Справа № 22ц-11 231/2007р. Головуючий в 1-й інстанції-
Категорія - 21 (4) Демиденко Ю.Ю.
Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня 12 дня колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі: головуючого - МИХАЙЛІВ Л.В.,

суддів - КАРНАУХ В.В., ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є., при секретарі -ЧУБІНІЙ А.В.,

за участю : представника Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Кривому Розі - Бершадської Людмили Станіславівни, представника відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - Шаніної Ірини Володимирівни

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Кривому Розі, відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

02.12.2005року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Кривому Розі( далі - Відділення Фонду) про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю чоловіка та батька ОСОБА_4 в результаті нещасного випадку на виробництві.

14.03.2006 року з позовом про відшкодування моральної шкоди також звернулася ОСОБА_3, позивачі подали додаткову позовну заяву, в якій просили стягнути на їх користь з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Кривому Розі в рахунок відшкодування моральної шкоди по 70 000 грн. кожній та з відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»( далі- ВАТ «КЗРК») також по 70 000

грн.

На підтвердження своїх позовних вимог вказали, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 є дружиною та донькою, а ОСОБА_3 - падчеркою ОСОБА_4, який загинув 05.05.2005 року внаслідок нещасного випадку на виробництві на шахті ім. Леніна ВАТ «КЗРК». Смерть ОСОБА_4, що сталася з вини підприємства - ВАТ «КЗРК», яке не забезпечило безпечні умови праці, стала для них потрясінням, великим ударом, оскільки були з ним дуже близькі.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, , ОСОБА_3 до Відділення Фонду, ВАТ «КЗРК» відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 витрати на

інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 50 коп. з кожного в дохід держави.

Позивачі подали апеляційну скаргу на рішення суду, в якій ставлять питання про його скасування та постановления нового рішення про задоволення позовних вимог, оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції не застосовано закон, який необхідно застосувати до вказаних правовідносин - Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності", який діяв на час нещасного випадку, та необхідно застосувати положення ст. 1168 Цивільного кодексу України, рішення районного суду не відповідає рішенню Конституційного Суду України від 27.01.2004 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При постановленні рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділення Фонду, ВАТ «КЗРК» суд виходив з тих обставин, що положенням ст.ст. 21, 28, 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності" передбачено відшкодування моральної шкоди самому потерпілому, а члени сім'ї мають право на одноразову допомогу, а не моральну шкоду, ст. 1168 ЦК України не регулює вказані спірні правовідносини, не стосується вимог про стягнення моральної шкоди членам сім'ї загиблого на виробництві.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками .

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті нещасного випадку на підприємстві, про що складений акт про нещасний випадок № 4 від 20 травня 2005 року ( а.с. 20). Загиблий є чоловіком та батьком позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а ОСОБА_3 є членом сім'ї загиблого, з яким проживала на момент смерті. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою з місця проживання (а.с.9, 10, 11).

Із змісту п.10 Акту № 4 від 20 травня 2005 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, вбачається, що службовими особами - гірничим майстром підземної дільниці, начальником підземної дільниці, заступником головного інженером шахти з виробництва, головним інженером шахти підприємства - порушено вимоги посадових інструкцій та не забезпечено дотримання робітниками виробничої, технологічної та трудової дисципліни, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що смерть ОСОБА_4 сталася внаслідок порушення підприємством - ВАТ «КЗРК» вимог законодавства про охорону праці, тобто з вини підприємства. Однак суд першої інстанції не з'ясував ці обставини, що мають значення для вирішення справи, та не надав їм належної оцінки.

При цьому суд обґрунтовано дійшов висновку, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності" не передбачено відшкодування моральної шкоди членам сім'ї потерпілого.

Однак судом першої інстанції не застосовано закон, що підлягає застосуванню до вказаних правовідносин.

Згідно положення ч.1 ст. 8 Цивільного Кодексу України ( 2003 p.), який діяв на момент виникнення правовідносин, якщо цивільні правовідносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні правовідносини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки спірні правовідносини не врегульовані спеціальною нормою, до таких правовідносин необхідно застосувати загальні положення цивільного законодавства щодо підстав відповідальності за завдану моральну шкоду.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкоди, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям( усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Внаслідок втрати батька та чоловіка, на утриманні якого позивачі фактично знаходилися та з яким були дуже близькі, погіршився стан дружини загиблого, позивачі пережили нервове потрясіння з його смертю, залишилися без його підтримки.

Таким чином, оскільки факт заподіяння моральної шкоди позивачам внаслідок загибелі на підприємстві ОСОБА_4 встановлений в судовому засіданні, наявність вини ВАТ «КЗРК» в нещасному випадку підтверджується матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що існують підстави для відшкодування моральної шкоди позивачам з боку підприємства.

Оскільки районним судом не в повному обсязі встановлені обставини, які мають значення для справи, та судом не застосовано норму, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, рішення підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

При визначенні суми відшкодування колегія суддів враховує характер і тривалість страждань кожного з позивачів, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, ступінь вини підприємства та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що підлягає стягненню з ВАТ «КЗРК» на користь дружини загиблого ОСОБА_1- 30 000 грн., на користь доньки - ОСОБА_2 - 30 000 грн., на користь ОСОБА_3 - 3 000 грн.

В задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст.309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2006 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 - 30 000 грн., на користь ОСОБА_2 - 30 000 грн., на користь ОСОБА_3 - 3 000 грн.

Стягнути на користь держави судовий збір - 25 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи -1 грн. 50 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути подана касаційна скарга до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.