Справа №22ц-3534/07 р.                                        Головуючий
у 1 інстанції - Блохін А.А.
Категорія-21                                                              Доповідач-    Зінов'єва А.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 квітня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді:                       Бугрим Л.М.

суддів:                                                       Рецебуринського
Ю.Й.

Зінов'євої А.Г.

при секретарі:      Іванові В.М

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_1на рішення
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 5 лютого 2007 р. по справі
за позовомОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Центрально-Міському районі м. Горлівки (далі Фонд) про відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 5 лютого 2007
р. ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову, пред'явленого до Фонду про
відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду,ОСОБА_1приніс апеляційну скаргу, в якій
просив рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого
законодавства та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову
оцінку. Просив постановити нове рішення, яким задовольнити його вимоги у
повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилався на те, що він
являється інвалідом 2-ї групи і має три травми від 25 січня 1985 p., 29 травня 1992
р. та 13 листопада 1995 p.,
за якими на підставі висновку МСЕК від 19 вересня 2006 р. йому безстроково
було встановлено 80% втрати професійної працездатності. Оскільки підставами для
проведення страхових виплат являється висновок МСЕК, а не дати отримання травм,
то вважав, що суд безпідставно відмовив йому у задоволенні позову.

Позивач у судовому засідання апеляційну скаргу підтримав і просив її
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не прибув. Про день, час та
місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, позивача, перевіривши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини,
які склалися між сторонами, надав їм відповідну оцінку і обґрунтовано дійшов
висновку про відмову Комару СВ..
у задоволенні позову.

Згідно зібраним доказам, позивач дійсно тривалий час працював в галузях
вугільної промисловості на підземних роботах. 25 січня 1985 p., 29
травня 1992 р. та 13 листопада 1995 р. при виконання своїх службових обов'язків
він отримав травми, за якими на підставі висновків МСЕК відповідно від 17
вересня 2001 p., 13 жовтня 1992 р. та 12 червня 1996 р. йому було
вперше встановлено 20%, 15% та 40% втрати професійної працездатності. У зв'язку
з вказаними травмами позивач періодично проходив медичний переогляд і остаточно
на підставі висновку МСЕК від 19

вересня
2006 p.
йому безстроково було встановлено за сукупністю всіх травм 80% втрати
професійної працездатності (відповідно 50%, 10%, 20%).

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату
працездатності" (далі Закон), при настанні страхового випадку Фонд
соціального страхування зобов'язаний у встановленому законом порядку сплатити
грошову компенсацію за моральну шкоду при наявності факту її заподіяння.

Згідно ч.І ст. 14 Закону, нещасний випадок - це обмежена
в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора
чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок
яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Як встановлено судом першої інстанції, травми у позивача
мали місце до введення в дію Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату працездатності", виходячи з наведеного,
суд обґрунтовано відмовив позивачеві у відшкодуванні моральної шкоди за рахунок
Фонду.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і
підстав для його скасування немає, доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.І п.1-308, 313,
314 ч.І п.1, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 5 лютого 2007
року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення,
але може бути оскаржена в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня

набрання чинності.