є необгрунтованим. У суду не було необхідності вирішувати
питання про відновлення пропущеного строку, бо він не був пропущений.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що між сторонами не був укладений
договір позики грошей теж не відповідає дійсності.

Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК
України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками. Відповідач не заперечує, що він отримав
суму грошей, вказаних у розписці і що він писав і підписував розписку про
позику грошей від 21.09.01 року. Розписка ОСОБА_1 знаходилася у ОСОБА_2 Доказів
повернення одержаних грошей відповідач не надав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 16 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Луганської області набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців після її проголошення.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 травня 2007 р.
Хортицький районний суд                                                                    м. Запоріжжя

в складі
головуючого   судді                                                                                    Бондаренко І.В.

при секретарі                                                                                                                   Виковій С.Б.

розглянувши   у   попередньому   судовому засіданні у м. Запоріжжя справу за

позовом
КП "ВРЕЖО № 6"     до     ОСОБА_1,     ОСОБА_2про стягнення
заборгованості   по           квартирній    платі та комунальним

послугам,

встановив:

Позивач просить
стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті квартплати та комунальних послуг в сумі 4088 грв.
12 коп.

Відповідач ОСОБА_1   в судовому
засіданні проти позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, заперечень проти позову
не надала.

Сторони наполягали на розгляді справи в попередньому судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідачі
мешкають у АДРЕСА_1. Відповідачі не оплачують квартплату та комунальні послуги, в зв"язку з чим за
період з 01.02.2004 р. по 01.02.2007 р. виникла заборгованість в сумі 4088 грв. 12 коп., яка не сплачена до
теперішнього часу.

Згідно зі ст. ст. 64, 66-68 ЖК України наймач жилого
приміщення, та всі повнолітні члени його
сім"ї забов"язані щомісячно сплачувати квартплату та комунальні послуги.

Вислухав пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши
матеріали справи суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,60,209, 212-218 ЦПК України, ст. ст. 64,66-68 ЖК
України , суд-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь КП "ВРЕЖО-№ 6" (р/с 3930 в АКБ
«Укрсоцбанк», МФО 313010, ОКПО 05398349) в
солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2- 4088 грв. 12 коп. суму боргу.

Стягнути держмито у госдохід з ОСОБА_1, ОСОБА_2в сумі 51 грв.- по 25 грв.
50 коп з кожного, а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грв.- по 15 грв. з кожного на рахунок Державного бюджету Хортицького району , р/р 0008, банк одержувача
ГУДКУ в Запорізькій області ,МФО банку 813015, код платежу
22050000..

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення, після чого потягом 20 днів подана апеляційна
скарга.