АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД  ДОНЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27
квітня 2007 року                                                                                           м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С.,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,
-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
фінансів України,  Державного
казначейства України,  Одеського
обласного управління юстиції та Територіального управління державної судової
адміністрації України в Одеській області про стягнення компенсації за невикористане
службове обмундирування,  за касаційною
скаргою Державного казначейства України на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 29 липня 2005р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня
2005р.,

встановила:

У квітні
2005р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства фінансів
України,  Державного казначейства
України,  Одеського обласного управління
юстиції та Територіального управління державної судової адміністрації України в
Одеській області про стягнення компенсації за невикористане службове
обмундирування.

Посилався
на те,  що він працював суддею
Комінтернівського районного суду Одеської області до 19 серпня 2004р.
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 24 червня 2004р. та наказу
регіонального управління Державної судової адміністрації України від 17 серпня
2004р. було прийнято його відставку та він був звільнений з посади. В період з
1999р. по 2004р. відповідачі повинні були забезпечити його службовим
обмундируванням за нормами,  визначеними
постановою   Кабінету  Міністрів
України  №1677   від
19.03.1994р. „Про норми

Справа
№33-ц - 243кс/ 2007р.                                                       Категорія
ЦП 1

Головуючий у
першій інстанції Оніщук М.І.

Доповідач
Краснощокова Н.С.

забезпечення       службовим обмундируванням    суддів
України"  та     наказом Міністерства  юстиції
України від 22.04.1994р. „Про затвердження положення Про порядок
одержання,  обліку,  видачі та носіння службового обмундирування
суддів   України".   Тому
просив   стягнути   компенсацію
вартості   невиданого службового
обмундирування в сумі 5762 грн.

Рішенням
Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2005р. позов задоволено
частково. Стягнуто з Міністерства фінансів України,  шляхом списання коштів з розрахункового
рахунку Державного казначейства України на користь ОСОБА_1. 2967грн.
компенсації за невикористане службове обмундирування за період з 1999р. по
2000р. та за період з 20.03.2002р. по 19.08.2004р.,  в решті позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2005р. були частково задоволені апеляційні
скарги Державного казначейства України та Міністерства фінансів України,  рішення Печерського районного суду м. Києва
від 29 липня 2005р. в частині суми,
стягнутої на користь ОСОБА_1. змінено,
зменшено розмір стягнутої компенсації до 2809 грн.,  в іншій частині рішення залишено без зміни.

У
касаційній скарзі Державне казначейство України просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення,  яким відмовити у позові до Державного
казначейства у повному обсязі,
посилаючись на порушення судоми вимог матеріального і процесуального
права.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини,  що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судових
рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької*
області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1    відхилити. Рішення   Печерського
районного суду м. Києва від 29 липня 2005р.   та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25
жовтня 2005р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.