АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц -1684/2007 р                            Головуючий
18                                                                  Манько
апеляційній інстанції Корнієнко Н.В.
УХВАЛА

іменем України

20
вересня 2007 року                                Колегія
судців судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Черкаської області в складі :

головуючого                                              Адаменко
Л.В

суддів                           Корнієнко
Н.В.,  Бабенко В.М.

при
секретарі                                             Петренко
СП.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу стягувача ЗАТ
комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу судді Смілянського міськрайонного суду
від 20 липня 2007 року по справі за заявою ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про видачу судового наказу,  -

встановила:

ЗАТ
комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з заявою до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу,  мотивуючи тим,  що згідно договору № SAMDN
0331 від 30.06.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1 500 грн.
зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,  що відповідає строку дії картки.

Кредит
наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку,  відповідно до умов кредитного договору.
Договір складається з заяви позичальника,
умов банківських послуг та правил користування платіжною карткою.

У
порушення зобов'язань,  які повинні
виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору
та вимог закону,  боржник зобов'язання
належним чином не виконав.

Маючи
право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення
зобов'язання боржником,  заявник просив
видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПриватБанку
заборгованість у розмірі 1 771, 75 грн. з розрахунку: 1 499, 47 -
заборгованість за кредитом; 272, 28 грн. - заборгованість по процентах за
користування кредитом та судові витрати.

Ухвалою
судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2007
року відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу,  роз'яснивши заявнику право звернення з тими
самими вимогами у позовному провадженні.

Не
погоджуючись з даною ухвалою ПриватБанк подав апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати дану ухвалу і
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,  вказавши на те,  що судом неповно та неправильно розглянута
заява про видачу судового наказу.

Заслухавши учасників судового розгляду,
вивчивши доводи апеляції та матеріали справи,  колегія приходить до наступного.

При
винесенні ухвали про відмову у прийнятті заяви,
суддя послався на те,  що з тексту
заяви і поданих документів вбачається спір про право,  тобто,
коли право чи розмір вимог оспорюється.

Колегія суддів
вважає за можливе погодитися з таким висновком суду.

Відповідно
до вимог  ст. . 100 ЦПК України,  суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу,  якщо заявлено
вимогу,  не передбачену  ст. .96 цього Кодексу,  а також якщо із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Як видно
з матеріалів справи,  згідно договору № SAMDN
0331 від 30.06, 2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1 500
грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на
суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,  що відповідає строку дії картки.

Кредит наданий
у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку,  відповідно до умов кредитного договору.
Договір складається з заяви позичальника,
умов банківських послуг та правил користування платіжною карткою.

19.07.2007
року,  тобто через рік після надання
кредиту,  ПриватБанк звернувся до суду з
заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника суми кредиту з
відсотками,  вказуючи,  що боржник не виконує умов договору та не
сплачує кредит.

При цьому банком
не надано суду доказів того,  що ним
вживалися якісь заходи щодо погашення боржником кредиту та доказів,  які б свідчили про небажання останньої
сплачувати  кредит без  поважних
на те причин як до  звернення
до  суду так  і  в
подальшому,  оскільки кінцевий термін
повернення кредиту відповідає строку дії картки. Крім того,  боржником погашалася певна сума за договором
кредиту (а.с.  15).

Тому суд
вірно вказав в ухвалі про відмову в прийнятті заяви в тому числі і на
відсутність інформації,  чи знає боржник
про такі дії банку щодо нього.

З цих
підстав апеляційна скарга про скасування ухвали суду не підлягає до
задоволення,  так як із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк»,
відхилити.

Ухвалу
судді Смілянського міськрайонного суду від 20 липня 2007 року по справі за
заявою ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про видачу судового
наказу,  залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.