УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2 серпня 2007
року

Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого -
Демковича Ю.Й.

суддів - Гурзеля
І.В.,  Шевчук Г.М.

при секретарі -
Любчик Л.В.

з участю-   представника апелянта

ОСОБА_1,  ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Теребовлянського районного суду від 23 травня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,  -

встановила:

В квітні
2007 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів
мотивуючи тим,  що ОСОБА_3,  який є батьком їх дочки ОСОБА_4 1997 року
народження,  не надає коштів на її
утримання,  просила стягувати з
відповідача аліменти на дочку по 300 грн. щомісячно.

Рішенням
Теребовлянського районного суду від 23 травня 2007 року позов задоволено
частково.

Стягнуто
з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,  в розмірі 250 грн. щомісячно починаючи з
26.04.2007 року і до досягнення повноліття.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та постановити нове
рішення,  яким зменшити сплату аліментів
до 100 грн. щомісячно,  посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права.

Представник
апелянта вимоги апеляції підтримав в межах доводів зазначених в апеляційній
скарзі.

ОСОБА_5
просить апеляційну скаргу відхилити. Врахувати що вона ніде не працює,  ОСОБА_3 на протязі року тільки двічі надавав
її кошти на дитину в незначних сумах.

Розглянувши
справу,  перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  заслухавши пояснення учасників апеляційного
розгляду справи,  колегія вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_3 до задоволення
не підлягає.

Справа
№22а-709                                                  Головуючий
у 1 інстанції- МакарикВ.Я.

Категорія-  36                                                                         Доповідач
- Гурзель І.В.

Судом першої інстанції встановлено,
що дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
народилася від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Дитина
ОСОБА_4 проживає з матірю ОСОБА_2 в с. Довге,
Теребовлянського району Тернопільської області.

Місце
проживання відповідача ОСОБА_3 - с. Буданів,
Теребовлянського району. Судом визначено розмір аліментів з батька
ОСОБА_3 на дочку в розмірі 250 гр. щомісячно.

З таким
висновком суду першої інстанції слід погодитись. Так згідно  ст.
182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує; стан
здоров"я та матеріальне становище дитини,
стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів,  наявність у платника аліментів інших
дітей,  непрацездатних чоловіка,  дружини,
батьків,  дочки,  сина,
інші обставини,  що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,  ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку,  за винятком
випадків,  передбачених  ст.
184 цього Кодексу.

Згідно  ст. 184 СК України якщо платник аліментів має
нерегулярний,  мінливий дохід,  частину доходу одержує в натурі,  а також за наявності інших обставин,  що мають істотне значення,  суд за заявою платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи
розмір аліментів,  які підлягають
стягненню з відповідача судом першої інстанції було враховано зазначені вимоги
закону,  а також ті обставини,  на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі як на підставу зменшення присуджених аліментів,  зокрема враховано ту обставину що він не
працює.

У
відповідності до  ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_3
не представив суду жодних доказів про те що він не взмозі сплачувати аліменти в
сумі визначеній в позовній заяві. Та обставина що він не працює не означає що
він не має іншого доходу для проживання. Так
ст.  62 Закону "Про державний
бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року передбачено прожитковий
мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 595 гр.. 30% від цієї суми
становитиме 178, 5 гр.,  а враховуючи що
мама дитини теж не працює то визначений законом прожитковий мінімум дитині
повинні забезпечити обоє батьків. Визначена судом сума в 250 гр. наближена до
долі кожного з батьків які вони повинні виділяти для утримання дитини і для її
нормального забезпечення.

Таким
чином,  колегія вважає,  що рішення суду ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,  і
підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись  ст.
ст. 3074.1 п.1; 308; 313; 315; 319; 324; 325 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Теребовлянського районного суду від 23 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.