Справа
№2-3-816107
11 грудня 2007 року  Центральний районний суд м.  Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Іваницькій
А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Адміністрації
Центрального району виконкому Миколаївської міської ради про визнання права
власності на самочинні будівлі, -
Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в
якому просили визнати за ОСОБА_1ОСОБА_2, ОСОБА_4. право власності на самочинно
переплановані нежитлові приміщення магазину промислових товарів а саме: літ.
«А», загальною площею 94, 0 кв.м., основною площею 48, 1 кв.м., по 15 частині
за кожним, що розташований за адресою АДРЕСА_1Позивач ОСОБА_3 просила визнати
за собою право власності на 25 частин вищевказаних самочинно перепланованих
нежитлових приміщень.
Позивачі у судове засідання не з'явились, надали до суду
заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, вимоги позову підтримали
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлялась, причини неявки суду невідомі.
Суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін,
оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.
Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти
та відповідні їм правовідносини.
На підставі рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 23 жовтня 2006 року позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 належить
АДРЕСА_1по 15 частині кожному. 25 частин спірної квартири належить ОСОБА_3
Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради
від 25.09.2007 року житлове приміщення АДРЕСА_1переведені у нежитлові
приміщення для розміщення магазину промислових товарів.

Позивачем своєю працею й за свої особисті кошти без
відповідного дозволу й належно затвердженого проекту було самовільно
переплановано нежитлові приміщення магазину промислових товарів.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст. 376 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про власність», суд
дійшов висновку, що позивачі самочинно перепланувавши нежитлове приміщення, не
порушили прав інших осіб, проводили будівництво за свої кошти й на придбані
ними матеріали.

У зв'язку із зазначеним, позов підлягає задоволенню. За
позивачами слід визнати право власності на вказаний об'єкт будівництва.

Згідно ст. 88 ЦПК України,
судовий збір сплачено при подачі позову.

Керуючись ст. 14, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4право власності на
1/5 частину за кожним самочинно перепланованих нежитлових приміщень магазину
промислових товарів а саме: літ. «А», загальною площею 94, 0 кв.м., основною
площею 48, 1 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 25 частини
самочинно перепланованих нежитлових приміщень магазину промислових товарів а
саме: літ. «А», загальною площею 94, 0 кв.м., основною площею 48, 1 кв.м., що
розташований за адресою АДРЕСА_1

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
відповідачем до Центрального районного суд м. Миколаєва протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене
позивачем через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі
заяви з надісланням особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної
інстанції.