АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
1-й інстанції Кузіна Ж.В.
Суддя-доповідач
13 березня   2007 року                                                                       м.
Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі
судді Прядкіної О.В.
Суддів Дряниці
відповідача  ОСОБА_2
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 на рішення Київського районного
суду м. Полтави Полтавської області від 13 грудня  2006р. по справі за позовомОСОБА_1 до ТОВ
«Джед-Баст-Полтава» про стягнення невиплаченої заробітної плати, про стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної
шкоди судова колегія, заслухавши
доповідь судді-доповідача апеляційного суду Прядкіної О.В., -
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
23 грудня 2005р. працював у відповідача охоронником з умовою оплати по 2 гривні
за годину. За перші два місяця роботи відповідач розрахувався з ним згідно цієї
домовленості, а в березні 2006р. йому виплатили тільки 200 грн., в квітні - 5
грн., в травні заробітну плату не виплатили взагалі, що спонукало його 13
червня 2006р. написати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням. Про
це адміністрацією 15 червня 2006р. було видано відповідний наказ, однак
заробітна плата йому так і не була виплачена.
підставі ст.ст. 116,117 КЗпП України стягнути з відповідача невиплачену
заробітну плату за період з березня 2006р. по день звільнення - загалом 1550
грн. та 2250 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку та 2000 грн. у
відшкодування моральної шкоди. Просив також стягнути компенсацію за 9 днів
невикористаної відпустки.
Рішенням
Київського районного  суду м. Полтави
Полтавської області від 13 грудня  2006р.
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду
оскаржене ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі просить його скасувати, направивши
справу на новий судовий розгляд. Посилається на порушення  місцевим судом норм матеріального права та
невірну оцінку судом відомості про отримання нібито ним в травні 2006р.
заробітної плати в сумі 1725 грн.

Колегія суддів,
перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить
до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав :

Судом першої
інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 з 23 грудня 2005р. по 15 червня  2006р. працював у .відповідача охоронником.
Звільнений за власним бажанням.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1   06 травня 2006р. заробітна плата була
виплачена в більшому розмірі, ніж це було потрібно - в сумі 1725 грн. , а тому
за рахунок зазначеної переплати він отримав всі кошти, яку йому підлягали до
виплати у зв'язку із звільненням.

Твердження
позивача про те, що ним зазначена сума грошей не отримувалась, а йому було
виплачено тільки 5 грн. нічим не доведені та не ґрунтуються на будь-яких
доказах. Відсутні також дані про те, що платіжна відомість № 24 від
06.05.2006р. (а.с.20) є  підробленою.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують рішення суду.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, постановивши рішення
з дотриманням норм матеріального та процесуального закону і підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись
ст.ст.303,307,308,314-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 відхилити,
а рішення Київського районного  суду м.
Полтави Полтавської області від 13 грудня
2006р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.