Справа № 22-38212007 р.                Головуючий
1 інстанції Вірченко О.М.
19                                            Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
травня 2007 року                               Апеляційний      суд
Донецької області

в складі:
головуючого судді Голубинського А.М.,

суддів Жданової B.C., Прокопчук Л.М.

при секретарі
Баклановій Ю.В.

з
участю: позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Каракай Ю.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відповідача
-відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарську на
рішення Шахтарського міськрайонного суду від 19 січня 2007року у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Шахтарську про відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м .Шахтарську про відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами
виробництва. Він посилався на те, що тривалий час працював на підземних
роботах, де отримав професійне захворювання. Згідно висновку МСЕК від
29.11.2006 року йому вперше встановлена стійка втрата професійної
працездатності - 40% та він визнаний інвалідом третьої групи. Через ушкодження
здоров'я на виробництві йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичних
стражданнях, порушенні його нормальних життєвих зв'язків, негативних наслідках,
які потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, бо він
лишився можливості повноцінно працювати, не може виконувати роботу по дому. Просив
стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 40000грн.

Рішенням
Шахтарського міськрайонного суду від 19 січня 2007 року позов задоволено
частково, на користь ОСОБА_1 стягнуто на відшкодування моральної шкоди
25000грн.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м
.Шахтарську просить рішення суду скасувати, як постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення про відмову
в задоволенні позову. Відповідач посилається на те, що позивач не надав суду
доказів заподіяння йому моральної шкоди, а саме, висновку МСЕК про встановлення
йому факту заподіяння моральної шкоди. Крім того, відповідач вважає, що суд не
врахував призупинення дії закону про стягнення моральної шкоди Законом України
„Про державний бюджет на 2006 рік"

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб які брали участь у справі, дослідивши
матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи
справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку МСЕК
від 29 листопада 2006 року позивачеві вперше було встановлено втрату
працездатності в розмірі 40%, у зв'язку з професійним захворюванням, тому він
має право на відшкодування моральної шкоди.

Проте, з таким
висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

По
справі встановлено, що позивач тривалий час працював на підприємствах вугільної
промисловості з повним робочим днем на підземних роботах. В листопаді 2006 року
у нього виявлене професійне захворювання, що підтверджується актом
розслідування хронічного професійного захворювання від 17.11.2006 року.
Висновком МСЕК від 29.11.2006 року йому вперше встановлена стійка втрата
професійної працездатності 40% і він визнаний інвалідом третьої групи.

Відповідне
до роз'яснень п.5 Пленуму Верховного Суду України, які викладені в постанові
від 31 березня 1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної шкоди", оскільки питання відшкодування моральної шкоди
регулюється законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду
необхідно в кожній справі з"ясовувати характер взаємовідносин сторін і
встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли
набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування
моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю
шкоду.

Згідно
ст.40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999р. (з наступними
змінами) страхові виплати проводяться потерпілим з дати встановлення
професійного захворювання..

Згідно
частини 1 ст.9 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня
1992р. (з наступними змінами) відшкодування шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється
Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Згідно
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" страховим випадком є нещасний випадок на
виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому
професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у ст..
14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на
отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Факт нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку,
затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України „Про
охорону праці".

Із
матеріалів справи вбачається, що професійне захворювання у ОСОБА_1 встановлено
у 2006 році, а рішення суду першої інстанції ухвалено 19 січня 2007 року коли
згідно п.22 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
рік" зупинено на 2007 рік дію абзацу четвертого статті 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку), підпункту „е" пункту 1 частини першої
статті 21, частини третьої статті 28; частини третьої статті 34 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Вирішуючи
заявлені вимоги, суд першої інстанції не прийняв до уваги зазначені обставини і
не врахував, що призупинення дії закону не дає суду підстав для його
застосування. Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з отриманим
професійним захворюванням не підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст.,309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права.

За таких
обставин, рішення суду першої інстанції не може залишатися без змін і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись
ст.309, ст.314 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Шахтарську Донецької області задовольнити.

Рішення
Шахтарського міськрайонного суду від 19 січня 2007року Донецької області
скасувати, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні прозову про відшкодування моральної
шкоди.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути
оскаржено у касаційному порядку до безпосередньо Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.