Справа № 22ц-883/2007                          Головуючий у
першій інстанції - КОСАЧ
Категорія - цивільна                                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007 року                                                                                                       м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді       СТРАШНОГО М.М.,

суддів:     ГУБАР B.C., ШАРАПОВОЇ О.Л.,

при
секретарі:        ІВАНОВІЙ Н.Б.,

за
участю:        ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду М.Чернігова від 02
квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства
„Новозаводське" Чернігівської міської ради, Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма „Технова" про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на
його користь на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди 1048 грн. та
моральної шкоди -10000 грн.

В лютому 2007
р. позивач подав заяву про уточнення своїх позовних вимог і просив стягнути
з відповідачів на його користь на відшкодування завданої йому матеріальної
шкоди 1048 грн.,
моральної шкоди - 10000 грн., та
витрати, пов"язані з розглядом справи в сумі 92 грн. 50 коп. і витрати
за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 177 грн. 60
коп.

Рішенням Новозаводського районного суду М.Чернігова від 02 квітня 2007 року позивачеві
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його позов.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є
необгрунтованим та не відповідає законодавству. Апелянт посилається на те, що
відповідно до п.2.17 СНиП 2.08.01-89 при проектуванні житлових будинків
дозволяється передбачати комори для зберігання інвентарю та комори площею до 3
кв.м. для жильців будинку, тобто для господарських потреб, зберігання овочів
тощо. Згідно технічного паспорту та плану підвалу будинку № 140, виготовленому
Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації у 1990 році, в підвалі
будинку наявні комори, якими користуються мешканці будинку і

його сім"я.
На думку апелянта його право власності на використовуване підвальне приміщення
підтверджується рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004 p., відповідно
до якого допоміжні приміщення передаються безоплатно у спільну власність
громадян, тому вважає, що для підтвердження набутого в такий спосіб права не
потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Вказує, що
згідно ст.ст.41, 55 Конституції
України, набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та
належні до них допоміжні приміщення є непорушним та забезпечується державою і
захищається судом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню
без змін, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що позивач є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, яка, як
стверджувала його представник в апеляційному суді, отримана в 1973 році. 17.10.2006 р. в підвалі даного
будинку відбувся прорив труби, в результаті чого було залито гарячою водою
овочі позивача і вони були зіпсовані.

Відповідно до п.п.3.1.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від 17.05.2005
р. за № 76, використання
допоміжних приміщень для розміщення майстерень, комор та для інших завдань не
допускається.

Згідно п.п. 3.1.13. вказаних
Правил розміщення у допоміжних приміщеннях побутових речей, обладнання,
інвентарю та інших предметів не допускається.

П.п. 3.1.14. Правил
передбачає, що використовувати технічні підвали та підвали не за призначенням
забороняється.

Крім того, відповідно до п.п. 4.1.14.
Правил не допускається використовувати підвали і технічні підвали жителям
для господарських та інших потреб без відповідного дозволу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не було
надано будь-яких доказів на підтвердження того, що він має дозвіл на
використання і використовує частину підвального приміщення для господарських
потреб на правових підставах.

Крім того, як було встановлено судом, між позивачем та КП „Новозаводське"
Чернігівської міської ради ніякого договору на обслуговування та використання
підвального приміщення та зберігання особистих речей не укладалася, оплата за
використання підвалу не проводилась.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України
№ 4-рп/2004
від 02.03.2004 р. не
заслуговує на увагу, оскільки даним рішенням передбачено лише передачу
безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир
і допоміжних приміщень, а також те, що власник неприватизованої квартири
багатоквартирного будинку є співвласником допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.

Посилання апелянта на п.2.17 СНиП 2.08.01-89
є помилковим, оскільки зазначені будівельні норми і правила діють з 1989 року і не мають
зворотньої дії

у часі
стосовно житлових будинків, проектування та будівництво яких здійснене до
набрання ними чинності.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що
позивач зберігає продукти харчування та овочі в коморі в підвальному приміщенні
будинку на власний розсуд, а тому, відповідно до ст.323 ЦК України сам несе
ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено відсутність
будь-яких цивільно-правових договірних відносин між сторонами стосовно
використання підвального приміщення для зберігання овочів і обставинам справи
дана вірна юридична оцінка.

Апеляційна скарга не містить жодних передбачених процесуальним законом
підстав для скасування рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду М.Чернігова від 02 квітня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили..