Справа № 33ц-196/07                                                           Головуючий
у І інстанції -Свачій І. М.
11                                                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2 липня
2007року                                                                                             місто
Луцьк

Колегія
суддів з розгляду цивільних спраг,  у
касаційному порядку Апеляційного суду Волинської області в складі:

Лончука
В.Г.,  Расевича СІ.,  Шевчук Л.Я.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціо­нерного
товариства «Тернопільрембуд» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання ордера недійсним та виселення без надання іншого житла
за касаційною ска­ргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду
Терно­пільської області від 17 грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Тернопільської об­ласті від 15 березня 2005 року,

встановила:

Відкрите
акціонерне товариство «Тернопільрембуд» (далі - ВАТ «Тернопільрембуд»)
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання недійсним орде­ра,
виданого їх на вселення у кімнату АДРЕСА_1,  та виселення їх без надання іншого жилого
приміщення.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2004
року ,  залишеним без змін ухвалою
колегії суддів Апеляційного суду Тернопільської області від 15 березня 2005
року позов задоволено. Постановлено визнати недійсним ордер № 05,  виданий адміністрацією ВАТ «Тернопільрембуд»
ОСОБА_1. на право зайняття з сім'єю у складі чотирьох чоловік кімнати № 11
гуртожитку по вул.  АДРЕСА_1 та виселити
відповідача разом з членами сім'ї без надання іншого житла. Стягнуто з відповідачів
на користь позивача сплачене державне мито у розмірі 8, 50 грн.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування судових рішень і
закриття провадження у справі,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції виходив з
того,  що відповідачі з ВАТ
«Тернопільрембуд» у трудових відносинах не перебували,  і тому дійшов правильного ви­сновку,  що видача їм ордера на вселення в кгшату
гуртожитку не відповідає вимогам
ст.   ст.  127-129 ЖК України,  та вірно визнав йоге'недійсним і виселив їх
без надання іншого жилого приміщення.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з висновками місцевого суду та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є непра­вильне застосування норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це стверджується матеріалами справи,
що рішення судів ухвалені з до­держанням норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1 с. т. 338 ЦПК України підстави для їх обов'язкового
скасування.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись
ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2004
року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 15 березня 2005
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.