Справ №22ц-1510/07       Головуючий у 1 - й інстанції: Димитров
26                       Доповідач
апеляційного суду:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,

суддів
Лівійського І.B.,  Колосовського С. Ю.,

при секретарі
судового засідання Фірсовій Т.В.,

за
участю позивачки ОСОБА_1,  її
представника ОСОБА_2,  відповідачів
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

на
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 травня 2007 p.,  постановлене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про стягнення витрат,  пов'язаних
з утриманням,  доглядом,  лікуванням,
похованням спадкодавця,  а також
моральної шкоди,

встановила:

В жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
стягнення витрат,  пов'язаних з
утриманням,  доглядом,  лікуванням,
похованням спадкодавця,  а також
моральної шкоди.

Позивачка
зазначала,  що 3 жовтня 2005 р. помер її
племінник ОСОБА_4,  спадкоємцями якого є
відповідачі. ОСОБА_4 був тяжкохворим і потребував стороннього догляду та
матеріальної допомоги. Вона змушена була здійснювати за ним догляд,  утримувати його,  оскільки ОСОБА_1 і ОСОБА_3 знаходилися з
ОСОБА_4 в неприязних стосунках і надавати йому матеріальну допомогу,  а також сторонній догляд відмовилися. В
зв'язку з чим вона понесла витрати на придбання ОСОБА_4 одягу,  продуктів харчування,  миючих засобів,  ліків,
замка до дверей. Крім цього,  вона
понесла витрати на поховання ОСОБА_4,
придбання одягу для покійного,
влаштування поминального обіду,
встановлення огорожі біля могили та її облаштування. Всього нею витрачено
7414 грн.,  які відповідачі в
добровільному порядку відмовляються їй повернути.

Крім
цього,  позивачка просила стягнути з
відповідачів моральну шкоду,  компенсацію
якої вони оцінили в 2000 грн.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 15 травня 2007 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено
стягнути на користь позивачки з відповідачів 3100 грн. в рахунок    відшкодування    витрат
на    поховання    спадкодавця    ОСОБА_4,

облаштування
могили та встановлення огорожі біля неї,
а також 236 грн. в рахунок сплаченого нею судового збору та витрат по
оплаті юридичної допомоги.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 просять рішення суду в частині задоволення
позовних вимог скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення,  яким відмовити позивачці в задоволенні цих
вимог.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення позивачки та
її представника,  відповідачів,  перевіривши законність та обгрунтованість
рішення в межах доводів доводи апеляційної скарги,  колегія суддів приходить до висновку,  що вона не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_4,  який
був їх батьком.

Судом
встановлено,  що позивачка понесла
витрати на поховання ОСОБА_4 для облаштування могили та встановлення огорожі
біля неї. Зазначені витрати ОСОБА_1 підтверджуються матеріалами справи
(а.с.  55,  57, 68).

Враховуючи
наведені обставини,  суд першої інстанції
на підставі положення  ст.  1232 ЦК України,  обгрунтовано зобов'язав відповідачів сплати
позивачці 3100 грн. в відшкодування понесених нею витрат по облаштуванню місця
поховання спадкодавця,  а також правильно
стягнув на 236 грн. в рахунок часткового відшкодування витрат по оплаті
судового збору та юридичної допомоги.

Доводи
апеляційної скарги стосовно того,  що суд
першої інстанції не врахував положення
ст.  1232 ЦК України,  відповідно до яких спадкоємці зобов'язані
відшкодовувати іншій особі лише розумні витрати на поховання,  безпідставні. Із матеріалів справи
видно,  що понесені позивачкою витрати
були необхідними при похованні та облаштуванні місця поховання спадкодавця
ОСОБА_4

Не
підлягають задоволенню доводи відповідачів і стосовно того,  що суд безпідставно стягнув з них на користь
позивачки витрати по оплаті юридичної допомоги. Із матеріалів справи
видно,  що інтереси ОСОБА_1 в суді по
даній справі представляв адвокат ОСОБА_5 ,
з яким вона уклала угоду про надання юридичної допомоги і сплатила йому
1250 грн (.с. 54,  67). Із пояснень
позивачки в судовому засіданні апеляційного суду вбачається,  що на підставі цієї угоди адвокат ОСОБА_5
представляв її інтереси як по даній справі,
так і при розгляді справи цим же судом за її позовом до відповідачів про
усунення останніх від спадщини та визнання за нею права власності на спадкове
майно. З врахуванням наведених обставин суд правильно задовольнив лише частково
вимоги позивачки про стягнення витрат на оплату юридичної допомоги та судового
збору.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308, 309,  316 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відхилити,  а
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 травня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.