Справа
№ 22-6882
Головуючий 1 інст. - Остапенко О.М.
Доповідач - Столбун В.І.
УХВАЛА

Іменем України

18
вересня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляцій­ного
суду м. Києва в складі:

головуючого:
судді Столбун В.І.

суддів:
Волошиної В.М., Желепи О.В.

при
секретарі: Голуб К.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеля­ційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного м. Києва
від 15 травня 2006 ро­ку в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Київського бюро подорожей та екскурсій дочірнього підприємс­тва Закритого
акціонерного товариства «Укрпрофтур» про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді Столбун В.І., пояснення осіб, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

встановила:

23.01.2006
року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулись до су­ду з позовом, в якому просили
стягнути з ДП «Укрпрофтур» Київське міське Бюро подо­рожей та екскурсій
матеріальну шкоду у розмірі 100% вартості туристичної поїздки 22 035,00 грн. та
моральну шкоду ОСОБА_1 у розмірі 8 000,00 грн., ОСОБА_2 -8 000,00 грн., а
ОСОБА_3 -10 000,00 грн.

Свої
вимоги мотивували тим, що 02.08.2005 року ОСОБА_3 був укладений договір з
відповідачем на туристичне обслуговування його сім»ї у Туреччині терміном з 5
по 19 серпня 2005 року. Проте, прибувши до місця призначення, вони не отримали
той комплекс послуг, які були представлені у каталозі, готель не відповідав
рівню п»ятизіркового. Вважають, що відповідачем не були виконані умови
договору, надана інформація є неповною і недостовірною , чим порушені їх права
споживача.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва від 15.05.2006 року в задово­ленні
позову відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій
просять рішення суду скасувати і ухвалити нове по суті їх вимог. При цьому
посилаються на те, що судом порушені норми матеріального права, неповно
з"ясовані обставини спра­ви, висновки суду не відповідають фактичним
обставинам. Зокрема, зазначили, що зако­ном України «Про захист прав
споживачів» передбачено право споживача на достовірну та своєчасну інформацію,
але відповідач не надав доказів про підтвердження якості нада­них їм послуг та
не довів, що отримані ними послуги відповідали умовам договору. Ви­сновок суду
про те, що відповідачем виконані умови договору не узгоджується з тим, що у
номері не було двоспального ліжка, меблі були старі, кондиціонер малої
потужності, душова кабіна погано працювала, пошкоджений посуд, погане
харчування, нестиглі овочі та фрукти. Корім того, уповноважена особа тур
оператора відмовилась прийняти від них заяву і відмовила у складанні
відповідного акту.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого рішення в цій частині -, суд дійшов висновку, що
апеля­ційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи 02 серпня 2005 р. між ОСОБА_3 та Київ­ським бюро
подорожей та екскурсій було укладено договір на туристичне обслуговуван­ня.

Відповідно
до поданої заявки ОСОБА_3було
заброньовано поїздку до Туречини, а саме м. Кемер, готель «Hotel
Sinema Holiday Resor & Spa»
у складі

2

чотирьох осіб
терміном з 05 серпня по 19 серпня 2005 р.
та сплачено суму еквівалентну 22035 грн.

Перелік
обов»язкової інформації, яку при укладенні відповідного договору повинен
отримати турист, встановлений ст..20 Закону України «Про туризм» .

Вся ця
інформація міститься в п.п. 2.1.1. та 2.1.2. укладеного між сторонами дого­вору,
а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відповідачем
була надана повна інформація.

Що
стосується доводів щодо недостовірної інформації, то вони нічим не підтвер­джені.
Сам по собі факт переселення з одного номеру готелю в інший не свідчить про те,
що рівень номеру №568 не відповідав рівню п»ятизіркового, а докази про
несправний кондиціонер, душ, побитий посуд та недозрілі фрукти позивачами не
надані.

Доводи
про те, що уповноважений представник туроператора
пан Малікбек відмо­вився прийняти від них заяву та скласти акт також є
голослівними.

Твердження
про безпідставну відмову у допиті в якості свідка директора Київсько­го бюро
подорожей та екскурсій ОСОБА_4 не можуть бути прийняті до уваги, оскі­льки
колегія погоджується з тим, що вказаному свідку невідомі обставини якості нада­них
позивачам послуг за межами України.

При
цьому колегія враховує і те, що позивачі зі свого боку також не виконали умо­ви
укладеного договору.

Пунктом
3.1 договору передбачено, що у випадку невиконання його умов з боку Туроператора (Відповідача),
турист (Позивачі) має право вимагати сплачених коштів за ненадані послуги, за
умови дотримання вимог п. 2.2.9. договору.

Пунктом
2.2.9. Договору передбачено, що у випадку невідповідності умов туру умовам
даного Договору турист (Позивачі) зобов'язаний повідомити про це Туроператора (Відповідача) не
пізніше двох тижнів з моменту закінчення подорожі. При цьому до пре­тензії
повинен додаватись акт складений туристом та уповноваженим працівником органі­зації,
що надавала послугу туристу та завірений підписом представника Туроператора в країні
перебування.

Проте,
претензію позивачі подали через місяць, а на прохання відповідача, наді­слане
на адресу Кризських 16.09.2005 року надати відповідний акт, позивачі не
відреагували взагалі.

Інші
доводи скарги також не спростовують правильність висновків суду першої
інстанції, в зв"язку з чим підстав для її задоволення не вбачається.

Оскаржуване
рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Підстав для
його скасування і ухвалення нового рішення немає.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313,315 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного м. Києва від 15 травня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в каса­ційному
порядку протягом двох місяців.