Апеляційний суд Вінницької області
Ухвала

ІменемУкраїни

27 червня 2007 року колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі: Луценка В.В.,
Голембевської Л.М., Копаничук С.Г. відповідно до Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року розглянувши у відкритому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування завданої майнової
та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Житомирської області від 2 лютого 2005 року, -

Встановила:

В липні 2004 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулись до суду з позовом до
відповідачів про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, зазначивши, що
згідно сертифікатів вони являються власниками земельних паїв, які 25.03.2004
року працівниками Луганського районного відділу земельних ресурсів були виділені
їм в натурі в урочищі «Річечка» біля с Великий ліс, Лугинського району,
Житомирської області загальним розміром 6 га, з яких 0,40 га вони засіяли, а
5,60 га залишили під сінокіс.

Впродовж весни та літа 2004 року відповідачі незаконно на їх земельній
ділянці залишеній під сінокіс випасали власну домашню худобу чим заподіяли їм
матеріальні і моральні збитки.

Рішенням Лугинського районного суду, Житомирської області від 29.10.2004
року позовні вимоги позивачів задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з відповідачі 804 гривні 30 копійок
матеріальних збитків та 2400 гривень моральної шкоди.

В стягненні коштів позивачами за проведення оцінки заподіяної майнової
шкоди відмовлено.

Стягнуто з
відповідачів мито на користь держави.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 02.02.2005 року рішення
місцевого суду скасоване і ОСОБА_2. та ОСОБА_1. відмовлено в задоволенні
позовних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

В іншій
частині рішення районного суду залишено без змін.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. та ОСОБА_2. посилається на
порушення апеляційним судом норм матеріального права, в зв'язку з чим ставить
питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення
місцевого суду.

Колегія суддів розглянувши касаційну скаргу дійшла до висновку, що підстав
для скасування рішення апеляційного суду не вбачається, виходячи з наступного

________________________

Справа №33ц-323кс   2007 р.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи
нове рішення по справі апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що
відповідно до ч.1, 3 ст.125 ЗК України право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документів, що посвідчують право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації
забороняється.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на час розгляду
справи в суді належними землекористувачами або власниками земельної ділянки на
якій відповідачі випасали худобу не являлись і дана земельна ділянка за ними в
установленому законом порядку не зареєстрована. Цієї обставини не заперечують і
позивачі по справі.

За таких обставин апеляційний суд прийшов до правильного висновку про те,
що місцевим судом при розгляді справи були невірно застосовані норми
матеріального права, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскільки рішення апеляційного суду постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування
судова колегія не вбачає.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 342 ЦПК України судова колегія, -

Ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 2 лютого 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.