Справа № 22-796-2007р.              Головуючий в 1 інстанції: Ковальов І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07
вересня 2007 року                                                                              м.
Рівне

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
у складі:

Головуючого судді:
Буцяка З.І.

суддів: Демянчук
С.В., Григоренка М.П.

при секретарі:
Колесовій Л.В.

з участю
сторін, розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської
області від 18 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського
міського управління земельних ресурсів, Рівненської міської ради, ОСОБА_2 про
визнання державного акту про право власності на землю недійсним.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

встановила:

Рішенням
Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського міського управління земельних
ресурсів, Рівненської міської ради, ОСОБА_2 про визнання державного акту про
право власності на землю недійсним відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що
вказане рішення є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають
встановленим по справі обставинам.

Вказує,
що суд неправомірно послався як на підставу у відмові в її позові на
відсутність в неї Державного акту про право власності на земельну ділянку, яка
рішенням Рівненської міської ради передана їй у власність.

Зазначає,
що не виготовлення до цього часу Державного акту про право власності на
земельну ділянку сталося не по її вині, однак відсутність Державного акту не
позбавляє її права звернутися до суду за захистом своїх прав як користувача
цієї земельної ділянки.

Вважає,
що незаконним є посилання суду і на ст. 61 ЦГЖ України, оскільки попередні
судові рішення були постановлені до набрання чинності

діючим ЦПК
України і відповідно суд не може посилатись при розгляді даної справи на ст. 61
ЦПК України.

Крім
того зазначає, що однією із підстав визнання недійсним даного Державного акту
про право власності на земельну ділянку є те, що при виготовленні технічної
документації по його складанню з нею не були погоджені межі спірної земельної ділянки.

Вказує,
що на час видачі оспорюваного Державного акту на землю технічна документація по
його виготовленню повинна була проводитись відповідно до Інструкції в редакції
1999 року.

Державний
акт про право власності на земельну ділянку не може бути чинним, якщо в ньому
невірно зазначені і межі земельної ділянки, тобто якщо ці межі не відповідають
їх фактичному знаходженню на день видачі державного акта.

Окрім
цього, висновки ТзОВ „Рівненський ЗКЦ", щодо незалежної зйомки земельних
ділянок АДРЕСА_1, проведені відповідно до ухвали суду (а.с. 30 ), судом при
винесенні рішення не були взяті до уваги.

Просила
рішення Рівненського міського суду від 18 травня 2007 року про відмову у
задоволенні її позову скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних
вимог.

В
судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.

ОСОБА_4
апеляційну скаргу не визнала, вважає висновки суду першої інстанції
правильними. Просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції,
правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання державного акту про право власності
на землю недійсним за № 01122 виданий на ім"я ОСОБА_4 щодо передачі їй у
приватну власність земельної ділянки площею 0,2000 га в межах згідно з
доданим планом та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 1134 , суд першої інстанції обгрунтовано
виходив з того, що позивачка не надала доказів в підтвердження позовних вимог
щодо порушення її прав відповідачем. Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_4
набула право власності на спірну земельну ділянку відповідно до положень
ст.ст.125, 126 ЗК України. Також не встановлено судом порушень чинного
законодавства при виготовленні технічної документації Рівненським міським
управлінням земельних ресурсів.

Щодо
вказаних висновків суд першої інстанції навів відповідні мотиви й докази, з
якими погоджується і апеляційна інстанція.

Будь-яких
доказів заслуговуючих на увагу та спростовуючих висновки суду першої інстанції
апеляційному суду ОСОБА_1 також не надала.

Безпідставними
є її посилання в апеляційній скарзі про незаконне посилання суду на ст. 61 ЦПК
України, оскільки попередні судові рішення були постановлені до набрання
чинності діючого ЦПК України і відповідно суд не може посилатись при розгляді
даної справи на зазначену норму закону. З матеріалів справи вбачається, що
рішення Рівненського міського суду від 08 серпня 2003 року , яке покладено в
обгрунтування оскаржуваного рішення, набрало законної сили і відповідно до ч.3
ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі,
що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Поскільки
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та, враховуючи, що
суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, судова колегія не вбачає підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Рівненського міського суду Рівненської
області від 18 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею чинності.