Справа № 2 -2894/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 червня   2007
року                                                                                            м.Житомир

Королівський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді
Гансецької І.А. при секретарі Будяшевській Д.В. розглянувши у відкритому  судовому засіданні в м.Житомирі справу
за  позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог
зазначила, що перебвала в шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними придбано
квартиру АДРЕСА_2, яку
було зареєстровано на ім"я відповідача. Просила визнати дану квартиру
спільною сумісною власністю подружжя та розділити її шляхом визнання за нею
права власності на 60 % квартири з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини,
за відповідачем права власності на 40% квартири та виділити кожному в натурі
його частку.

Судом до участі
в справі в якості третьої особи притягнуто З AT "Приватбанк".

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з тих самих
підстав і просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості її
частки в спільній сумісній власності та припинити її право власності на частину
квартири АДРЕСА_2після
сплати відповідачем цієї компенсації.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Визнав право
власності позивачки на 3,06
кв.м. квартири АДРЕСА_2 та
погодився сплатити їй компенсацію вартості цієї частки в розмірі 16882,60 грн.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився та направив
листа з проханням розглядати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивачки її представника, відповідача, його
представника, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі. Під час шлюбу
ними, згідно договору купівлі-продажу від 30.04.2003
року, на ім"я ОСОБА_2. була придбана квартира АДРЕСА_2. Купівлю
квартири вчинено за 43203,0
грн, з яких покупець передав продавцю 17601,0
грн. до підписання договору, а решту 25602,0
грн. - після
оформлення кредиту в ЗАТ "Приватбанк". 17601,0 грн., внесені
подружжям ОСОБА_1в рахунок платежів за купівлю квартири були отримані
відповідачем від продажу 04.04.2003 року квартири № АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_2. на підставі договору даруваннявід 25.10.1997 р.

08.05.2003 року між відповідачем та Житомирською філією ЗАТ
"Приватбанк" укладено договір, згідно якого останньому надано кредит
на картковий рахунок в сумі 4800
доларів США терміном
84 місяці по 07.05.2010 року. До часу
розірвання шлюбу подружжям було сплачено в рахунок погашення кредиту 13887,50
грн., після розірвання шлюбу відповідач самостійно погашає кредит.

Дані факти підтверджуються договором дарування квартири № АДРЕСА_1 від
04.04.1997 p., договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2від
30.04.2003 p., кредитним договором від 08.05.2003 p.,
квитанціями про сплату кредитних коштів, а також поясненнями позивача і
відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.57 СК України майно, набуте чоловіком або дружиною
за час шлюбу на підставі договору дарування є особистою приватною власністю.
Якщо у придбанні майна вкладені кошти, що належали одному з подружжя, то частка
у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною
власністю.

Відповідно до вимог ст.ст.60,69,70 СК України майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності. У разі поділу майна частки майна дружини та чоловіка є
рівними. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку , що право
спільної сумісної власності виникло у подружжя ОСОБА_1на частину квартири,
вартість якої вони виплатили за час перебування в шлюбі. З пояснень сторін та
наданих квитанцій вбачається, що під час шлюбу ними було виплачено в рахунок
погашення кредиту 13887,50
грн., що складає 32
% від загальної вартості спірної квартири (від 43203,0 грн.). В зв"язку з цим, суд визнає спільною сумісною
власністю ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 32 % квартири АДРЕСА_2.

Визначаючи розмір часток у спільній сумісній власності подружжя суд
збільшує частку дружини ,
враховуючи що з нею проживає дитина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1р.н..
оскільки розмір аліментів, які сплачує відповідач на її утримання є недостатнім
для забезпечення її фізичного і духовного розвитку, що не було спростовано
відповідачем під час розгляду справи. Відповідно, суд виділяє ОСОБА_1. 20%
спільної сумісної власності, а ОСОБА_2. 12 % спільної сумісної власності.

Інша частина квартири АДРЕСА_2, що
складає 68 %, належить
ОСОБА_2. на праві
особистої приватної власності. Загалом, за ОСОБА_2. суд визнає право власності
на 80 % спірної
квартири.

Також, суд стягує з відповідача на користь позивачки компенсацію 20 % вартості
квартири АДРЕСА_2, яка
складає 54068,60 грн. При
розрахунку даної суми суд керувався висновками судової-будівельної експертизи
від 29.05.2007 року, згідно яких дійсна ринкова вартість в цілому квартири
АДРЕСА_2 складає 270343 грн.

Позовну вимогу щодо виділення кожному в натурі його частки власності суд
залишає без задоволення, відповідно до висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 11.07.2006 року, згідно якого неможливо виділити в натурі частки
двокімнатної квартири АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст.
10,60,208 ,212-215 ЦПК
України, ст. 57,60,69,70
СК України, ст.
ст.355-372 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1та ОСОБА_232 % квартири АДРЕСА_2.

Розділити спільну сумісну власність -
32% квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_1та ОСОБА_2,
виділивши ОСОБА_120% спільної
сумісної власності, а
ОСОБА_212 % спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1право
власності на 20 % квартири
АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 80
% квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_154068,60
грн. компенсації 20%
вартості квартири АДРЕСА_2; 1200 грн. витрат на
проведення судових технчних експертиз, 540,68
грн. сплаченого судового збору та 30
грн. витрат на інформаційо-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 55839,28 грн.

Припинити  право
власності  ОСОБА_1 на 20%
квартири №
АДРЕСА_2після сплати відповідачем вказаної компенсації в розмірі 54068,60 грн. В решті
позовних вимог позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через
Корольовський районний суд м.Житомира протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було
поданоЛкщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у встановлений законом строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.