УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня
місяця 23 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді: Курської А.Г.

Суддів:                                           Горбань
В.В.

Шаповалової
О.А.

При
секретарі:                               Гончарук
В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5,
ОСОБА_6на рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 07.11.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

15.06.2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності
і ділової репутації.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що в заяві за підписом відповідачки та інших осіб від
12.05.2006 року, направленої на адресу Міністра МВС України, Генерального
прокурора України, прокурора АР Крим, прокурора м.Сімферполя, прокурора м.Ялта,
Ялтинського міського голови, міського відділу ГУ МВС в м.Ялта та за місцем його роботи, викладені завідомо
неправдиві відомості відносно нього, які порочать його честь, гідність та
ділову репутацію. Позивач просив визнати недостовірною таку поширену відносно
нього інформацію: „Ми всі намагаємось обходити цю родину стороною. Родина
провокує скандали. ОСОБА_1 може при усіх сусідах вдаритися головою по стіні й
кричати, що його побили сусіди, а потім викликає міліцію. Він сколотив сарай,
де утворилося кубло для п'яниць й наркоманів, що постійно там були, що це його
влаштовує. Що загального між професором ОСОБА_1 й людиною. Сарай ОСОБА_1
будували студенти інституту, де він працює, яких він експлуатував. Податки він
державі не платить, все приховує. ОСОБА_1 будує можливо приватний ресторан чи
готель. Все розбійному викладачу сходить з рук. Із-за цих (ОСОБА_1) зухвалих,
розгнузданих, сутяжних, самозахватчиків суспільної землі. ОСОБА_7 незаконно,
обманним шляхом продала ОСОБА_1і територію суспільного двору. ОСОБА_1 інвалід
„на голову". ОСОБА_1 невідомо де отримав звання професор. ОСОБА_1 всіх тероризує.
З ОСОБА_1ми небезпечно для життя знаходитись без свідків. ОСОБА_1 всіх
перешиває своїми блатними зв'язками і космічними сумами грошей. Пропитані
злістю, ОСОБА_1 заради своєї мерзотної мети ідуть на все, як розбійники. Він
ОСОБА_1 хворий з психоневрологічного диспансеру, і син такий і дружина
аналогічної поведінки". Позивач вважав, що поширення відносно нього не
відповідних дійсності відомостей принизило його в очах колег як ученого,
професора, викладача, що спричинило йому моральних страждань. Позивач просив
визнати вищевикладену інформацію недостовірною, зобов'язати відповідачку
публічно вибачитись перед ним та його

Справа№22-ц-3089/2007                       Головуючий у суді першої
інстанції: Білюнас В.Ю.

Доповідач:
Курська А.Г.

родиною, направити спростування за адресами, на які була надіслана
заява, а також стягнути з неї у відшкодування моральної шкоди 1700 грн.

Рішенням
суду позов задоволено. Визнано свідчення відносно ОСОБА_1, викладені в заяві
ОСОБА_2 і інших осіб від 12.05.2006 року, направленої на адреси Міністра МВС
України, Генерального прокурора України, прокурорів Криму, прокурора
М.Сімферополя, прокурора м.Ялти, Ялтинського міського голови, міського відділу ГУ МВС в м.Ялті і за
місцем роботи такими, що не відповідають дійсності, порочать його честь,
гідність і професійну репутацію.

ОСОБА_2
зобов'язано відправити спростування на адреси Міністра МВС України,
Генерального прокурора України, прокурорів Криму, прокурора М.Сімферополя,
прокурора м.Ялти, Ялтинського міського Голови, міського відділу ГУ МВС в м.Ялті і
за місцем роботи ОСОБА_1 відносно раніш направленої на їх адреси заяви від
12.05.2006 року, яка не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність,
професійну репутацію.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 грн. та судові
витрати в сумі 16грн.

В
апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5. і ОСОБА_6просять його скасувати і справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції. Доводи апелянтів полягають в тому, що
суд вирішив спір про їх права та обов'язки, не залучивши їх до участі у справі.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає їх обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню, а рішення суду - скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції, з наступних підстав.

Суд
першої інстанції при задоволенні позову виходив з того, що право позивача на
повагу гідності і честі та недоторканість ділової репутації порушено
неправомірними діями відповідачки, пов'язаними з поширенням нею відносно
позивача недостовірної інформації у заяві, направленої на адресу Голови
Ялтинської міської ради, правоохоронних органів, за місцем його роботи, і
підлягає захисту шляхом зобов'язання останньої спростувати недостовірну
інформацію та відшкодувати моральну шкоду.

Колегія
судців не може погодитись з такими висновками суду, оскільки вони не
відповідають нормам процесуального права.

Згідно з
п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,
які не брали участь у справі.

Суд
першої інстанції вважав встановленим, що відповідачка ОСОБА_2, яка є сусідкою
позивача за місцем проживання, направила в купі з іншими особами на адресу
Міністра МВС України, Генерального прокурора України, прокурорів Криму,
прокурора М.Сімферополя, прокурора м.Ялти, Ялтинського міського голови,
міського відділу ГУ МВС
в м.Ялті і за місцем роботи ОСОБА_1 заяву, під якою зазначила і свій підпис,
в якій поширено інформацію, пов'язану зі спорами між сусідами щодо використання
прибудинкової території.

Позивач
при зверненні до суду зазначив відповідачем по справі тільки ОСОБА_2, тобто
визначив її як особу, на яку має бути покладена відповідальність за порушення
його особистих немайнових прав на підставі норм ЦК України.

Між тим,
суд першої інстанції не прийняв до уваги, що інформація, яку оспорює позивач,
викладена в колективній заяві, підписаній не тільки відповідачкою ОСОБА_2, а і
іншими особами - ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_8. і
ОСОБА_9 ( а.с.20), яких суд

до участі у
справі не залучив, але
визнав свідчення відносно ОСОБА_1, викладені в цій заяві, такими, що не
відповідають дійсності.

Згідно
із ч.3 ст. 277 ЦК України
вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною.

З цієї
презумпції вбачається, що доведення того, що розповсюджена інформація є
достовірною, покладається на особу, що її розповсюдила. Це обов'язок
відповідача в силу принципу змагальності.

Згідно з
роз'ясненнями, що містяться в п.6 та 17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28.09.1990 року №7 „ Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та
організацій", які згідно зі ст.7 ЦК
України є правовим звичаєм, „у позовах про спростування відомостей,
викладених у характеристиках, довідках та інших документах, відповідачами
визнаються особи, які їх підписувати, та підприємства, установи, організації,
від імені котрих видано документ. Відповідачі повинні довести, що поширені ними
відомості відповідають дійсності, А на позивача покладається лише обов'язок
довести факт поширення відомостей, які його порочать, особою, до якої заявлено
позов".

Суд при
вирішенні питання про визнання недостовірної інформації та її спростування не
врахував вищевказаних вимог закону і не притягнув до участі у справі всіх
авторів листу, унаслідок чого вони були позбавлені можливості відповідно до
ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України надати заперечення та докази проти позову, а також
реалізувати свій обов'язок щодо доведення достовірності поширеної ними
інформації відповідно до принципу змагальності сторін.

За таких
підстав, колегія суддів визнає обгрунтованими доводи апелянтів про те, що
вирішений судом спір стосується їх прав та обов'язків, але вони не були
залучені до участі у справі, і це є безумовною підставою для скасування рішення
суду на підставі п.4 ч. 1 ст.311 ЦПК України.

Керуючись
ст.303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити, рішення Ялтинського
міського суду АР Крим від 07.11.2006 року скасувати і справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.