Справа № 22-ц- 3497 / 2007 року                                             Головуючий
І інстанції - Тарасенко
трудове                                                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 липня 2007року колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді
- Ситнік О.М., Суддів - Івах А.П.,

Кружиліної О.
А.,

при
секретарі - Білицькій Ю. Є. розглянувши у відкритому судовому засідання в залі
суду в місті Харкові справу за

апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Красноградського районного суду Харківської
області від 08 травня 2007 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Надія» про стягнення недонарахованої заробітної
плати,

ВСТАНОВИЛА:

09 листопада 2006 року позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив стягнути з відповідача недонараховану заробітну плату.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з
04.04.2003 року по 04.08.2006 року він працював у відповідача охоронцем, в
місяць відробляв 10 змін по 24 години, заробітну плату отримував в мінімальному
розмірі. Пізніше йому стало відомо, що заробітна плата виплачувалася лише за
160 годин, відповідач щомісячно недоплачував заробітну плату, не нараховував її
за нічні, святкові та вихідні дні.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської
області від 08 травня 2007року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду від 08 травня 2007 року скасувати та справу
направити на новий розгляд.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт
посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції,
вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, на підтвердження тих
обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

З таким
висновком суду судова колегія погоджується з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції
забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та
доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з
'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Як убачається з матеріалів справи, 07.04.2003 року
позивача було прийнято на роботу в ТОВ «Надія» охоронцем з оплатою відповідно
до штатного розкладу в розмірі мінімальної заробітної плати, 28.05.2006 року
звільнено за станом здоров 'я.

За положеннями ст..
95 КЗпП України мінімальною заробітною платою є законодавчо встановлений
розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може
провадитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці
(обсяг роботи). До мінімальної заробітної плати не включаються доплати,
надбавки, заохочування та компенсаційні виплати.

Судова колегія вважає, що судом вірно встановлено та
підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивачу заробітна плата
нараховувалася щомісячно у відповідності з існуючою на той час мінімальною
заробітною платою та відпрацьованим ним часом з урахуванням нічних годин,
святкових днів та індексацією, за 2004-2005 роки у позивача надурочних часів
щомісячно не було.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне
судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на
підставі наданих доказів.

При розгляді справи позивачем не надано доказів, я,кі б
свідчили, що ОСОБА_1
працював в ТОВ «Надія» на посаді охоронця за почерговим цілодобовим
графіком роботи, тобто по 24 години, і відповідач не донараховував йому
заробітну плату за надурочні часи та святкові дні..

Судова колегія вважає, що позивач не довів
переконливості, не підтвердив фактичними даними ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Вирішуючи даний
спір, суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм
правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення суду грунтується на достатньо повно встановлених
обставинах справи та відповідає вимогам cm. 213 ЦПК України.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи не є суттєвими, підстави для
скасування чи зміни рішення відсутні.

Згідно з ч. 1 cm.
308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307,
308, 313, 314, ,317,319 ЦП
К України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Красноградського районного суду Харківської області від 08 травня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції
може бути подана безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців
з дня набрання нею законної сили.