УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року травня місяця „14" дня колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді:    Панкова М.В.

Суддів:     Ісаєва Г.А., Белинчук Т.Г.

При
секретарі:     Урденко Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту не дійсним за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 28
лютого 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту не дійсним.

Свої
вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_3 і після його смерті
відкрився спадок у вигляді житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги є вона, відповідач та її сестра ОСОБА_4, яка
знаходиться в лікарні для психічнохворих в м. Сімферополі. 29 червня 2005 року
батько зробив заповіт на неї і відповідача в рівних частинах. Після смерті
батька вона звернулася із заявою про прийняття спадку, але їй стало відомо про
те, що 10 листопада 2005 року батько зареєстрував новий заповіт, по якому все
майно заповів відповідачу. Вважає що заповіт слід визнати недійсним, оскільки
01 листопада 2005 року батько був побитий невідомими і одержав травми голови і
тіла, він не міг пересуватися, розмовляти, розуміти значення своїх дій, батько
не підіймався, не говорив, був неадекватним, нікого не впізнавав, в такому
стані він перебував з 01 листопада 2005 року по день його смерті. Просить
визнати заповіт від 10 листопада 2005 року недійсним тому що з 01 листопада
2005 по день смерті ОСОБА_3 не міг усвідомлювати свої дії.

Рішенням
Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 28 лютого 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати з направленням справи
на новий судовий розгляд до суду першої інтонації. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам
справи, рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи
рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач
не надав суду достатніх доказів тих обставин на які він посилається як на
обґрунтування своїх позовних вимог.

Справа №
22-ц-3295/2007 р                     Головуючий
суду першої інстанції:

Холдєєва
О.В.

Доповідач:
Белинчук Т.Г.

З даними
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони
відповідають вимогам закону і підтверджені зібраними по справі доказами.

Відповідно
до частини 1 статті 225 ЦК
України право чин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та ( або не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом
інших осіб, ці їх цивільні права або інтереси порушені.

З матеріалів
справи вбачається, що сторони по справі є рідними сестрою та братом.

ІНФОРМАЦІЯ_1
батько сторін - ОСОБА_3( а.с. 11) та відкрився спадок у вигляді житлового будинку
по АДРЕСА_1.

29
червня 2005 року ОСОБА_1 зробив заповіт, згідно якого все своє майно та своє
права на все майно заповів у рівних частках позивачки та відповідачу, заповіт
посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 (а.с. 8).

Згідно
заповіту від 10 листопада 2005 року ОСОБА_1 заповів все своє майно та своє
права на все майно відповідачу ОСОБА_2, заповіт посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5 (а.с. 20).

Піклування
та догляд за ОСОБА_1 до часу його смерті здійснювала родина відповідача, була
найнята доглядальниця, вказані обставини не оспорює позивачка.

ОСОБА_1 на обліку в психіатричному кабінеті не знаходився.

Згідно
акту посмертної судово-психіатричної експертизи, встановлено що експерти не
змогли відповісти на питання про психічний стан ОСОБА_1 та можливість розуміти
значення своїх дій та керувати ними на час складання заповіту - 10.11.2005 року
та в період з 1 по 26 листопада 2005 року , у зв'язку з відсутність достатньої
кількості фактів, які характеризують особу, його психічний стан, поведінку при
укладенні угоди, та до її укладення, а пояснення свідків суперечливі, медична
документація відсутня.

Причиною
смерті ОСОБА_1 з'явилася хронічна серцево-судинна недостаточність,
атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця, атеросклероз судин
головного мозгу.

Судом
першої інстанції були допитані богаточисельна кількість свідків по справі, та
їх поясненням дана правова оцінка.

Свідок
ОСОБА_5, приватний нотаріус якій посвідчував обідва заповіті, та в обов'язки
якої входить оцінка дієздатності особи під час складання заповіту, пояснювала
що вона одна розмовляла з ОСОБА_6, він чітко виражав свої думки та бажання,
сумнівів в його дієздатності у неї не виникло.

Свідок
ОСОБА_7, яка здійснювала догляд за ОСОБА_1 як доглядальниця, пояснювала що він
погано пересувався, малися пролежні.

Судом
були допитані також лікарі: терапевт ОСОБА_8 яка оглядала ОСОБА_1 14.11.2005
року на дому по виклику та встановила в нього хворобу ОРЗ, травм голови та тіла
не було, він адекватно відповідав на питання та скаржився на своє здоров'я;
лікар швидкої допомоги ОСОБА_9
24.11.2005 року єдиний раз оглядав ОСОБА_1 пояснював, що останній перебував
в передсмертному стані, не міг розуміти значення своїх дій.

У
зв'язку з вищевказаний суд першої інстанції, обґрунтовано прийшов до висновку
про те що позивачка не довела суду, що ОСОБА_1 у
момент складання заповіту 10.11.2005 року не міг віддавати звіт своїм діям та
керувати ними.

Доводи
апеляційної скарги відносно того, що суд невірно оцінив пояснення лікаря
ОСОБА_9, є
неспроможними, оскільки вказаний лікар єдиний раз 24.11.2005 року оглядав
ОСОБА_1, коли тій знаходився у предсмертному
стані, а про його стан 10.11.2005 року йому нічого не відомо.

Посилання
на те, що приватний нотаріус ОСОБА_5, яка посвідчила заповіт є дальньою
родичкою дружини відповідача, не є перешкодою відповідно до статті 9 закону
України „ Про нотаріат" для здійснення нотаріальних дій.

У
зв'язку з викладеним, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження
в суді апеляційної інстанції, у зв'язку з чим не можуть бути взяті до уваги.

Рішення
суду є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, ґрунтуючись на усесторонньому, повному, об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності і підстав до
його відміни немає.

На підставі
викладеного і керуючись статтями 303, 307, 308, 315, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноперекопського
міськрайонного суду АР Крим від 28 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена  в касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двох місяців.