У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого     Григор'євої Л.І.,

суддів:              Барсукової
В.М.,
Гуменюка В.І.,

Данчука В.Г.,           Косенка В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Свердловську Луганської області (далі -
відділення Фонду), третя особа: ОСОБА_2, про
відшкодування шкоди, заподіяної смертю годувальника,

в с т а н о в и л а:

У липні 2005 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання, помер її син ОСОБА_3.

Висновком МСЕК їй була встановлена 3 група інвалідності по 31 липня 2001
року з наступним переоглядом, але оскільки в 2002 році у неї виникло право на
пенсію за віком на пільгових умовах і розмір пенсії був більшим ніж розмір
пенсії по інвалідності, то вона не стала проходити переогляд і оформила пенсію
за віком з 25 січня 2002 року. Також рішенням суду встановлено факт її
знаходження на утриманні сина. Проте відповідач відмовив їй в призначенні
страхових виплат, мотивуючи це тим, що вона на момент смерті сина була
працездатною.

Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача однорічний
заробіток потерпілого в розмірі 34632 грн. 50 коп., щомісячні страхові виплати
за період з 1 серпня 2004 року по 1 жовтня 2006 року в розмірі 20851 грн. 98
коп. і щомісячно страхові виплати в розмірі 962 грн. 01 коп., починаючи з 1
жовтня 2006 року.

Рішенням Свердловського міського суду Луганської області від                  6 листопада 2006 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки одноразову страхову виплату в розмірі 34632 грн.              81 коп., щомісячні страхові
виплати за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по
1 листопада 2006 року в розмірі 21835 грн. 01 коп. і щомісячні страхові
виплати в розмірі 962 грн. 03 коп., починаючи з 1 листопада 2006 року до
чергового перерахунку відповідно до закону.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 4 квітня 2007 року зазначену рішення суду скасовано, постановлено
нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, міський суд  виходив з того, що позивачка на час смерті
сина була непрацездатною у зв'язку із
загальним захворюванням та знаходилась на його утриманні, а тому має право на
отримання страхових виплат від відповідача.

Апеляційний
суд, скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, обґрунтовано виходив з того, що за законом
інвалідність особи має бути підтверджена тільки довідкою МСЕК, а висновок
комісії МСЕК для підтвердження факту інвалідності позивачки взятий районним
судом до уваги з порушенням вимог ЦПК і оскільки позивачка на момент смерті
сина не була непрацездатною, то у неї не має права на отримання страхових
виплат від відповідача.

Відповідно
до ч. 1 ст. 33 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” у разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом “д” пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання
від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилась протягом не більш
як десятимісячного строку після його смерті.

Як
убачається з матеріалів справи рішенням Свердловського
міського суду Луганської області
від 21 січня 2005 року встановлено факт втрати позивачкою джерела до існування
у зв'язку зі смертю сина, на утриманні якого вона знаходилась, однак на момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 вона досягла 52-річного віку і інвалідом не
була. Тобто, хоча позивачка і перебувала на утриманні сина, але була
працездатною, тому права на отримання страхових виплат від відповідача у неї не
має.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки рішення апеляційного суду відповідає зібраним у справі доказам і
вимогам закону, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 4 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                 В.М.
Барсукова

В.І.
Гуменюк

В.Г.
Данчук

В.Й. Косенко