Справа № 33-ц- 446/07                                           Головуючий
у першій інстанції- Німко Н.П.
-   33                                                          Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
вересня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Завидовської -
Марчук О.Г.,  Стрільчука В.А.,  Русинчука М. М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за
позовомОСОБА_1 до Бережанської міської ради,
Бережанського районного центру Державного кадастру про визнання
незаконним рішення Бережанської міської ради № 393 від 30 грудня 2003 року та
зобов'язання Бережанської міської ради та Бережанського районного центру
Державного кадастру виготовити проект відведення земельної ділянки та прийняття
рішення про виділ земельної ділянки ОСОБА_1.
та ОСОБА_2  з урахуванням висновку
судово-земельної експертизи №1218 від 6.12.2002 року за касаційною скаргою
позивача ОСОБА_1  на рішення
Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18 серпня 2005 року,

встановила:

В квітні
2004 року позивачка звернулася в суд з вказаними позовними вимогами посилаючись
на те,  що рішенням Бережанської міської
ради № 393 від ЗО грудня 2003 року передано у власність ОСОБА_2 ,  яка проживає по сусідству,  частину її земельної ділянки.

Рішенням
Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2005 року
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18
серпня 2005 року,  в позові відмовлено.

У
касаційній скарзі позивач просить скасувати вказані судові рішення та
постановити нове рішення,  яким
задоволити її позовні вимоги,
посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи
та порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

2

Судом першої інстанції
встановлено,  що ОСОБА_1  та ОСОБА_2.
проживають по сусідству по вул.
Гайова в м.  Бережани та є
забудовниками жилих будинків,  для
будівництва яких кожному з них були надані земельні ділянки площею 600
кв.м.  Рішенням Бережанської міської ради
№ 393 від 30 грудня 2003 року на підставі фактичного користування земельними
ділянками та з урахуванням судово-земельної експертизи №1218 від 6.12.2002 року
було передано у приватну власність для обслуговування житлового будинку й
садівництва,  а також в оренду для
обслуговування господарських будівель земельні ділянки ОСОБА_1.  та ОСОБА_2 загальною площею 2624 кв.м.  та 2383 кв.м.
відповідно.

Спірна
частина земельної ділянки розміром 99, 9 кв.м.
ніколи не була у користуванні ОСОБА_1,
а тому місцева рада правомірно на виконання рішення Бережанського
районного суду від 2 квітня 2003 року надала цю спірну ділянку ОСОБА_2  з урахуванням,  як вказано у рішенні суду,  фактичного землекористування сторін (
ОСОБА_1  і ОСОБА_2 ).

За таких
обставин суд першої інстанції підставно відмовив у позові,  а суд апеляційної інстанції обґрунтовано
залишив це оскаржуване рішення без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно
зі  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального і процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведенні в
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18 серпня 2005 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.