У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

Головуючого

Лященко Н.П.,

Суддів:

Балюка М.І.,

Берднік І.С.,

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних  захворювань
України  в м. Кривому  Розі про перерахунок  щомісячних
страхових  виплат,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У  листопаді  2006 року
ОСОБА_1  звернувся  до
суду  із  зазначеним
позовом,  посилаючись на те, що  згідно
висновку МСЕК від 7 лютого 1996 року йому встановлено 30 %  втрати
професійної  працездатності,
а  при
повторному огляді, висновком МСЕК від 1 вересня 2004 року - 30 % втрати
професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням безстроково.

Наказом № 736 від 10 серпня 1995 року по державному підприємству РУ ім.
Кірова позивачу призначено виплачувати суми відшкодування шкоди в  розмірі 6096000 крб. з 24 липня 1995 року
з  розрахунку середнього заробітку  - 20320000 крб.

З липня 1995 року по 1 квітня 2001 року щомісячні виплати по  відшкодуванню шкоди  проводило підприємство, а  з  1  квітня
2001 року  по теперішній час
-  відповідач.

Вважав, що  відповідач  неправильно
проводив  перерахунок  щомісячних
страхових виплат  через  неправильне
застосування  коефіцієнту  підвищення
тарифних ставок та посадових
окладів, у зв'язку з  чим  виникла
заборгованість по  страхових  виплатах
у  розмірі  11663 грн. 88 коп. за  період з 1 квітня             2001 року по  1 грудна
2006 року.

Посилаючись на викладене, просив стягнути з
відповідача   заборгованість  за
період  з 1 квітня  2001 року
по  1  грудня
2006 року  у розмірі  11663 грн.           88 коп. та починаючи з 1 грудня 2006
року щомісячні страхові виплати у
розмірі  по 737 грн. 66 коп. в
місяць, а також зобов'язати відповідача проводити   перерахунок
страхової   суми   згідно
передбаченого  законодавства.

Рішенням Дзержинського  районного
суду  м. Кривого Рогу від  26
лютого 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь
позивача  заборгованість  по
страховим  виплатам за  період з 1 листопада  2003 року по 1  грудня
2006 року у  розмірі  7698 грн., а
також  грошові  суми
в  розмірі  по  838
грн. 66 коп. в  місяць з 1 грудня 2006
року до  зміни  обставин, що потребують  перерахунок або  припинення
страхових  виплат. В  іншій
частині  позову  відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області  від 29 травня   2007 року
рішення Дзержинського
районного  суду  м. Кривого Рогу від  26
лютого  2007 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду
соціального  страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань  України в м. Кривому
Розі просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, в зв'язку
з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Касаційна  скарга  підлягає задоволенню за таких  підстав.

Задовольняючи позов, суди виходили із того, що з 1995
року при перерахуванні позивачу сум страхових виплат ДП “Рудоуправління
імені  Кірова” неправильно
застосовувалися або ж не застосовувалися взагалі  коефіцієнти підвищення тарифних ставок
працівників підприємства. Після передачі підприємством документів Фонду, воно
також неправильно продовжувало виплачувати
позивачу  суми відшкодування  шкоди, тому
вони  підлягають  перерахунку
та  стягненню.

Проте, з такими висновками судів щодо наявності підстав
для  перерахунку  щомісячних
платежів погодитися  не  можна.

Відповідно до п. 28 Правил відшкодування власником  підприємства, установи і організації або  уповноваженим
ним  органом шкоди,
заподіяної  працівникові  ушкодженням здоров'я, пов'язаної  з
виконанням  ним  трудових обов'язків ,затверджених  постановою Кабінету  Міністрів
України  від  23
червня  1993 року № 472
,перерахований  або нарахований  розмір втраченого заробітку у перерахунку на
100 відсотків втрати професійної
працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку
відповідного  працівника (після
підвищення тарифних ставок) за умови його роботи  протягом повного календарного місяця або у
перерахунку на повний  календарний  місяць роботи.

За  таких обставин,
з  висновками  судів щодо
наявності  підстав  для перерахування щомісячних платежів та
стягнення суми недоплати погодитися не можна, оскільки  змінюючи
розмір  щомісячних  виплат, суди як першої так  й апеляційної інстанції не перевірили, чи
відбулося фактичне підвищення заробітної плати по  підприємству, не витребували від відповідача
відомості про  розмір  середнього заробітку  за
професією  позивачки на кожний  момент
підвищення тарифних  ставок  протягом
повного календарного  місяця або
у  перерахунку на повний календарний
місяць роботи, внаслідок чого не
визначилися з відповідністю розміру суми відшкодування, нарахованої
позивачці, граничним сумам середньої заробітної плати.

Оскільки
судами  першої та  апеляційної інстанції допущені  порушення
норм  процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, постановлені в справі рішення підлягають скасуванню із  направленням
справи  на  новий
розгляд  до  суду
першої  інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  336, 338 ЦПК України, колегія  суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення  виконавчої дирекції Фонду  соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних  захворювань України в м. Кривому Розі
задовольнити.

Рішення Дзержинського
районного суду  м. Кривого Рогу
від  26
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області  від 29 травня  2007 року в частині задоволення позовуОСОБА_1
скасувати, а справу  направити на  новий розгляд до  суду
першої  інстанції.

Ухвала
оскарженню  не  підлягає.

Головуючий                                                                    Н.П. Лященко

Судді:                                                                                М.І. Балюк

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук