АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Артеменка
І.А.,  Градовського Ю.М. ,  Суворова
В.О.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні у м.
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державного
казначейства про відшкодування шкоди,
завданої незаконними діями органів досудового слідства і
прокуратури,  за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 липня 2006
року,  -

встановила:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави Україна
в особі Державного казначейства про відшкодування шкоди,  завданої незаконними діями органів досудового
слідства,  посилаючись на те,  що він був приватним підприємцем,  займався організацією прийому та
обслуговування туристів (внутрішній туризм) у дитячому оздоровчому таборі
«Факел». У січні 2003 року проти нього було порушено кримінальну справу,  а у березні 2003 року пред'явлено
обвинувачення за  ст.   ст.
202 ч. 1,   ст. 209 ч. 1 КК
України - здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії з
отриманням доходу у великих розмірах; вчинення фінансових операцій і укладення
угод з коштами,  одержаними внаслідок
вчинення злочину,  а також використання
їх у підприємницькій діяльності. До нього був застосований запобіжний захід у
вигляді підписки про невиїзд. Вироком Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 26 квітня 2005 року,
зміненим ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29 серпня
2005 року,  його виправдано за всіма
статтями обвинувачення,  кримінальна
справа закрита за відсутністю злочину. На підставі зазначеного ОСОБА_1 просив
суд стягнути з Державного Бюджету України на його користь 185795 гривень - суми
недотриманого прибутку за весь період перебування під слідством,  а також 92897, 9 гривень - відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 квітня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного
Бюджету України на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди,  завданої незаконними діями органів досудового
слідства та прокуратури 169313, 75 гривень,
на відшкодування моральної шкоди 10000 гривень,  а всього - 179313, 75 гривень.

Рішенням
апеляційного суду Запорізької області від 18 липня 2006 року рішення суду
першої інстанції скасовано,  по справі
постановлено нове рішення,  яким
відмовлено у стягненні на користь позивача відшкодування матеріальної
шкоди,  у іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення апеляційним
судом норм матеріального та процесуального права в зв'язку з чим ставить
питання про скасування рішення апеляційного суду та просить постановити нове
рішення,  яким залишити без змін рішення
суду першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення суду апеляційної інстанції відсутні виходячи з наступного.

Головуючий
у 1-й інстанції - Будинкова Н.П.                                   Справа
№ 33ц-1155/07

Доповідач:
Артеменко І.А.                                                                  Категорія
ЦП: 39

2

Задовольняючи позов частково суд першої
інстанції виходив з того,  що відповідно
до  ст.
1176 ч. ч. 1,  2 Цивільного
Кодексу України шкода,  завдана фізичній
особі внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до кримінальної відповідальності,  незаконного застосування,  як запобіжного заходу утримання під вартою
або підписки про невиїзд,
відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових
та службових осіб органу дізнанні,
досудового слідства,  прокуратури
або суду. Право про відшкодування шкоди,
завданої фізичній особі незаконними діями органу дізнання,  досудового слідства,  прокуратури або суду,  виникає у разі постановления судом виправданого вироку,  скасування незаконного вироку суду закриття
кримінальної справи.

Відповідно
до  ст.
2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури та суду» право на відшкодування
шкоди у розмірах та порядку,
передбаченому цим Законом,
виникає у випадках:

1)
постановления
виправданого вироку суду;

2)
закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні
складу злочину.

ст.
ст.  З,  4 зазначеного Закону передбачають
відшкодування громадянинові за рахунок коштів державного бюджету заробіток та
інші грошові доходи,  які він витратив
внаслідок незаконних дій. Суд прийшов до висновку,  що у зв'язку з незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності позивач втратив дохід,  який отримував від підприємницької діяльності
у дитячому оздоровчому таборі « Факел».

Апеляційний
суд обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та прийняв по справі
нове рішення,  яким відмовив у позові у
частині стягнення матеріальної шкоди,
оскільки відшкодування за рахунок держави не отриманих доходів
проводиться тільки за час відсторонення від роботи і за час відбування
кримінального покарання,  позивач не був
відсторонений від роботи та не відбував кримінального покарання.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,  а
також відсутні передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332, 342 ЦПК України колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Запорізької області від 18 липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.