АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №
22-9737/07       Головуючий в 1
інстанції: Гончарук В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 грудня 2007
року    колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі: Головуючого - Желепи
О.В.

Суддів - Столбун
В.І., Волошиної В.М.

при секретарі - Денисенко С.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 07 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 в особі
законного представника ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ
Транс», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
-

Заслухавши
доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення осіб, що з' явились в судове засідання, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2.
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з відповідача ТОВ "БМ
Транс" посилаючись на те, що 01.09 року в м. Києві по вул. Райдужній
сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобілем "Вольво" днНОМЕР_1,
що належав ТОВ "БМ Транс" під керуванням водія ОСОБА_4скоєно наїзд на
неповнолітню ОСОБА_2, 1994 року народження.

В результаті
вищевказаної ДТП дочці позивачки були спричинені тілесні ушкодження середнього
ступеню тяжкості у зв"язку з чим було заподіяно матеріальну шкоду в сумі
67544 грн. 35 коп. та моральну в розмірі 130000 грн., яку позивач просить
стягнути з відповідача на її користь.

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2007 року позов ОСОБА_2 в
особі законного представника ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
"БМ Транс", третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, задаволено частково.

Стягнуто з ТОВ
„БМ Транс" на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, заподіяної дочці
ОСОБА_2- 21663 грн. 28 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди . Стянуто з відповідача
ТОВ" БМ Транс" на користь держави державне мито в розмірі 216 грн. 63
коп. та 8 грн. 50 коп та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.

Не погоджуючись
з таким рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила , рішення
суду змінити, та задовольнити позов в повному обсязі. В скарзі апелянт
посилалась на те, що суд безпідставно не задовольнив в повному обсязі вимоги
про відшкодування матеріальної шкоди та ухвалив рішення про часткове
задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, взявши до уваги
висновок експертів, але при цьому не мотивував підстави зменшення розміру
моральної шкоди відносно до суми визначеної експертами.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого рішення, колегія дійшла висновку що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд першої
інстанції виходив з того, що шкода здоров'ю дочки позивачки була завдана
джерелом підвищеної небезпеки, володільцем якого є відповідач.

Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду, так як вони в повній мірі відповідають
встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Визначаючи
розмір матеріальної та моральної шкоди, суд
виходив з наявних в справі доказів та вимог закону.

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи та пояснень сторін 01.09.2003 року по вул.
Райдужній в м. Києві з вини водія ОСОБА_4. сталася ДТП в результаті якої
неповнолітній ОСОБА_2. були спричинені згідно судово-медичної експертизи №
233ТУЭ від 14.02.2005 року тілесні

ушкодження
середнього ступеню тяжкості, а саме: рвана рана в області правого плеча з
відшаруванням шкіряного покрова від підшкірної клітчатки; забій, здавлювання
м"яких тканин правого передпліччя та кісті; розвиток хронічного остіта
правого ліктьового відростку.

Згідно постанови
Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2006 року ОСОБА_4. було визнано
винним в скоєнні даного ДТП і звільнено від кримінальної відповідальності за
скоєння злочину передбаченого ст. 289 ч.1 КК України на підставі Закону України
"Про амністію",  тобто з
нереабілітуючих підстав.

Відповідно до
ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові
для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено вирок або постанову суду* з питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до
ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала або майну громадянина підлягає
відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Враховуючи
вищевикладені обставини та вимоги закону, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що цивільно-правову відповідальність за спричинену
матеріальну та моральну шкоду має нести відповідач по справі.

Щодо визначення
розміру відшкодування матеріальної
шкоди, судом встановлено:

З наявних в
справі квитанцій, касових чеків, довідок про оплату слідує, що позивачем було
витрачено на придбання медичних препаратів 6595 грн. 70 коп., на перебування
ОСОБА_2. в санаторно-курортних закладах для хворих на захворювання органів руху
та опору зі спеціальним реабілітаційним відділенням для хворих, що перенесли
травми опорно-рухового і м'язового апарату на суму 7580 грн.

Також потерпілій
ОСОБА_2. була проведена в зв"язку з перенесеною в результаті ДТП травмою операція
в лікувальному центрі ортопедичної хірургії та травматології в м. Труа
(Франція) в зв"язку з чим було витрачено на авіапереліт 4626 грн. 58 коп.
Оплата послуг перекладача становить 166 грн. згідно наданих довідок.

Також в рамках
зазначеної справи була проведена судово-психологічна експертиза, вартість якої
складає 2695 грн., оплату за яку здійснював позивач.

З врахуванням
наданих позивачкою доказів, суд першої інстанції, керуючись ст. 60 ЦПК України,
правильно визначив розмір матеріальної шкоди, який підлягає відшкодуванню за
рахунок відповідача - 21663 грн. 28 коп.

Доводи    апеляційної   скарги,
щодо безпідставного не врахування консультативного  висновку Українського  інституту пластичної хірургії і косметології,  відповідно до якого для відновлення
нормального вигляду травмованої руки , необхідна сума 25 000 грн., до уваги не
приймаються, так  як вказані витрати
позивачем не були понесені.

Правомірно також
не були включені до матеріальної шкоди витрати на посилене харчування, оскільки
не було надано допустимих доказів, щодо цих витрат, та не доведено
взаємозв'язок між обставинами ДТП
та здійсненням цих витрат.

Визначаючи
розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача - 50 000, суд
першої інстанції правомірно послався на висновок судово-психологічної
експертизи , відповідно до якої розмір спричиненої моральної шкоди може
становити 334 мінімальних заробітних плат, судом правильно було враховано,
характер діяння особи, яка заподіяла шкоду, розмір фізичних та моральних
страждань, негативних наслідків від отриманих хвилювань та страждань
перенесених ОСОБА_2. внаслідок  отриманих
тілесних ушкоджень, те що вона , перенесла складні хірургічні втручання, її життя
збилося зі звичайного ритму, в зв"язку з отриманою травмою ОСОБА_5. була
змушена пропускати заняття в школі, знизилась успішність в навчанні.

Доводи
апеляційної скарги в частині збільшення розміру моральної шкоди до суми 130 000
грн., яка була визначена висновком психологічної експертизи до уваги не
приймаються, так як вказаний висновок не є обов 'язковим для суду. Він
правильно оцінений судом з врахуванням конкретних обставин справи , та в
сукупності з іншими доказами по справі. Крім того відповідно до вимог ст. 23 ЦК
України, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди, окрім інших
чинників, мають враховуватись також засади розумності та виваженості.

Інші доводи
скарги висновків суду не спростовують.

Суд повно і
об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення
доказами, яким дав належну правову оцінку.

Оскаржуване
рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права,
а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена

в касаційному
порядку протягом двох місяців.