Справа№22ц-1945/2007року                                                   Головуючий
В.О. Суддя-доповідач: Карнаух
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року   серпня   місяця 02 дня                                                                        м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області

в складі:

Головуючого
судді: Карнауха П.М.

Суддів : Дорош
А.І., Дряниці Ю.В.

При секретарі:
Сулимки С.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської області від «11» червня 2007 року

по справі за
позовом ОСОБА_1 до виконкому Засульської сільської ради, ОСОБА_2 про
витребування майна з незаконного володіння, визнання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та договору дарування недійсним, стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня
2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконкому Засульської сільської ради,
ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння, визнання свідоцтва про
право власності на нерухоме майно та договору дарування недійсним, стягнення
матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

З рішенням районного суду не погодився ОСОБА_1, надавши
апеляційну скаргу, в якій прохає його скасувати та постановити нове, яким
задовольнити його позов.

Вважає рішення суду необгрунтованим та таким, що винесене
з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції повно і всебічно
досліджені обставини і матеріали справи, на підставі яких судом постановлене
правильне та справедливе рішення.

Судом вірно встановлено, що в березні 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на своїй
земельній ділянці 0,27 га АДРЕСА_1 та згідно договору дарування від 23.07.1991
року ОСОБА_3 подарував даний будинок своїй доньці ОСОБА_2. Земельну ділянку -
0,27 га ОСОБА_3 розділив на 0,12 га біля старого будинку АДРЕСА_2 та 0,15 га
біля новозбудованого будинку АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3
отримав свідоцтво про право на спадщину від 28.11.1995 року/а.с.17/.

Також судом вірно встановлено, що земельна ділянка 0,27
га була розділена огорожею, яку в 1995 році спорудив позивач ОСОБА_1, а тому
суд прийшов до вірного висновку, що саме з цього часу позивачеві було відомо
про існування спірного договору дарування.

У відповідності до ст.257 ЦК України (ст.71 ЦК
України в редакції від 1963 року), загальна позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ст.ст.258, 728 ЦК
України, до вимог про розірвання договору дарування встановлюється
спеціальна позовна давність строком в один рік.

Договір дарування, який оспорює позивач, був укладений
23.07.1991 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2
отримала 20.05.2003 року, до суду позивач звернувся 24.11.2006 року, тим самим
пропустивши встановлений законом строк на звернення до суду за захистом
порушеного права.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, оскільки
позивач звернувся із позовом до суду про витребування майна з незаконного
володіння, визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно та договору
дарування недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди із пропуском
строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, а тому рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської
області від 11 червня 2007 року постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської
області від 11 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.