Справа № 22-ц-1247                                Головуючий у 1 -й інстанції Плотникова Н.Б.
31                                                Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

іменем    України

26   вересня
2007  року  колегія
суддів  судової  палати
в  цивільних  справах

апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючої
- Сибільової Л.О.,

суддів                              - Семеній
Л.І.,  Ільченко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І. та осіб,  які беруть участь у справі - позивача за
первісним позовом ОСОБА_1,  відповідачки
ОСОБА_2  та її представника ОСОБА_3.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня
2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті
особи: управління житлово-комунального господарства Охтирської міської
ради,  відділ громадянства і реєстрації
фізичних осіб Охтирського МРВ УМВС України в Сумській області,  про визнання такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,

та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа - приватне підприємство "ОБ" - про усунення
перешкод в користуванні приміщенням та вселення в квартиру,

встановила:

Позивач
ОСОБА_1. 8 грудня 2006 року звернувся до суду з позовом до своєї колишньої
дружини ОСОБА_2. ,  мотивуючи свої вимоги тим,  що в 1965 році його батькові на сім'ю з
чотирьох осіб була надана квартира АДРЕСА_1. В 1986 році він зареєстрував шлюб
з відповідачкою,  удочерив її доньку
ОСОБА_5. Відповідачка прописалась в спірній квартирі в 1984 році,  її донька в 2001 році. Після смерті батьків
він перевів особовий рахунок на себе. В 2002 році донька виписалась з квартири
на навчання. Відповідачка зареєстрована в жилому приміщенні,  але фактично не проживає в ньому з липня 2005
року. Шлюб між ними розірвано 20 червня 2005 року. Відповідачка забрала свої
речі з квартири і постійно проживає за адресою:АДРЕСА_2,  де вона зробила ремонт. В спірну квартиру
вона не з'являється,  не проживає без
поважних причин,  участі у сплаті
комунальних послуг не приймає. Посилаючись на
ст.  107 ЖК України,  просив визнати її такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням з часу її вибуття з нього - з липня 2005 року,  зобов'язати відділ громадянства і реєстрації
фізичних осіб зняти її з реєстрації за даною адресою

Відповідачка
ОСОБА_2  13 грудня 2006 року звернулась в
суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1,
мотивуючи свої вимоги тим,  що
вона поселилась в спірній квартирі як член сім'ї наймача і була зареєстрована
там в 1996 році. За рішенням суду в 2005 році шлюб розірвано. ОСОБА_1. створив
їй такі умови,  що вона змушена була піти
з квартири та знімати інше житло. Після чергової сварки 3 січня 2005 року він
вигнав її з дому. При цьому в спірній квартирі залишились   її особисті речі та спільне

майно
подружжя. Після розлучення ОСОБА_1. змінив замок на вхідних дверях,  чим лишив її можливості користуватися
спільним майном і вказаним житлом,
вимагав виписатися з квартири. Іншого житла вона не має. Просила усунути
перешкоди в користуванні жилим приміщенням та вселити її в квартируАДРЕСА_1 (
а. с.  29 - ЗО).

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Оскаржуваним
рішенням суду від 6 липня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано
ОСОБА_2  такою,  що втратила право користування жилим приміщенням
- квартироюАДРЕСА_2 з дня вибуття на постійне проживання в інше жиле
приміщення,  а саме з 03.01.2005 року.

Зобов"язано
відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Охтирського МРВ УМВС України в
Сумській області зняти з реєстрації ОСОБА_2.  у житловому
приміщенні за адресою АДРЕСА_2

Позовні
вимоги ОСОБА_2  до ОСОБА_1 залишено без
задоволення за безпідставністю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2.
,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неналежну оцінку доказів в справі,
неповне з"ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи,  просить рішення скасувати та постановити нове
рішення,  яким задовольнити її позовні
вимоги,  а в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1відмовити. Зазначає,  що висновки
суду грунтуються на припущеннях про наявність у неї права на житло в
іншому,  крім спірної квартири,  місці,
судом не здобуто жодного доказу про обрання нею іншого постійного місця
проживання. Суд не взяв до уваги ту обставину,
що вибуття її з спірної квартири та послідуюче проживання в інших місцях
було вимушеним,  оскільки ОСОБА_1. вигнав
її з спірної квартири,  чинив їй
перешкоди в поверненні до квартири,
змінивши там замки на вхідних дверях.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_4,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуалього права,  неповне з"ясування обставин справи,  просить рішення скасувати. Зазначає,  що,
оскільки вона є власницею квартири АДРЕСА_2,  суд,
визнавши,  що зазначена квартира є
постійним місцем проживання ОСОБА_2.
,  порушив її права,  не залучивши її до участі в справі. Оскільки
вона не давала права ОСОБА_2  проживати в
своїй квартирі постійно,  її позбавлено
права як власника користуватися і володіти своїм майном тим,  що суд визначив її квартиру як постійне місце
проживання іншої особи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
апелянтки ОСОБА_2.  та її представника,  які підтримали скарги з викладених в них
мотивів,  заперечення проти скарг
позивача ОСОБА_1,  дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення в межах доводів
апеляційних скарг,  колегія суддів
вважає,  що апеляційні скарги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи
спір та визнаючи ОСОБА_2  такою,  що втратила право користування жилим приміщенням,  місцевий суд виходив з того,  що вона 3 січня 2005 року вибула з спірної
квартири на постійне місце проживання до іншого житла в цьому ж населеному
пункті - спочатку в квартиру своєї матері,
потім у квартиру своєї тітки.

Проте з
таким висновком суду погодитись не можна,
оскільки він суперечить обставинам справи та вимогам матеріального
права.

Згідно
ч. 2  ст.
107 ЖК України,  у разі вибуття
наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного
пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму
жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я,  то договір найму

жилого приміщення не
розривається,  а член сім'ї,  який вибув,
втрачає право користування цим жилим приміщенням.

З
матеріалів справи вбачається,  що на
підставі ордеру в квартирі АДРЕСА_1 були прописані з 04.03.1965 року наймач
ОСОБА_1,  дружина ОСОБА_2 ,  сини ОСОБА_1. (позивач в справі ) та ОСОБА_5

Батьки
позивача померли в 1990 та 1993 році. Брат з дружиною виписались з квартири в
1985 році. ОСОБА_1. 15 жовтня 1993 року переоформив на себе особовий рахунок.
На даний час у квартирі,  яка є
комунальною власністю,  зареєстровані
наймач ОСОБА_1. та його колишня дружина ОСОБА_2
їх донька ОСОБА_6. зареєстрована в квартирі 15.05.2001 року,  а 22.08.2002 року знята з реєстрації в даній
квартирі у зв"язку з вибуттям на навчання (а. с.  4-8,
14,  42).

ОСОБА_2  проживає в спірній квартирі з 1986 року,  прописалась в ній в 1989 році. Сторони 13 вересня
1986 року зареєстрували шлюб,  який
розірвано за рішенням суду 20 червня 2005 року ( а. с.  16,
31,  32,  34).

Сторони
не оспорюють тієї обставини,  що
ОСОБА_2  не проживає в квартирі з 3 січня
2005 року. Позивач не спростував належними доказами ту обставину,  що відповідачка залишила спірну квартиру
після сварки з ним.  Це підтвердила і їх
донька ОСОБА_6

15 листопада 2003 року ОСОБА_4 видала ОСОБА_2  довіреність,
дійсну до 15 листопада 2006 року,
якою уповноважила її розпоряджатись,
слідкувати за технічним станом належної їй квартириАДРЕСА_2 ( а.с.  75).

Суд
першої інстанції вважає встановленою ту обставину,  що 03.01.2005 року ОСОБА_2  вибула з квартири АДРЕСА_1 на постійне місце
проживання в інші жилі приміщення в тому ж населеному пункті: спочатку в
квартиру своєї матері - ОСОБА_7. за адресою: м. Охтирка,  пров. Якіра,
2/8,  потім з липня 2005 року по
жовтень 2005 року - в квартиру своєї подруги ОСОБА_8.  за адресою: АДРЕСА_3,  а з жовтня 2005 р. по 13.01.2007 року
проживала в квартирі своєї тітки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2.

Суд не
визначився,  яке є з названих трьох місць
проживання відповідачки стало її постійним місцем проживання та на якій
правовій підставі.

Висновок
суду про те,  що відповідачка вибула з
спірної квартири на інше постійне місце проживання,  не підтверджується належними доказами в
справі. Крім того,  суд в рішенні зробив
суперечливі висновки: спочатку про те,  що
після вибуття з спірної квартири позивачка мала три постійні місця проживання -
квартиру матері,  потім квартиру подруги,  після того - квартиру тітки. В той же
час,  роблячи висновок про необхідність
задоволення позову про визнання її такою,
що втратила право користування квартирою,  зазначив,
що вона мала два постійні місця проживання -спочатку квартиру
матері,  потім - квартиру тітки.

ОСОБА_1.
не надав переконливих доказів тому,  що
ОСОБА_2.  в добровільному порядку переїхала на
постійне місце проживання в інше житло в м.
Охтирка,  та не спростував її
доводи про те,  що вона залишила квартиру
після чергової сварки з ним,  що
підтверджує вимушеність такого вчинку відповідачки. ОСОБА_2  за новим місцем проживання не
прописувалась,  її донька залишилась
зареєстрованою в спірній квартирі,
знялась тимчасово з реєстрації звідти лише на час навчання. Після
розлучення ОСОБА_2  взагалі втратила
можливість потрапити до спірної квартири,
оскільки позивач змінив замки на вхідних дверях до квартири. ОСОБА_1.
цієї обставини не спростував,  пояснивши
свій вчинок тим,  що зробив

це з
метою,  щоб ОСОБА_2  не забрала з квартири цінні речі. Ключів від
спірного житла відповідачка не мала.

Наявність
у відповідачки іншого житла,  на яке б
вона набула законного права,  не
підтверджується доказами в справі. Обставини,
на які послався суд,  погодившись
з доводами ОСОБА_1: про проживання матері відповідачки однієї в двокімнатній
квартирі,  послідуюче проживання
відповідачки на квартирі у своєї подруги ОСОБА_8. ,  а потім в квартирі,  яка є власністю її тітки Саєнко К. І.,  наявність у неї довіреності,  виданої строком на три роки,  про можливість управляти цією квартирою,  та висновок в зв'язку з зазначеним,  що ОСОБА_2
мала належні умови для проживання за зазначеними адресами,  не доводять її права на постійне законне там
проживання відповідно до підстав,
визначених нормами житлового законодавства.

Посилання
на те,  що відповідачка робила ремонт в
належній ОСОБА_4 квартирі ( а. с.
52),  не є доказом обставин,  на які послався суд в рішенні.

Посилання позивача на те,  що
ОСОБА_2  таємно від нього придбала
задовго до розлучення з ним цю квартиру,
яку зареєструвала як власність на ОСОБА_4,  нічим не підтверджені. Його доводи про
те,  що вона мала можливість поселитись і
в приміщення по вул.  АДРЕСА_4,  яке вони придбали разом,  перевівши його з жилого приміщення в
нежиле,  і мали намір використовувати як
магазин,  є безпідставними. Своє право
власності на Уг частину зазначеного приміщення він використав,  продавши його третій особі за згодою ОСОБА_2.
( а. с 81-87,  92).

Не
спростував ОСОБА_1. і ту обставину,  що
після того,  як ОСОБА_2.  залишила спірну квартиру,
вона не могла вселитись до зазначеного приміщення на вул. АДРЕСА_3,  хоча і мала такий намір,  оскільки воно було в користуванні іншої
особи. Це,  на думку колегії суддів,  свідчить про те,  що ОСОБА_2
вибула з спірної квартири не на постійне місце проживання в певне
житло,  а декілька разів вимушено
підшукувала можливість оселитись в іншому місці,  яке не можна було вважати її постійним місцем
проживання.

Посилання
суду на те,  що відповідачка не
сплачувала за час своєї відсутності житлово-комунальні послуги по спірній
квартирі як на доказ втрати нею інтересу до цього житла,  є безпідставним і не може бути розцінене як
доказ того,  що вона мала інше постійне
місце проживання. Крім того,  як
вбачається з матеріалів справи,  і позивач
теж не забезпечував повну оплату житлово-комунальних послуг по спірній квартирі
( а. с.  8, 33).

Заслуговує
на увагу і та обставина,  що
ОСОБА_2.  в червні та липні 2005 року
зверталась до органів міліції з приводу поведінки ОСОБА_1,  посилаючись на неприязні відносини,  які склались між ними,  на те,
що він переслідує її,  вимагаючи
виписатись з спірної квартири,  змінив
замки на дверях. ОСОБА_1. підтвердив в письмових поясненнях,  які надавав з цього приводу,  що вимагав від неї принести йому свій паспорт
для того,  щоб виписати її з спірної
квартири. Зазначене теж є підтвердженням її доводів про те,  що після сварки в січні 2005 року він вигнав
її з спірної квартири ( а.с.  40,  59-74).

Колегія
суддів на підставі п. п. 2 - 4 ч. 1  ст.
309 ЦПК України вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення,  яким задовольнити
позов ОСОБА_2  та відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_1

Висновок
суду про те,  що іншим постійним місцем
проживання ОСОБА_2  є квартира,  яка є власністю ОСОБА_4,  порушує права останньої як власника цієї
квартири. Оскільки колегія судців вважає необхідним в даній справі ухвалити
нове рішення,  яким відмовити ОСОБА_1в
задоволенні позову та задовольнити позов ОСОБА_2  про вселення до спірного житла,  права ОСОБА_4 в результаті винесення такого
рішення не будуть порушені.

В
зв'язку з ухваленням нового рішення з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь
апелянтів судові витрати на підставі  ст.
88 ЦПК України: на користь ОСОБА_2.  за розгляд справи в суді першої та
апеляційної інстанцій судовий збір 17 гр. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи 15 гр.,
всього 32 гр.; на користь ОСОБА_4 за розгляд справи в апеляційному суді
судовий збір в розмірі 4, 25 гр. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 7, 5 гр.,    всього 11, 75гр.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  313-314,  316 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_3,  ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2007 року в даній
справі скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання її
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням - квартироюАДРЕСА_1.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_2 квартироюАДРЕСА_1 та вселити її в зазначену
квартиру.

Стягнути
з ОСОБА_1 судові витрати на користь ОСОБА_2 - 32 гр. і на користь ОСОБА_3 - 11,
75 гр.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.