Справа №22- 1311/ 2007р.                                   Головуючий у 1
інстанції:Борняк P.O.
Категорія:66                                                           Доповідач:Бермес
УХВАЛА

Іменем України

6   серпня
2007   року   Колегія
суддів   Судової   палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого-
Юхименко А.Г.,  Суддів: Мікуш Ю.Р.,
Бермес І.В.,  При секретарі: Щербатій І.М. ,  з участю ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   в   місті
Львові   цивільну   справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного   суду Львівської області від 25 грудня 2006
року по справі за позовом  державного  комунального
підприємства
"Перемишлянитеплокомуненерго"
до ОСОБА_3,   ОСОБА_1,   ОСОБА_2
про стягнення 1377грн.46коп, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_3,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в користь ДКП
"Перемишлянитеплокомуненерго" 1321 грн 84 коп. боргу за комунальні
послуги,  51 грн державного мита в дохід
держави та 30 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення; з
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в корсть ДКП
"Перемишлянитеплокомуненерго" 52 грн 62 коп.

Рішення суду
оскаржили відповідачі ОСОБА_1  та ОСОБА_2

В
апеляційних скаргах покликається на те,
що рішення судом постановлено шляхом неправильного та неповного
дослідження доказів та встановлення обставин у справі,  а також неправильного застосування норм
процесуального та матеріального права.

Суд в
рішенні вказав,  так як кожний з них
трьох є співвласниками кв. АДРЕСА_1,  яка
складається з 1 (одної) кімнати,
кухні,  з усіма вигодами,  тому вони мають сплатити в рівних частинах за
опалення.

Це
твердження не відповідає дійсності та вимогам закону. Хоча вони є
співвласниками,  але не користуються
квартирою.

Так
ОСОБА_2 вже 10 років прописана та проживаю в м.
Львові,  тому має платити за
опалення лише ОСОБА_3,  який постійно
проживає в квартирі,  та користується
нею.

ОСОБА_1  вказує,
що відповідач по справі - ОСОБА_3 не допускає її до квартири.

Просять
скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову щодо стягнення суми боргу з них.

Вислухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 на підтримання апеляційних
скарг,  заперечення ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  перевіривши матеріали справи та доводи
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню.

Встановлено
що ДКП "Перемишлянитеплокомуненерго" звернулось до суду з позовом про
стягнення 1377 грн.46 коп.3 ОСОБА_3,
ОСОБА_1,  ОСОБА_2.

В
обґрунтування позовних вимог покликалося на те,
що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1. Квартира забезпечувалася
тепловою енергією та гарячою водою. Але незважаючи не те,  що відповідачі та члени їх сім'ї постійно
користуються послугами,  які їм надає
ДКП,  оплату за них не проводять,  що поставило останнє в скрутне фінансове
становище,  створює можливість зриву
наступного опалюваного періоду. Станом на 01 жовтня 2006 року відповідачі
заборгували ДКП за надані комунальні послуги 1377, 46 грн.,  але вказану суму в добровільному порядку не
погашають.

Несплата
відповідачами боргу тягне за собою не сплату позивачем необхідних обов'язкових
платежів державі та неможливість погасити заборгованість перед кредиторами.
Посилаючись на вказані обставини просило стягнути з відповідачів з користь ДКП
1377 грн.46 коп. та судові витрати.

иідішшдач
поник мл. позовні
вимоги визнав частково,  з врахуванням
того,  що крім цього ^квартира належить
на праві спільної часткової власності іншим відповідачам,  а тому платити він буде лише за свою частку.
Відповідно до зазначеного позовні вимоги визнав частково.

Суд прийшов до
вірного висновку,  що позов підлягає до
задоволення частково.

Відповідачам
належить квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності. Загальна
площа квартири 34, 0 кв.м.

Кількість
мешканців -3 чол. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про право
власності на квартиру.

ДКП
"Перемишлянитеплокомунененрго" надає відповідачам комунальні послуги
у вигляді теплової енергії (центральне опалення) та гарячого
водопостачання,  за які відповідачі
зобов'язувались оплачувати.

Відповідно
до статтей 67,  68 ЖК України оплата за
комунальні послуги (водопостачання,
теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно
вносити плату за комунальні послуги.

Вказані
вимоги містяться і у п.14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями,  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 8.10.1992 року №575.

Крім
того,  у відповідності до п. п.17,  35 цих Правил платежі за ці послуги вносяться
щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця. Власники приміщень зобов'язані
виконувати ці правила та своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Але як
встановлено судом відповідачі не виконують вказаних вимог,  оплату за надані комунальні послуги не
проводять тривалий час.

Таким
чином,  суд прийшов до вірного
висновку,  що з урахуванням тарифів на
комунальні послуги,  загальної площі
квартири,  кількість жильців квартири,  часу,
з якого не оплачують відповідачі за комунальні послуги,  сума остаточного боргу становить 1321 грн.84
коп.,  яка підлягає стягненню з
відповідачів ОСОБА_3,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
а також 52, 62 грн. з відповідачів ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
за 2006 рік,  що стверджується
відповідними розрахунками,  що є у справі
(а.с.  3, 15).

Також
враховано,  що у відповідності до  ст. 625 ЦК України боржники не звільняються
від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Не
заслуговують на увагу покликання в апеляційних скаргах на те,  що ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 не проживають в квартирі,
т.я. вони в силу того що є співвласниками квартири зобов'язані проводити
оплату за комунальні послуги.

Жодних
доказів про те,  що ОСОБА_1  домовилась з ОСОБА_3,  що вона буде оплачувати за користування
газом,  водою та електроенергією,  а він за комунальні послуги у вигляді
теплової енергії (центральне опалення) та гарячого водопостачання,  не представлено і останній заперечив ці
покликання апелянта ОСОБА_1

Рішення
відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам,  доводи скарги висновків суду не
спростовують,  тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись
ч.1 п.1  ст. 307,  ч.1
ст. 308,  ч.1 п.1  ст. 314,
ст. 315 ЦПК України,  колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2   відхилити.

Рішення
Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.