Справа
№22-ц-921 2007 р.                            Головуючий
у 1-ій інстанції ПрокудінаН.Г.
22                                                          Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого -
Попруги С. В.

суддів - Гагіна
М. В.,  Кононенко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання - Назарової О.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
позивача ОСОБА_1,  представників позивача
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  представника відповідача Сумського обласного
управління Державного казначейства України - ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне
рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України,  Сумського обласного управління Державного
казначейства України

про
відшкодування моральної шкоди,  завданої
незаконним рішенням суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування
моральної шкоди,  завданої незаконним
рішенням суду,  посилаючись на те,  що постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 17 лютого 2005 року він був незаконно поміщений у закрите відділення
медичного закладу - Сумської обласної психіатричної лікарні № 2 для проведення
стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

У
зазначеному медичному закладі він перебував в період з 17 лютого 2005 року по
25 лютого 2005 року.

Ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 22 березня 2005 року вищевказана
постанова була скасована як незаконна.

Посилаючись
на те,  що незаконним рішенням суду були
істотно порушені його права та інтереси,
йому заподіяно моральної шкоди ,
ОСОБА_1 просив 50 000 грн. на її відшкодування.

Заочним
рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2007 року стягнуто з
Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 20 000 грн. моральної
шкоди,  завданої незаконним рішенням суду
з рахунку,  спеціально обумовленого на
дані цілі.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 12 червня 2007 року та ухвалити нове рішення,  яким стягнути з Державного казначейства
України на його користь 100 000 грн. моральної шкоди,  а також понесені ним судові витрати.

Зазначає,  що рішення суду є
незаконним,  необгрунтованим та
необ'єктивним.

При
цьому посилається на те,  що при
ухваленні рішення про відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.
судом не в повній мірі враховано ступінь моральних страждань,  понесених ним внаслідок незаконного його
затримання та тримання в психіатричній лікарні. Зазначає,  що оцінює розмір моральної шкоди,  завданої йому діями службових осіб органу
досудового слідства,  прокуратури та
суду,  в 100 000 грн.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги,  вважає за необхідне задовольнити
її частково.

Судом
першої інстанції встановлено,  що на
виконання постанови Зарічного районного суду м.
Суми від 17 лютого 2005 року по справі № 9-123/2005 позивач був
поміщений у закрите відділення медичного закладу - Сумської обласної
психіатричної лікарні № 2 для проведення стаціонарної судово-психіатричної
експертизи,  де перебував в період з 17
лютого 2005 року по 25 лютого 2005 року.

Ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 22 березня 2005 року постанова Зарічного
районного суду м.  Суми від 17 лютого
2005 року була скасована як незаконна у зв'язку з істотним порушенням норм КПК
України,  а справа повернута на новий
розгляд.

Постановою
Зарічного районного суду м.  Суми від 18
квітня 2005 року в задоволенні подання заступника начальника СВ Зарічного ВМ
СМВ УМВС України в Сумській області про поміщення ОСОБА_1 до стаціонарного
закладу Сумської обласної психіатричної лікарні № 2 відмовлено в зв'язку з
необґрунтованістю.

Задовольняючи
вимоги заявника,  суд виходив з
того,  що незаконним рішенням суду та
поміщенням ОСОБА_5 до психіатричної лікарні останньому заподіяно моральної
шкоди,  розмір відшкодування якої з
урахуванням характеру,  обсягу заподіяних
страждань,  їх тривалості та інших
обставин має становити 20 000 гривень.

Проте з таким
висновком суду цілком погодитися не можна з таких підстав.

Згідно з
пунктом 1 статті 1 ,  пунктом 5 статті 3
Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду» підлягає
відшкодуванню шкода,  завдана
громадянинові внаслідок незаконного засудження,
незаконного взяття і тримання під вартою,  незаконного проведення в ході розслідування
чи судового розгляду кримінальної справи обшуку,  виїмки,
незаконного накладення арешту на майно,
незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних
дій,  що обмежують права громадян. У
наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується
моральна шкода.

Відповідно
до частин 2,  3 статті 13 названого вище
Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в
межах,  встановлених цивільним
законодавством.  Відшкодування моральної
шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться,  виходячи з розміру не менше одного
мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством
чи судом.

Таким
чином,  у вищезазначеному Законі
передбачено,  що розмір відшкодування
моральної шкоди повинен визначатися та обґрунтовуватися судом із урахуванням
мінімального розміру заробітної плати,
однак цих вимог суд не дотримався.

Зважаючи
на те,  що обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та всебічно,
однак неправильно застосовано норми матеріального права,  колегія суддів

апеляційного суду вважає за необхідне відповідно до вимог ч.3  ст. 3ОЗ,
п.4 ч.1  ст. 309 ЦПК України вийти
за межі апеляційної скарги та змінити ухвалене у справі судове рішення.

Статтею
76 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» в редакції,  чинній на день ухвалення судового
рішення,  розмір мінімальної заробітної
плати з 1 липня 2007 року становить 440 гривень.

З огляду
на період перебування ОСОБА_6 у стаціонарному закладі Сумської обласної
психіатричної лікарні № 2 (8 діб),
розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим 125 грн. 71
коп. (440 грн. : 28 днів х 8 днів) ; однак зважаючи на те,  що при винесенні постанови про поміщення
ОСОБА_1 в психіатричну лікарню були грубо порушені вимоги  ст.
ст. .45,  165-2 ч.5,  205 ч.1 КПК України,  що пережитий нервовий стрес негативно вплинув
на стан його здоров'я,  він також зазнав
інших негативних впливів унаслідок винесення судом незаконного рішення,  відшкодування моральної шкоди слід встановити
в розмірі 2 000 гривень.

За таких
обставин,  ухвалене у справі судове
рішення підлягає зміні в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди
з підстав,  передбачених пунктом 4
частини 1 статті 309 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  п.4 ч.1  ст.
309,   ст.  313,
ч.2  ст.  314,
316,  317,  319 ЦПК України судова колегія судової
палати,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Зарічного районного суду м.  Суми від 12
червня 2007 року змінити.

Стягнути
з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.