Справа № 22 - 2645 / 2007р.                                 Головуючий у 1
інстанції: Кухар С.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"
02 " серпня 2007 року                                                                                    м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:      Денисенко
А.І.,

Суддів:                  Коваленко А.І.,

Давискиби
Н.Ф. При секретарі:    Тахтаул О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2007 року по справі за
заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Комунарська районна адміністрація
Запорізької міської ради (Орган Опіки та піклування) про визнання недієздатною
ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки це необхідно йому для встановлення опіки.

В заяві зазначав, що ОСОБА_2 страждає психічним
захворюванням, не може

зрозуміти значення своїх дій та керувати ними, перебуває
на обліку у психіатричній лікарні,

потребує постійного догляду, інвалід другої групи.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2007 року
відмовлено у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
неповне дослідження обставин справи та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його заяву.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до 4.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною,
якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вона страждає психічним захворюванням, не
може зрозуміти значення своїх дій та керувати ними, перебуває на обліку у
психіатричній лікарні, потребує постійного догляду, інвалід другої групи.
Визнання її недієздатною йому потрібно для встановлення над нею опіки.

Відповідно
до висновків амбулаторної судово - психіатричної експертизи, акт №177 ( від
27.04,2007 року, ОСОБА_2, 1921
року народження, виявляє помірні розлади особи і поведінки внаслідок
органічного ураження головного мозку (церебрального атеросклерозу). Ступінь
наявних порушень не така, щоб  позбавляла
її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Інших доказів
заявником суду не надано.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відмову в задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

За таких обставин, рішення суду відповідає матеріалам
справи та закону, доводи апелянта не спростовують його. Підстав для скасування
рішення суду та ухвалення нового про задоволення його заяви колегія суддів не
вбачає

Керуючись
ст.ст.307, 308, 313, 314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25
травня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.