УХВАЛА

іменем     України

14
травня 2007 року                                                                                            м.  Суми

Колегія суддів
апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого - Маслова В.О.,  суддів - Білецького О.М. ,

Дубровної В.В.,

Лузан Л.В.,

Шевченка В.А.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
"Полтавське управління геофізичних робіт" про надання житла та
стягнення компенсації,

за касаційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Київського районного суду м.  Полтави від
07 квітня 2004 року

та
ухвалу колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Полтавської області від 06 липня 2004 року,

встановила:

У червні
2003 року ОСОБА_1  звернувся до
державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" з
позовом,  в якому зазначав,  що,  не
дивлячись на те,  що він біля 15 років
працював на даному підприємстві і є інвалідом другої групи з правом
позачергового отримання житла,
відповідач у передбачений законом строк,
житла не надав.

Посилаючись
на вказані обставини,  позивач просив зобов'язати
відповідача надати йому однокімнатну квартиру або стягнути на його користь
грошову компенсацію на придбання житла в розмірі 36000 грн.

Рішенням
Київського районного суду м.  Полтави від
07 квітня 2004 року,  залишеним без змін
ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Полтавської області від 06 липня 2004 року,
позов задоволено частково. Постановлено зобов'язати державне
підприємство "Полтавське управління геофізичних робіт" надати
ОСОБА_1  облаштовану з усіма зручностями,  квартиру згідно черги при наявності
відповідної квартири.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У
касаційній скарзі на вказані судові рішення позивач з мотивів незаконності і
безпідставності цих рішень ставить питання про їх скасування в частині вказівки
про

Справа №
33 -ц-33        Категорія 19

Головуючий у
першій інстанції - Пікуль В.П. Суддя-доповідач - Шевченко В.А.

надання
житла згідно черги при наявності відповідної квартири,  а в іншій частині - про залишення рішень без
змін.

Колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Огрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Крім
того,  згідно з пунктами 4,  7 постанови Пленуму Верховного Суду України
від 29 грудня 1976 року №11 "Про судове рішення" (з наступними
змінами) постановлене у справі рішення має бути гранично повним,  ясним,
чітким.

Резолютивна
частина рішення повинна мати вичерпні,  безумовні
і такі,  що випливають з встановлених
фактичних обставин,  висновки по суті
розглянутих вимог.

Однак місцевий
суд при ухваленні рішення зазначених вище вимог не дотримався.

Задовольняючи
вимоги позивача щодо надання квартири з усіма зручностями в порядку черговості
при наявності відповідної квартири,  суд
одночасно визнав встановленим,  що
власного житлового фонду відповідач не має,
будівництва житла не веде і бюджетних коштів на ці цілі не отримує.

Вирішуючи
спір у такий спосіб,  суд не з'ясував,  чи покладено за Законом України "Про
статус ветеранів війни,  гарантії їх
соціального захисту" саме на відповідача обов'язок по забезпеченню
позивача житлом із зазначених у позові підстав,
не перевірив з достатньою повнотою доводів відповідача,  висунутих проти позову,  і ухвалив суперечливе і умовне рішення,  що є неприпустимим.

З
урахуванням наведеного рішення місцевого суду і ухвала апеляційного суду,  який на вказані вище порушення закону уваги
не звернув,  підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  336,  338 ЦПК України,  колегія

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м.  Полтави від
07 квітня 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Полтавської області від 06 липня 2004 року скасувати,  а справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.