Справа № 22-ц-3942007 рік                                 Головуючий у 1 інстанції Ковтуненко В.О.
Категорія 19                                                                            Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

8 травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого  Ігнатоля Т.Г.

суддів               Козлова
О.М., Кочегарової Л.М.

при секретарі Фік К.В. розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради,
Житлово-комунального підприємства „Житло-Центр" про відшкодування
матеріальної і Моральної шкоди за апеляційною скаргою Маріупольської міської
ради на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27 лютого 2007
року,

встановила:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27
лютого 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. З Маріупольської
міської ради на користь позивача стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди
182 грн., у відшкодування моральної шкоди 800 грн. та вирішено питання судових
витрат.

В апеляційній скарзі Маріупольська міська рада просить
рішення скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Маріупольської
міської ради Кравченко Т.А., яка доводи скарги підтримала, заперечення позивача
та його представника ОСОБА_2, ; які просили відмовити у задоволенні скарги,
думку представника ЖКП "Житло-Центр" Вербицької В.В., дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 червня 2006 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1
знаходився біля будинку № 102 по пр.Леніна в М.Маріуполі і йому на голову та
ліве надпліччя впала керамічна плитка, внаслідок чого позивач був травмований.
У зв"язку з ушкодженнями, ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою.

Ці обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідків ОСОБА_3 і
ОСОБА_4., довідками міської лікарні швидкої медичної допомоги та міської
лікарні № 5 про наявність тілесних ушкоджень, даними кабінету комп'ютерної
томографії лікувально-діагностичного центру, чеком від 27 червня 2006 року, з
якого вбачається, що вартість гомографічного дослідження становила 182 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що внаслідок
бездіяльності Маріупольської міської ради, як власника житла, своєчасно не
вжито заходи для усунення небезпеки у вигляді падаючої керамічної плитки з
будинку № 102 по пр.Леніна

в М.Маріуполі, що призвело до
заподіяння позивачу   шкоди, яка
підлягає   стягненню з відповідача на
користь ОСОБА_1

Висновки суду є законними та обгрунтованими, оскільки відповідають
фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну
фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно, всебічно і
об"єктивно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини,
поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку, правильно застосував
матеріальний закон і дійшов обгрунтованого висновку про те, що з вини
відповідача, ОСОБА_1 заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка підлягає
відшкодуванню, а Маріупольська міська рада не довела, що шкоди завдано не з її
вини.

Не погоджуючись із рішенням, відповідач в апеляційній скарзі посилалася на
те, що підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди не було і визначений
судом розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає фактичним обставинам
справи.

З цими доводами
погодитися не можна.

Обґрунтовуючи свої моральні страждання в позовній заяві та поясненнях в
суді, позивач зазначив, що через несподіване падіння плитки, яка вдарила його
по голові він злякався, відчув різку біль, був вимушений звертатися до лікарні,
хвилювався за своє здоров"я.

Колегія суддів вважає, що позивач навів відповідні обґрунтування своїх
моральних страждань, надав необхідні докази і тому суд дійшов правильного
висновку про задоволення позову Л
визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням вимог ст.23 ЦК України та
положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995
року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди".

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними і
такими, що не впливають на висновки суду.

Рішення суду відповідає положенням ст.23,1166,1167 ЦК України та
вимогам ст. 10,60,212,213 ЦПК України і тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Оскільки позивачем документально підтверджені судові
витрати за надання правової допомоги в апеляційному суді на суму 100 грн., то
ці витрати підлягають стягненню з Маріупольської міської ради на користь
ОСОБА_1

Керуючись
ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну
скаргу   Маріупольської міської ради
відхилити,

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27
лютого 2007 року залишити без змін.

Стягнути
з Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в
сумі 100 (сто) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної сили шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.