Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №
22-1559 2007   р.                               Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія-  9, 10                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
серпня 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючої
судді: Авраменко Т.М.

суддів : Гайсюка
О.В., Суровицької Л.В.

при секретарі: Савченко Н.В. за участю    представника відповідача ОСОБА_1    ОСОБА_2
та представника позивача ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Олександрійської об* єднаної державної податкової інспекції на рішення
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 травня
2007 року .

Заслухавши
доповідача,  пояснення
представників,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів,  -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2004 року приватне мале підприємство "Строймонтаж" (далі - ПМП)
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та Олександрійської об*єднаної державної
податкової інспекції (далі-ОДПІ) про визнання недійсним договору
купівлі-продажу.

Зазначало,
що 07 грудня 2004 року Державна холдингова компанія
"Олександріявугілля" (далі ДХК) продала ПМП складські та побутові
будівлі та будівельні матеріали, які входять в склад незавершеного будівництва
цеху по виготовленню залізобетонних шпал, що знаходиться в АДРЕСА_1,  за 185200 грн., тобто право власності на це
майно перейшло до позивача.

14
грудня 2004 року ОДПІ продала з аукціону зазначене майно, яке перебувало в
податковій заставі,  ОСОБА_1 за 61245
грн.60 коп.

Просило
визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 грудня 2004 року, оскільки він
не відповідає вимогам законугпорушено порядок проведення аукціону, на час
проведення аукціону майно не належало боржнику ДХК.

В
березні 2005 року ОДПІ звернулась в суд із зустрічним позовом до приватного
малого підприємства "Строймонтаж" та Державної холдингової компанії
"Олександріявугілля" про визнання недійсним договору купівлі-продажу
від 07 грудня

2

2004 року, оскільки цей договір не
відповідає вимогам закону: продане майно перебувало в податковій заставі і
згода ОДПІ на продаж майна відсутня.

Спір між
юридичними особами про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07
грудня 2004 року неодноразово вирішувався господарськими судами.

Рішенням
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від З1 травня
2007 року позов приватного малого підприємства "Строймонтаж" до
ОСОБА_1 та Олександрійської
об*єднаної державної податкової інспекції (далі-ОДШ) про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 14 грудня 2004 року задоволено. Суд дійшов
висновку , що оскільки право власності на спірне майно на підставі постанови
Вищого господарського суду України від 06 липня 2006 року належить позивачу, то
ОДПІ не вправі була продавати 14 грудня 2004 року це майно фізичній особі
ОСОБА_1. Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу від 14 грудня 2004 року,
оскільки спірне майно фактично перебуває у позивача, то воно поверненню ні ДХК,
ні ОДПІ не підлягає. Суд зобов*язав ОДПІ повернути ОСОБА_1 сплачені ним за
майно кошти в сумі 61245 грн.

Ухвалою
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 травня
2007 року провадження за зустрічним позовом ОДПІ до приватного малого
підприємства "Строймонтаж" та Державної холдингової компанії
"Олександріявугілля" про визнання недійсним договору купівлі-продажу
від 07 грудня 2004 року закрито, оскільки цей спір повинен розглядатись в
порядку адміністративного судочинства,
(а.с. 208).

В
апеляційній скарзі державна податкова інспекція просить скасувати рішення суду
першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на те, що суд
дав неправильну оцінку рішенням господарських судів і зробив безпідставний
висновок, що позивач є власником спірного майна. Рішення суду про зобов*язання
ОДПІ повернути кошти ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, оскільки ці кошти не
отримала ОДШ, а вони зараховані до бюджету на погашення податкової
заборгованості ДХК.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду першої
інстанції, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права,
та ухвалення нового рішення про відмову в позові Зазначається, що суд
безпідставно не взяв до уваги факти, встановлені рішенням Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 04 квітня 2007 року, суд не врахував, що
цим рішенням скасована правова підстава набуття позивачем права власності на
спірне майно, оскільки договір купівлі-продажу від 07 грудня 2004 року визнано
недійсним .

В
засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 підтримала його
апеляційну скаргу та апеляційну скаргу ОДПІ,
представник позивача просила відхилити апеляційні скарги, оскільки
рішення суду є законним і обгрунтованим.

Колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
з наступних підстав.

з

Матеріалами
справи підтверджується, що 07 грудня 2004 року Державна холдингова компанія
"Олександріявугілля" продала позивачу ПМП складські та побутові
будівлі та будівельні матеріали, які входять в склад незавершеного будівництва
цеху по виготовленню залізобетонних шпал, що знаходиться в АДРЕСА_1, відповідно
до додатку до договору об*єктом купівлі-продажу є будівельні матеріали та
обладнання, які тимчасово вкладені в цех по виготовленню залізобетонних шпал
(літ.А),  навіс (літер А-1),
адміністративно-побутову будівлю (літ.Б), сарай (літер В),  вбиральню (літер Г), замощення території,
огородження території (№-1), пожежний резервуар, свердловина,
арматурно-заготівельний цех, цех по виробництву електродів, кран підвісний
однобалочний вантажопідйомністю 3 т (а.с. 6-8). Зазначене майно перебувало в
податковій заставі. З пояснень представника позивача в засіданні апеляційного
суду вбачається, що позивач гроші за куплене майно по договору не
перераховував, оскільки розрахунок проводився взаємозаліком по боргах ДХК.

14
грудня 2004 року за результатами проведеного аукціону було укладено договір
купівлі-продажу №134, відповідно до якого ОСОБА_1 купив майно ДХК, яке
перебувало в податковій заставі (а.с. 5) і на підставі цього договору куплене
майно зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1, що підтверджується
реєстраційним посвідченням Олександрійського міжміського бюро технічної
інвентаризації (а.с. 24).

Спір між
юридичними особами про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07
грудня 2004 року неодноразово вирішувався господарськими судами (а.с. З 5-3 8,
43-46, 88-90, 91 -95, 97, 117-120, 122-124).

Задовольняючи
позов, суд виходив з того, що серед рішень господарських суддів рішення
вищестоящого суду має більшу силу, ніж рішення суду нижчої ланки, а тому не
взяв до уваги постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від
04 квітня 2007 року, яким визнано недійсним договір купівлі- продажу спірного
майна від 07 грудня 2004 року між ДХК та позивачем, однак погодитись з таким
висновком суду не можна.

Відповідно
до ч.3  ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2006 року
провадження у справі по позовних вимогах приватного малого підприємства
"Строймонтаж" про визнання договору купівлі-продажу від 07 грудня
2004 року дійсним припинено, разом з тим суд зазначив, що цей же договір не
визнано судом недійсним, його недійсність прямо не встановлена закономдому ПМП
є власником майна, зазначеного в договорі купівлі-продажу від 07 грудня 2004
року (а.с. 88-90). З такою позицією апеляційного суду погодився Вищий
господарський суд України (постанова від 06 липня 2006 року), виходячи з
презумпції правомірності правочину, передбаченої  ст. 204 ЦК України (а.с. 91-95). Також Вищий
господарський суд України припинив провадження в частині позовних вимог ОДШ до
приватного малого підприємства "Строймонтаж" та Державної холдингової
компанії "Олександріявугілля" про визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 07 грудня 2004 року, пославшись на те, що цей спір підлягає
розгляду в порядку адміністративного судочинства.

4

В жовтні
2006 року ОДПІ звернулась в суд із адміністративним позовом до приватного
малого підприємства "Строймонтаж" та Державної холдингової компанії
"Олександріявугілля" про визнання недійсним договору купівлі-продажу
від 07 грудня 2004 року, оскільки цей договір не відповідає вимогам закону:
продане майно перебувало в податковій заставі і згода ОДПІ на продаж майна
відсутня (а.с.  125-129).

Постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04 квітня 2007 року
позов задоволено, договір купівлі -продажу від 07 грудня 2004 року, укладений
між приватним малим підприємством "Строймонтаж" та Державною
холдинговою компанією "Олександріявугілля", визнано недійсним, кожна
із сторін зобов*язана повернути все одержане за угодою (а.с.  122-124).

Наведене
свідчить, що право власності на спірне майно у позивача виникло не на підставі
рішення суду, як стверджує позивач, а відповідно до договору купівлі-продажу
від 07 грудня 2004 року, який є недійсним з часу його укладення, що
підтверджується постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від 04 квітня 2007 року, яка набрала законної сили (а.с.  122-124).

На час
ухвалення оскаржуваного рішення суду правова підстава виникнення права
власності на спірне майно у позивача відсутня і укладенням договору
купівлі-продажу №134 від 14 грудня 2004 року за результатами проведеного
аукціону (а.с. 5) права позивача не порушено, а відповідно до статей 1, 3, 4
ЦПК України захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право.

Вирішуючи
спір, суд зробив висновки, що не відповідають обставинам справи,  тому відповідно до п.3 ч.1  ст. 309 ЦПК України це є підставою для
скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Доводи
представника позивача, що постанова Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 04 квітня 2007 року стосується іншого договору
спростовується договором від 07 грудня 2004 року та постановою від 04 квітня
2007 року, в якій перелічено майно, що підлягає поверненню позивачем
холдинговій компанії,  і це ж саме майно
зазначено у договорі, який визнано недійсним.

Керуючись п.2
ч.1  ст. 307,  п.3 ч.1
ст. 309,  ч.2  ст. 314,
ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та Олександрійської
об*єднаної державної податкової інспекції задовольнити.

Скасувати
рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31
травня 2007 року .

Відмовити
в задоволенні позову приватного малого підприємства "Строймонтаж" до
ОСОБА_1 та Олександрійської
об*єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним договору
купівлі-продажу .

5

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.