Справа № 22ц-996                                                     Головуючий
в 1 інстанції Скорик С.
40                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області у складі :

головуючого                                                                           Колісниченка
А.Г.,

- суддів                                                                                    Кузнецової
О.А.,

Цуканової І.В.,

при
секретарі                                                                          Бондарчук В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Херсоні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського
районного суду м.  Херсона від 24.01.2007
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства
«Херсонський регіональний центр стандартизації та сертифікації»,  третя особа ОСОБА_2 про поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 24.01.2007 року ОСОБА_1. у задоволенні позову відмовлено за
необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої
інстанції,  просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі.

У
судовому засіданні ОСОБА_1. та її представник наполягали на задоволенні
апеляційної скарги,  посилаючись на
те,  що судом належно не було оцінено
надані докази,  що призвело до ухвалення
незаконного рішення.

Представник
відповідача та представник третьої особи,
просили про відхилення апеляції,
вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши
доповідача,  учасників процесу,  що з'явились до судового засідання,  перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду у визначених законом межах,
колегія суддів вважає,  що скарга
задоволенню не підлягає.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_1. працювала у ДП «Херсонський регіональний центр стандартизації та
сертифікації» з 25.12.1995 року по 06.07.2006 року. З 01.10.2003 року позивачка
працювала на посаді заступника директора ДП «Херсонський регіональний центр
стандартизації та сертифікації». Наказом № 156 від 05.05.2006 року було
передбачено скорочення посади,  яку
займала ОСОБА_1. з 06.07.2006 року(а.с. 4). Із наказом про скорочення позивачку
було ознайомлено під підпис 06.05.2006 року (а.с. 5). Наказом № 24-к від
04.07.2006 року позивачка була звільнена з роботи на підстав п.1  ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням
штату працівників.

Судом першої інстанції
встановлено і це відповідає доказам,  що
маються у справі,  що на підприємстві
дійсно мали місце зміни в організації праці(а.с. 35-39). Вимоги законодавства,  що регулює порядок проведення звільнення
працівників у зв'язку із скороченням штату відповідачем дотримано.

Судом
першої інстанції належно перевірено посилання апелянтки на її переважне право
на залишення на роботі перед іншими працівниками і колегія вважає,  необгрунтованими доводи апелянтки щодо цього.

Апелянтка
також посилалась у скарзі на те,  що
відповідачем було порушено порядок її звільнення,  оскільки вона була членом виборного
профспілкового органу. Однак,  ці доводи
колегія до уваги прийняти не може,  оскільки
нею не було надано суду належних та допустимих доказів,  що підтверджували б факт її перебування на
виборній посаді у профспілковому органі на час її звільнення. Крім того,  сама апелянтка не заперечувала того,  що у листопаді 2003 року,  у зв'язку із переведенням її на посаду
заступника директора,  вона за власним
бажанням припинила свої повноваження голови профкому. А відповідно до ч.4  ст. 252 гарантія щодо неможливості звільнення
члена виборного профспілкового органу протягом одного року з дня закінчення
повноважень не надається особам,  які
припинили свої повноваження за власним бажанням.

Доводи
ОСОБА_1 щодо її звільнення без згоди профспілкового комітету також до уваги
прийнятими бути не можуть,  оскільки
відповідно до ч.1  ст. 431 КЗпП згода
профспілкового органу не потрібна в разі звільнення керівника
підприємства,  установи,  організації чи його заступника. Апелянтка ж
була звільнена саме з посади заступника керівника ДП «Херсонський регіональний
центр стандартизації та сертифікації».

Доводи
апелянтки щодо неналежної оцінки наданих доказів судом першої інстанції до
уваги не приймаються,  оскільки не
знайшли свого підтвердження при перевірці законності та обґрунтованості рішення
в апеляційному порядку.

Враховуючи
це,  підстав для задоволення апеляції не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів ,  -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити,  а рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 24.01.2007 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення і з наступного дня вона може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом
подання касаційною/скарги.