Справа № 22Ц -20042007 p.                     Головуючий
у  суді 1 інстанції   Коцюрба
23                                                Доповідач
у суді 2 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 червня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді  Яворського М. А. суддів: Червінко
К.С,  Корзаченко І.Ф. при секретарі  Сторожук І.П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 18 квітня 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 року
ОСОБА_2 пред'явила у суд позов до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Позивачка
свої вимоги обґрунтовувала тим,  що 3 вересня 2006 року,  АДРЕСА_1,
ОСОБА_1,  який керував по
довіреності належним ОСОБА_3
автомобілем БМВ -730,  державний номерний знак НОМЕР_1,  при виїзді з
другорядної дороги на головну,  при зміні
напрямку руху в залежності від швидкості порушив пункти 10.1,
16.11 Правил дорожнього руху,
оскільки не надав перевагу в русі автомобілю Міцубісі,  державний номерний знак НОМЕР_2,  під керуванням ОСОБА_4,  що рухався по головній дорозі,  внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів.

В
результаті дорожньо-транспортної пригоди,
вона отримала тілесні ушкодження та було пошкоджено належний їй
автомобіль Міцубісі,  державний номерний
знак НОМЕР_2.

Посилаючись
на те,  що відповідач добровільно не
відшкодував заподіяну пошкодженням автомобіля матеріальну шкоду р сумі
31960грн. 39 коп.,  позивачка просила
стягнути її з відповідача,  а також
стягнути 242 грн. 11 коп. витрат,
понесених нею за проведення автотоварознавчого дослідження для визначення
розміру матеріальної шкоди,  12 грн. 96
коп. поштових витрат,  322 грн. 15 коп.
судових витрат (державного мита),  30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Крім
того,  позивачка просила стягнути з
відповідача 4500 грн. моральної шкоди в зв'язку з перенесеними нею моральними
стражданнями,  так як під час
дорожньо-транспортної пригоди вона отримала струс головного мозку і проходила
стаціонарне лікування та було пошкоджено її
автомобіль.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила задовольнити
позов.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 18
квітня 2007 року
позов ОСОБА_13адоволено частково.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 31960
грн. 39 коп.
матеріальної шкоди,  242 грн. И коп.
витрат,  понесених в зв'язку з
проведенням автотоварознавчого дослідження для визначення розміру матеріальної
шкоди,  12 грн. 96 коп. витрат по оплаті
телеграми,  322 грн. 15 коп. судових
витрат (державного мита),  ЗО грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи,  2000 грн. моральної шкоди,  а всього 34567 грн. 61 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і
направити справу на новий розгляд,
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи,  неналежну оцінку доказів по справі,  порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
осіб,  що беруть участь у справі,  які з'явились судове засідання,  дослідивши матеріали справи і перевіривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

З
матеріалів справи встановлено,  що 3 вересня 2006 року в селі
Гореничі при виїзді з села Петрушки,  на
вулиці Леніна ОСОБА_1,  керуючи на
підставі довіреності належним ОСОБА_5
автомобілем БМВ-730,  державний номерний
знак НОМЕР_1,  порушив пункти 10.1,  16.11 Правил
дорожнього руху,  затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 з послідуючими
змінами і доповненнями. Зокрема,  при
виїзді на головну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю Міцубісі,  державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_4.,  внаслідок чого сталася
дорожньо-транспортна пригода за фактом якої відносно ОСОБА_1 складено протокол
про адміністративне правопорушення за
ст.  124 КУпАП.

Розмір
матеріальної шкоди в зв'язку з пошкодженням належного позивачці автомобіля
згідно висновку автотоварознавчого дослідження становить 31960 грн. 39 коп.

Добровільно
завдану позивачці шкоду відповідач не відшкодував

Враховуючи,  що позивачка ОСОБА_1. зазнала матеріальних
збитків в зв'язку з пошкодженням її автомобіля та морально страждала,  суд обгрунтовано стягнув з володільця
автомобілем ОСОБА_1,  який керував
автомобілем на підставі довіреності і з вини якого відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2006 року та змісту постанов: про
відмову в порушенні кримінальної справи від 12 вересня 2006 року та про
притягнення до адміністративної відповідальності за  ст.
124 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 6 листопада
2006 року,  вчинено дорожньо-транспортну
пригоду,  31960 грн. 39 коп. матеріальної
шкоди і 2000 грн. моральної шкоди та витрати,
понесені позивачем в зв'язку з розглядом справи.

Колегія
суддів вважає,  що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон,  який їх регулює.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо обгрунтованості позову і
не   дають підстав для висновку про
неправильне застосування    судом першої

інстанції
норм матеріального   чи процесуального права,  які призвели
до неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст. ст 303,  304,  п.1  ст.  307,
308,  313,  п.1  ст.  314,  315,
317,  319 ЦПК
України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.