АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

"12"
червня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

головуючого -
Парандюк Т.С.

суддів - Храпак Н.М. ,  Бахметова В.Х.

при секретарі -
Жовняревич Т.М.

з участю -
позивача ОСОБА_1,     його представника
ОСОБА_2 та

представника
відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М. Тернополі цивільну справу

за    апеляційною    скаргою
ОСОБА_1   на   рішення

Зборівського
районного суду від 2 квітня 2007 року по цивільній справі за

позовом        ОСОБА_1        до        колективного

сільськогосопдарського     підприємства     "Верховина"      про
стягнення

компенсації
втрати  частини заробітної плати,   в
зв"язку з  порушенням

термінів її
виплати,

встановила:

в січні
2007 року позивач звернувся в суд з позовом до колективного
сільськогосподарського підприємства "Верховина" про стягнення
компенсації втрати частини заробітної плати,
в зв"язку з порушенням термінів її виплати,  посилаючись на те,  що відповідач при наявній у нього
заборгованості по заробітній платі не нарахував і не виплатив компенсацію
втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати
в сумі 4182, 69 грн. за період з 1 січня 1998 року по березень 2000 року.

Рішенням
Зборівського районного суду від 2 квітня 2007 року в позові ОСОБА_1 до
колективного сільськогосопдарського підприємства "Верховина" про
стягнення компенсації втрати частини заробітної плати,  в зв"язку з порушенням термінів її
виплати відмовлено,  в зв"язку з
його необґрунтованістю та пропуском строку звернення до суду.

Справа № 22а -535
Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.

Категорія
39
І Доповідач Храпак Н.М.

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким задоволити його позовні
вимоги,  посилаючись на те,  що рішення винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Під час
розгляду справи в апеляційному суді апелянт та його представник підтримали
апеляційну скаргу,  а представник
відповідача не визнала апеляційної скарги.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  обговоривши доводи скарги та первіривши
матеріали справи,  заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  колегія суддів прийшла до висновку,  що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи
в позові ОСОБА_1 в зв"язку з його необґрунтованістю,  суд виходив з того,  що згідно
ст. 3 КЗпП України та  ст. 19
Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" трудові
відносини членів колективного сільськогосподарського підприємства регулюються
зазначеним законом та статутом підприємства,
а статутом КСП "Верховина" не передбачено стягнення
компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням
термінів її виплати.

Проте,  колегія суддів з даним висновком погодитись
не може і вважає його неправильним з слідуючих мотивів.

З матеріалів
справи вбачається,  що позивачу ОСОБА_1 в
період -грудня 1997 року по березень 2000 року несвоєчасно виплачувалася
заробітна плата,  в зв"язку з чим
виникла заборгованість в розмірі 3614, 15 грн.,
яку було виплачено згідно виконавчого листа,  виданого на підставі рішення Зборівського
районного суду від 30 травня 2006 року,
в жовтні 200*6 року.

Згідно  ст. 34 Закону України "Про оплату
праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у
зв"язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку,  встановленому чинним законодавством.

У
відповідності до  ст. 1 Положення про
порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв"язку
з порушенням термінів її виплати,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997
року № Г427,  дія цього Положення
поширюється на підприємства,  установи та
організації усіх форм власності і господарювання і

4

застосовується
в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати заробітної плати,  у тому числі з вини власника або
уповноваженого ним органу (особи),  крім
вини самого працівника.

Тому,  колегія суддів вважає,  що виникло в позивача право на отримання
компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням
термінів її виплати.

Проте,  згідно
ст. 233 КЗпП України,  яка була
чинною саме в такій редакції на час виниклих правовідносин,  тобто до 2 серпня 2001 року,  працівник міг звернутися з заявою про
вирішення трудового спору безпосердньо до районного (міського) суду в
тримісячний строк з дня,  коли він
дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Судом
встановлено,  що позивачем без поважних
причини був пропущений тримісячний строк звернення до суду з вимогою про
стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з
порушенням термінів її виплати,  оскільки
позивач знав про порушене його право ще з 2000 року,  що і підтвердив в судовому засіданні.

Враховуючи
вищенаведене,  колегія суддів,  прийшла до висновку,  що постановлене судом рішення відповідає
вимогам закону і зібраним по справі доказам,
а тому підстав для його скасування не вбачає,  однак вважає за доцільне виключити з
мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання суду на необґрунтованість
позовних вимог,  виходячи з
вищевикладеного.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія суддів:

ухвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Зборівського районного суду від 2 квітня 2007 року залишити без змін.

Виключити
з мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання суду на
необґрунтованість позовних вимог.

Ухвала
апеляційного суду Тернопільської області набирає чинності з моменту
проголошення,  однак може бути оскаржена
в касаційному порядку

5

безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу проголошення ухвали
апеляційного суду.