УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                               м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                      Фединяка
В.Д.,

суддів:                                                                 Пнівчук
О.В.,  Ясеновенко Л.В.,

секретаря                                                            Сем"янчук
С.Й.,

з участю
представників:   позивачки - ОСОБА_1,

відповідачки -
ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Надвірнянського районного суду від 11 травня 2007 року,  -

встановила:

У лютому
2007 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання
неправомірними дій відповідачки та з вимогою зобов'язати її вибачитись перед
позивачкою і стягнути 1650 грн. моральної шкоди,  посилаючись на те,  що ОСОБА_4,
звертаючись до суду у позовній заяві,
поширила неправдиві відомості щодо самовільного захоплення позивачкою
земельної ділянки. Позивачка зазначала,
що поширенням неправдивих відомостей їй заподіяно моральну шкоду,  тому просила задовольнити позов.

Рішенням
Надвірнянського районного суду від 11 травня 2007 року ОСОБА_3 відмовлено у
задоволенні позову.

Не
погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу,  в якій
ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення і направлення справи на
новий судовий розгляд,  вказуючи на
те,  що суд поверхово розглянув її позов
і не врахував відсутність її вини у заподіянні відповідачці матеріальної шкоди.

У
судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної
скарги,  просить задовольнити подану
скаргу.

Представник
відповідачки ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав,  вважає цю скаргу безпідставною.

Заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши письмові докази,
колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з
таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_3 у задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що не
підлягають спростуванню відомості,  які
викладені особою у позовній заяві,
оскільки такі відомості є способом захисту права,  яке особа вважає порушеним.

У
зв'язку з цим,  вини відповідача у заподіянні
позивачці моральної шкоди судом не встановлено.

Висновок суду
відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Справа
№22-ц-841/2007р.                                              Головуючий
у 1 інст. Мужик І.І.

Категорія
44                                                                     Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

2

За
змістом ст. ст. 277,  280 ЦК
України фізична особа,  особисті немайнові права
якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів сім"ї недостовірної інформації,  має право на відповідь,  а також на спростування цієї інформації.

Спростування
недостовірної інформації здійснюється особою,
яка поширила інформацію.

Якщо
фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано
майнової та моральної шкоди,  ця шкода
підлягає відшкодуванню.

Із
змісту позовної заяви ОСОБА_3 вбачається,
що позивачка оскаржує дії відповідачки щодо звернення останньої до суду
про відшкодування шкоди і зазначає,  що
ОСОБА_4 неправдиво стверджує про заподіяння їй позивачкою шкоди.

Колегія
суддів вважає,  що такі звернення чи
пояснення для вирішення спору про поновлення прав чи захист законних інтересів
або поновлення законності не є поширенням відомостей,  як це розуміється у ст. 277 ЦК України.

За таких
обставин,  відповідно ст. ст. 277,  280 ЦК
України,  суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку,
відмовивши ОСОБА_3 у задоволенні позову,
оскільки звертаючись до суду за захистом порушеного права,  відповідачка не мала наміру принизити
честь,  гідність позивачки і заподіяти їй
моральну шкоду.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильності висновків судді викладених в
оскаржуваному рішенні,  тому задоволенню
не підлягають.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає
оскаржуване рішення суду по суті правильним і таким,  що постановлене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення,  за доводами апеляційної карги не встановлено.

На
підставі наведеного,  керуючись ст. ст.
307,  308,  312-315,
317 ЦПК України,  колегія судців ,
-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити,  а рішення
Надвірнянського районного суду від 11 травня 2007 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного Суду України з часу набрання законної сили.