22-к-2633/07                                                            Головуючий
в І інстанції: Ромахов В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року                                                                       м.
Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

Головуючого:
Горелкіної Н.А.

Суддів:   Слободянюк С.В., Матвєєвої О.А.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваської
дільниці Докучаєвського управління по газопостачанню та газифікації відкритого
акціонерного товариства «Донецькоблгаз» про визнання незаконними дій посадових
осіб відповідача, відновлення порушеного права та відшкодування моральної шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької
області від 17 жовтня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 19 серпня 2004 року, -

встановила:

В
березні 2002 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до
відповідача. На обґрунтування позову посилалась на те, що на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом після смерті батьків, їй залежить АДРЕСА_1 і
який обладнаний системою газопостачання. За весь час користування послугами
відповідача по газопостачанню ніяких претензій з боку останнього не виникало.
19 лютого 2002 року їй стало відомо про те, що 18 лютого 2002 року контролерами
відповідача було складено акт про порушення Правил користування газом в побуті,
але копію цього акту їй відмовилися надати. 20 лютого 2002 року вона
ознайомилася зі змістом цього акту, де було вказано, що контролери відповідача
в її відсутності через відкриті двері зайшли в будинок і виявили, що
обігрівальний котел, який стояв на обліку як відключений, працював шляхом
підключення його гумовим шлангом до газової колонки. 21 лютого 2002 року їй у
будинок припинили

газопостачання
шляхом відключення газопроводу. Позивачка вважала, що дії посадових осіб
відповідача є незаконними, оскільки акт було складено в її відсутності і
відносно померлої матері, копія акту їй не вручалась і тому вона була
позбавлена можливості належним чином оскаржити його, вона самовільно не використовувала
газ, тому що котел працював на твердому пальному, а за таких обставин
відповідач не мав права припиняти газопостачання. З урахуванням цих доводів
позивачка просила суд визнати вищевказані дії контролерів відповідача
незаконними та зобов'язати відповідача відновити газопостачання в її будинок.
Крім того, вважала, що діями відповідача їй була спричинена моральна шкода,
оскільки з-за відключення газу вона не могла користуватися гарячою водою для
побутових потреб, вона була скривджена перед односільчанами, переживала, що
відбилося на її стані здоров'я. В відшкодування моральної шкоди позивачка
просила стягнути з відповідача 2000 грн.

Рішенням
Волноваського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2003 року та
додатковим рішенням від 15 липня 2004 року позов був задоволений частково, дії
контролерів відповідача по складанню акту від 18 лютого 2002 року визнані
незаконними. Відповідач зобов'язаний відновити газопостачання у будинок
позивачки, з нього на користь позивачки були стягнуті витрати за надання
юридичної допомоги в сумі 300 грн. та сплаті держмита в сумі 8,5 грн. В решті в
задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2004 року рішення суду першої
інстанції змінено. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства
«Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 в відшкодування витрат за надання юридичної
допомоги 300 грн. та по оплаті держмита у сумі 8,5 грн., а всього 308,5 грн.. В
останній частині рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судових рішень в зв'язку з
порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов"язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2003 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.