Справа
№ 22-1391 2007 p.                                                    1
інстанція Бевз О. Ю.
33                                                                            доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

22
серпня 2007 року                                         Апеляційний
суд Кіровоградської області

судова палата в
цивільних справах у складі;

Головуючого  -                          Черненко
В.В.

Суддів                                         Говорухін
В.П.

Фомічова
СЕ.

При
секретарі -                           Сегал
О. П.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справа за
апеляційною ЗАТ «ВДО Асоціація Південна» на рішення Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 8 травня 2007 року.

Заслухавши
доповідача,  представника ЗАТ «ВДО
Асоціація Південна»,  вивчивши матеріали
справи,  судова палата,  -

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до ЗАТ «ВДО Асоціація Південна» про
визнання договору оренди земельної ділянки,
від 1 квітня 2000 року № 557,
недійсним.  В обгрунтовання своїх
вимог зазначив,  що між ним та ЗАТ «ВДО
Асоціація Південна» було укладено договір оренди земельної ділянки,  який 26 квітня 2000 року був зареєстрований в
Червоно Долинівській сільській раді Бобринецького району № 557,  вважає,
що під час укладення даного договору були порушенні істотні умови
передбачені  ст. 14 Закону України «Про оренду
землі» від 6 жовтня 1998 року з наступними змінами та доповненнями станом на 17
лютого 2000 року.

Рішенням
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 8 травня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним
були задоволені в повному обсязі.

В
апеляційні скарзі ЗАТ «ВДО Асоціація Південна» ставить питання про скасування
рішення суду першої інстанції від 8 травня 2007 року,  так як вона,
на їх думку,  постановлена з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд при ухваленні  рішення
не з'ясував  в повному  обсязі дійсні
обставини  справи,   а тому

2

постановив неправомірне
рішення. В резолютивні частині свого рішення суд вказав,  що визнати спірний договір недостатнім,  а не визнав його недійсним,  як просив позивач. Просили суд скасувати
рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення,  яким відмовити в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Заслухавши
пояснення представника ЗАТ «ВДО Асоціація Південна»,  перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах
позовних вимог заявлених в суді першої інстанції,  відповідно до
ст.  303 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах дійшла до висновку,  що
апеляційні скарги підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд при
постановки вказаного рішення відповідно до вимог  ст.  10
ЦПК України провів ретельної перевірки обставин справи,  але надав їм не належну оцінку. Суд першої
інстанції виходив з того,  що порушення
вимог  ст. 14 Закону України «Про оренду
землі»,  який діяв на час укладення
договору є підставами для визнання вказаного договору недійсним.  З даним висновком суду першої інстанції
колегія суддів судової палати погодиться не може так,  як вказаний договір було укладено 1 квітня
2000 року і до часу звернення до суду в 2007 році ні кім зі сторін не
оспарювався. Таким чином визнання його недійсним може бути лише з часу його
укладення,  але за цей час позивач
постійно отримував орендну плату за свою земельну ділянку і не мав будь яких
претензій до відповідача. Посилання суду першої інстанції на те,  що даний договір укладено на підставі
сертифікату,  а в 2001 році позивачем
отримано земельний акт на землю не може бути підставою,  для визнання вказаного договору
недійсним,  а може бути підставою для
його розірвання,  але таких позовних
вимог в суді першої інстанції не було. Крім того позивач не звертався до
відповідача з вимогою переукласти договір оренди в зв'язку з отриманням
державного акту на протязі більш ніж 5 років і про його існування відповідач
дізнався лише в судовому засіданні.

Відповідно
до вимог  ст. . 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень,  як вбачається з матеріалів справи та наданого
до суду договору оренди земельної ділянки,
укладеного між сторонами 1 квітня 2000 року та зареєстрованого в Червоно
Долинівській сільській раді Бобринецького району № 557,  який відповідає законодавству що діяло на той
час,  а саме Законом України «Про оренду
землі» від 6 жовтня 1998 року. Посилання позивача на відсутність істотних вимог
у вказаному договорі є безпідставними,  а
вказані судом першої інстанції підстави про укладення договору на підставі
сертифікати не можуть бути підставами для визнання договору недійсним.  Вказані обставини можуть бути підставами для
перегляду укладеного договору або його розірванню.

За таких
обставин судова палата дійшла до висновку,
що рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 8
травня 2007 року не відповідає обставинам справи та постановлено з порушенням вимог
діючого законодавства,  а тому колегія
суддів судової палати дійшла до висновку,
що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення,  яким в задоволені позовних
вимог необхідно відмовити в зв'язку з їх безпідставністю.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  209,  303,
309,  313,  314,
315 ЦПК України судова колегія апеляційного суду,

ВИРІШИЛА;

Апеляційну
скаргу ЗАТ «ВДО Асоціація Південна» на рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 8 травня 2007 року - задовольнити частково.

Рішення
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 8 травня 2007 року за
позовом ОСОБА_1 - скасувати. Ухвалити нове рішення,  яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору оренди земельної ділянки укладеного між ним та ЗАТ
«ВДО Асоціація Південна» від 1 квітня 2000 року зареєстрованого в Червоно
Долинівській сільській раді Бобринецького району N° 557 - відмовити.

На дане
рішення може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду України на протязі
двох місяців з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду. Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.