Справа №22-ц-2394/07p.                                      Головуючий
Категорія : відшкодування
шкоди.                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18   квітня   2007   року   судова
колегія   судової   палати
у   цивільних   справах

апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого     -
Ізмайлової Г.Н.

суддів                         -
Івах А.П.,
Шевченко Н.Ф.

при
секретарі    -
Білицькій Ю Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського
міськрайонного суду Харківської області від 19 березня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайського державного підприємства
«Хімпром» про відшкодування моральної шкоди за порушення відповідачем трудового
законодавства, -

ВСТАНОВИЛА:

24 січня 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до Первомайського державного підприємства
«Хімпром» про відшкодування моральної шкоди за порушення відповідачем трудового
законодавства, посилаючись на те, що вона працювала на цьому підприємстві з 1994 року по 2003 рік. Починаючи з
1996 року по 1997 рік підприємство
систематично затримувало виплату заробітної плати, чим порушувало вимоги ст. 115 КЗпП України.
Вона була вимушена звернутися до суду

Рішенням Первомайського міського суду Харківської області
від 18.11.98р. з ДП «Хімпром» було стягнуто заборгованість по нарахованій, але
не виплаченій зарплаті у сумі 1910 грн. 15.01.03р. позивачка звільнилася.

24.01.06р. судовим наказом Первомайського міськрайонного
суду Харківської області було стягнуто з підприємства-боржника на її користь
решту заборгованості по зарплаті за 2,5
роки з компенсаційними виплатами всього у сумі 3399,29 грн. Моральна
шкода позивачкою оцінена у 10000
грн. і полягає у тому, що не отримання зарплати призвело до утворення
заборгованості з комунальних послуг та до погіршення її фізичного та
психологічного стану.

Представник відповідача повністю заперечує проти позову
посилаючись на те, що позивачка пропустила строк позовної давності для подачі
позову про відшкодування моральної шкоди. ДП «Хімпром» не несе відповідальності
за невиплату зарплати, оскільки за рішенням суду вона вже стягнута, ОСОБА_1
отримала всі грошові кошти належні їй від підприємства

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської
області від 19 березня 2007 року в позові
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої
інстанції від 19.03.07р. скасувати, як постановлене з порушенням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу,
що з'явилися до суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до наступного:

По
справі достовірно встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах На
підставі  наказу №2-к від    02
січня  1994 року позивачка ОСОБА_1
була прийнята  контролером   1-го
класу  в  цех №903
Первомайського  ДП  «Хімпром»
та звільнена з підприємства 15 січня 2003 року на підставі наказу №11
від тієї ж дати.

2

У період 1997-1998
року у відповідача перед ОСОБА_1 виникла заборгованість по заробітній
платі.

На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 15
січня 2003 року з
ДП «Хімпром» на користь позивачки було стягнуто заборгованість по нарахованій,
але не виплаченій заробітній платі в сумі 1910
грн.

Після звільнення ОСОБА_1 з підприємства в січні 2003 року у ДП
«Хімпром» залишилася перед останньою заборгованість по заробітній платі : за два з
половиною роки у розмірі 3399
грн. 29 коп.
Вказану суму заробітної плати на підставі судового наказу Первомайського міськрайонного
суду Харківської області від 24
січня

2006           року було
стягнуто з відповідача на користь позивача (а.с. 11)

В лютому 2006
року ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 3399 грн. 29 коп. була
перерахована в збербанк на її особистий рахунок.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно
визнав юридичну природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами і
закон, який їх регулює.

Висновок суду першої інстанції щодо необхідності
застосування строку позовної давності до позовних вимог. ОСОБА_1 та відмовлення
останній в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди грунтується на
досліджених у судовому засіданні доказах в їх сукупності та відповідає вимогам
ст.ст.57, 59, 64, 67 ЦПК України, ст. 256 ЦК України, ст. 237' КЗпП України.

Згідно ст. 256
ЦК України позовна давність -
це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Вимогами ст. 258
ЦК України передбачається, що для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна давність.

Для звернення з вимогами про відшкодування моральної
шкоди, передбаченої вимогами ст. 237'
КЗпП України встановлено тримісячний строк.

Сукупність приведених обставин говорить про те, що суд
першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Виходячи з вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Судова колегія підстав для задоволення апеляційної
скарги, скасування або зміни рішення суду не находить.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст.307, ст.308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 березня 2007      року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили після її проголошення, але протягом 2-х місяців може
бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.