Справа № 22-ц-1156   2007р.                          Головуючий у 1-й інстанції Шаповал М. М.
23                                                      Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів - Гагіна
М. В.,  Ільченко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
позивача ОСОБА_1.,  її представника
-адвоката ОСОБА_4.,  відповідача
ОСОБА_3.,  представника відповідачів
ОСОБА_5.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2007 року,

на
додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2007 року

та за
апеляційною скаргою представника ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - ОСОБА_5

на
додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  третя особа: ТОВ «Житловик» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2006 року ОСОБА_1звернулася до суду із заявою про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  посилаючись на те,  що ОСОБА_3. та ОСОБА_2.,  які є сусідами позивачки і проживають
поверхом вище,  в червні 2005 року
проводили у своїй квартирі ремонт,
внаслідок якого в квартирі позивачки з'явилися тріщини у стінах під
стелею,  зіпсований зовнішній вид стелі
та стін в кімнаті та коридорі,  була
пошкоджена електропроводка.

В
зв'язку з цим позивачка була змушена зробити ремонт,  витративши на його проведення 800 грн.

У червні
2006 року внаслідок ремонту підлоги в квартирі відповідачів у стелі квартири
позивачки були просвердлені дірки діаметром 10 мм.  та утворилися відколи на стелі.

Посилаючись
на те,  що діями відповідачів ОСОБА_1.
було завдано матеріальну та моральну шкоду,
просила стягнути з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на її користь 1400 грн. за
заподіяну їй матеріальну шкоду та 1000 грн. моральної шкоди.

Після
проведення судової будівельно - технічної експертизи ОСОБА_1в судовому
засіданні 23 листопада 2006 року збільшила розмір позовних вимог і просила
стягнути з відповідачів солідарно на її користь 5555 грн. для відшкодування
матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 липня 2007 року позов
ОСОБА_1задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. солідарно 560 грн.
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди,
та 150 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні
інших вимог ОСОБА_1. відмовлено за їх недоведеністю.

Додатковим
рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2007 року вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Стягнуто
з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в рівних долях на користь ОСОБА_1. в рахунок
відшкодування судових витрат 22 грн. 50 коп.,
тобто по 11 грн. 25 коп.

Відшкодовано
з Державного бюджету України ОСОБА_3. та ОСОБА_2. судові витрати у сумі 117
грн. 12 коп.

Повернуто
ОСОБА_1. з місцевого бюджету зайво сплачений судовий збір у сумі 59 грн. 50
коп.

В
апеляційних скаргах ОСОБА_1просить змінити судові рішення у зв'язку з неповним
дослідженням та встановленням всіх фактичних обставин справи,  стягнувши на її користь з відповідачів 5555
грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Зазначає,  що суд не обґрунтував різниці в розмірах
матеріальної шкоди,  визначених
будівельно - технічними експертизами,  не
врахував ступінь,  глибину моральних
страждань,  а також інших обставин порушення
права власності.

Представник
відповідачів у запереченнях на апеляційну скаргу вважає,  що її треба відхилити,  а рішення суду залишити без змін,  оскільки судом надано належну оцінку висновку
будівельно - технічної експертизи від 11 жовтня 2006 року,  свідченням ОСОБА_6. щодо залиття квартири
позивачки,  а також розміру моральної
шкоди.

Представник
відповідачів в апеляційній скарзі на додаткове рішення суду просить його
змінити та ухвалити нове,  яким стягнути
з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. та ОСОБА_3. 390 грн. витрат на правову
допомогу,  580 грн. 75 коп. проведення
судових експертиз.,  29 грн. 75 коп.
судового збору,  30 грн. витрат на інформаційно
- технічне забезпечення розгляду справи .

Зазначає,  що позивачка відповідно до п. 18  ст. 4 Декрету Кабінету міністрів України «Про
державне мито» звільнена від сплати лише державного мита,  тобто судового збору,  а всі інші витрати,  пов'язані з розглядом справи,  повинні бути стягнуті з ОСОБА_1. у
відповідності до вимог  ст.  88 ЦПК України.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  що з'явилися та експертів,  перевіривши матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційних скарг,  вважає за
необхідне їх відхилити.

Суд
першої інстанції,  частково задовольняючи
позов ОСОБА_1.,  виходив з того,  що позивачка не надала суду достовірних
доказів залиття її квартири в липні 2005 року,
а висновок експерта № 352 від 11 жовтня 2006 року є необ'єктивним,  оскільки експерту не було надано доказів
залиття квартири позивачки та об'ємів такого залиття.

Судом
першої інстанції встановлено і сторонами не заперечується,  що ОСОБА_1разом зі своєю сім'єю проживає в
квартирі № 25 будинку № АДРЕСА_1,  а в
квартирі № 28 цього будинку проживають відповідачі - ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
(а.с.  а.с.  7, 8).

Відповідачам
квартира належить на праві спільної сумісної власності,  факт проведення ремонту та перепланування
квартири на підставі проекту,
розробленому Сумською філією «НДІ Проектреконструкція»,  ними також не заперечується (а.с. 22-24,  38).

Актом
від 30 червня 2005 року (а.с. 10),
складеним комісією ТОВ «Житловик» встановлено,  що в квартирі позивачки з'явились тріщини на
стіні під стелею,  які,  зі слів мешканців квартири № 25,  з'явилися внаслідок проведення відповідачами
ремонтних робіт.

Згідно
висновку експерта № 352/2006 від 11 жовтня 2006 року,  що проводив судову будівельно - технічну
експертизу,  (а.с. 50 - 73) вартість
ремонтно - будівельних робіт,  які
необхідно провести в квартирі № 25 внаслідок пошкоджень,  завданих власниками квартири № 28 під час
проведення ними в їх квартирі ремонтно - будівельних робіт,  становить 5555 грн. При чому в дослідницькій
частині (а.с. 51) зазначено,  що станом
на момент обстеження квартири в приміщеннях кухні (5),  житлової кімнати(4),  коридору (1) власниками квартири № 25 по
АДРЕСА_1був проведений оздоблювальний ремонт.

Актом
від 22 червня 2006 року(ах.30),  складеним
комісією ТОВ «Житловик» в присутності ОСОБА_3.,
встановлено,  що при здійсненні
ремонтних робіт в квартирі відповідачів було просвердлено панель перекриття і в
стелі квартири позивачки з'явився отвір діаметром 10 мм.  та три відколи.

Згідно
висновку експерта № 1411 від 05 березня 2007 року станом на 20 лютого 2007 року
в квартирі № 25 по АДРЕСА_1слідів заподіяної шкоди експертом не виявлено.
Вартість матеріальної шкоди,  яка
заподіяна позивачці в зв'язку з переплануванням та проведенням ремонтних робіт
в квартирі відповідачів може складати станом на 24 лютого 2007 року 560 грн.

Норми
частини 2 статті 383 ЦК України
надають право власникам квартир на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі,  наданій для використання як
єдиного цілого,  за умови,  що ці зміни не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують
санітарно - технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно
до загальних умов цивільно - правової відповідальності,   ст.
ст.  1166,  1167 ЦК
України та вимог  ст.  60 ЦПК України позивач повинен довести розмір
заподіяної шкоди та причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною
шкодою,  а відповідач у свою чергу має
довести відсутність вини та протиправної поведінки.

Позивачем
не надано як місцевому,  так і
апеляційному суду доказів розміру майнової шкоди,  заподіяної відповідачами проведенням
ремонтних робіт у квартирі,  що належить
їм на праві власності,  а також
обгрунтованого розрахунку та доводів щодо розміру завданої моральної шкоди.

Посилання
апеляційної скарги на неприйняття судом висновків експертизи від 11 жовтня 2006
року не можуть бути підставою для зміни правильного по суті і справедливого
рішення,  оскільки місцевий суд,  у відповідності до вимог  ст.
ст.  179,  189 ЦПК України,  дослідив висновки експертів,  заслухав їх пояснення та надав їм належну
оцінку,  що знайшло своє підтвердження і
в ході апеляційного провадження.

Таким
чином,  колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком місцевого суду про недоведеність позивачем заподіяної
шкоди у розмірі,  зазначеному у позові та
невідповідності висновків судової будівельно - технічної експертизи від 11
жовтня 2006р. наявним у справі доказам.

Колегія
суддів вважає,  що проведені в
додатковому рішенні місцевого суду розрахунки щодо розподілу судових витрат у
даній справі відповідають вимогам статті 88 ЦПК України.

Повертаючи
ОСОБА_1.,  як позивачу,  державне мито,
місцевим судом обґрунтовано враховано,
що вона,  як інвалід II
групи,  відповідно до п.18  ст.  4
Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» звільнена від сплати
державного мита.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
вирішив питання про розподіл витрат на правову допомогу у відповідності до
вимог статті 84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від
27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат,  пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних
справ,  і порядком їх компенсації за
рахунок держави».

Місцевий
суд,  вирішуючи питання щодо
відшкодування сторонам у справі сплачених ними коштів за проведення судової
будівельно - технічної експертизи,
виходив з принципу розумності та справедливості і правомірно відніс їх
на сторони в межах понесених ними витрат.

Таким
чином,  доводи апеляційних скарг
суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування місцевим судом норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  304,  п.1 ч.1
ст.  307,  308,
313,  п.1 ч.1  ст.
314,  315,  317,
319 ЦПК України судова колегія судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1відхилити.

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2,  ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2007 року залишити без змін.

Додаткове
рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.