26 вересня 2007 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької
Головуючого: Камзалова В.В.,
Суддів:   Колодійчука В.М., Іванюка
М.В., Матківської М.В., Чуприни В.О.
розглянувши у судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності і розподіл спадкового майна та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання заповіту недійсним ,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 8 липня 2005 року,-
В квітні 2000 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і просив встановити факт прийняття ним
спадщини, як законним представником сина, після смерті ОСОБА_4.
Під час розгляду справи ОСОБА_3 подав до суду позов, в якому доповнив свої позовні вимоги і просив визнати за його сином право
власності на 1/2 частини спадкового майна
ОСОБА_4, тобто на 1/2 частину житлового будинку в с Прибережне , Ружинського
району Житомирської області , розділити спадкове майно і виділити його синові в
натурі належну йому частину спадкового будинку. Позивач посилався на те, що 15 листопада 1996 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 все своє
майно заповіли його неповнолітньому синові.
Після цього подружжя ОСОБА_5 змінили зазначений заповіт.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_3, вважав, що у встановлений строк фактично вступив у володіння
спадковим майном після смерті ОСОБА_4 Крім того позивач просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 25 лютого 2000 року на ім'я
ОСОБА_2 з тих підстав, що ОСОБА_5 вказаний
заповіт не підписував.
ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_1 від 15
Справа № 33 ц - 324 кс / 07
Категорія : 19           Головуючий у суді першої інстанції Борташевич В.Ф.
Доповідач : Камзалов В.В.
листопада 1996 року, посилаючись на те, що
заповідачі вже змінили цей заповіт 6 квітня 1998 року.
В процесі розгляду справи було допущено заміну позивача та відповідача
ОСОБА_3 належним позивачем і відповідачем
Справа розглядалась судами неодноразово.
Останнім рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області
від 14 березня 2005 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю, а зустрічний позов ОСОБА_2
задоволено. Визнано недійсним заповіт
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, який посвідчений Прибережнянською сільською радою Ружинського району
15 листопада 1996 року.
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 8 липня 2005 року
рішення суду першої інстанції скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до того ж суду.

В обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права
та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування ухвали апеляційного суду
Житомирської області та залишити в силі рішення Бердичівського міськрайонного
суду від 14 березня 2005 року.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та направляючи справу на новий розгляд, апеляційний суд виходив з того, що місцевий суд
при розгляді справи не з'ясував усіх обставин, що мають значення
для її правильного вирішення, не перевірив доводів сторін та
обгрунтованість заявлених вимог.

Проте повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки він ґрунтується на неправильному застосуванні
норм процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду в апеляційному порядку і передачі
справи на новий розгляд були визначені ст. 307
ЦПК України 1963 року, який діяв на час розгляду справи. В ухвалі
апеляційного суду такі підстави не наведено.

Відповідно до ст. 309 зазначеного Кодексу неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для правильного вирішення справи,
визначено як підставу для скасування
рішення і ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд в порушення вимог ч.2 ст. 301 ЦПК України 1963
року не врахував, що суд апеляційної інстанції міг
встановлювати нові факти, досліджувати нові докази, а
також докази, які на думку осіб, що беруть участь у справі, судом першої інстанції досліджувались з порушенням встановленого цим
Кодексом порядку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом, а тому його ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Справа № 33 ц - 324 кс / 07
Категорія : 19           Головуючий у суді першої інстанції Борташевич В.Ф.

Доповідач : Камзалов В.В.

3

Керуючись
ст.ст. 333, 336 , 338 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ», колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької
області,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 8 липня 2005 року
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.