РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007 року                                                                                м.
Івано-Франківськ

Колегія судців судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                             Горблянського
Я.Д.,

суддів:                                                       Фединяка
В.Д., Соколовського В.М.,

секретаря                                                  Сем"янчук
С.Й.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні    справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Надвірнянського
районного суду від 06.03.2007 року, з участю: апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
позивачки ОСОБА_4

встановила:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про поділ житлові' квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 в
натурі між її власниками шляхом виділення їй у власність частину квартири, а
саме кімнату площею 16,6 кв.м та веранду площею 3,2кв.м, оскільки інші власники
квартири чинять їй перешкоди в користуванні даною квартирою.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 06.03.2007р.
позов ОСОБА_4 задоволено і виділено їй у власність кімнату площею 16,6 кв.м
вартістю 38562 грн., веранду площею 3,91м2 вартістю 9083грн, а всього на суму
47645грн., що становить 23% від загальної площі та вартості квартири.

ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виділено коридор площею
2,72м2 вартістю 6319 грн., кухню площею 18,9м2 вартістю 43905грн., кладовку площею 3,19м2
вартістю 7410грн., кімнату площею 19,76м2 вартістю 45902грн., кімнату площею
19,54м2 вартістю 45391грн., а всього на суму 159079грн., що становить 77% від
загальної вартості та площі квартири.

Стягнуто з відповідачів на користь позивачки грошову
компенсацію за різницю в частках в сумі 4036грн.

Зобов'язано сторін при розподілі квартири після отримання
дозволу на проведення ремонтно-будівельних робіт виконати переобладнання згідно
висновків будівельно-технічної експертизи. Стягнуто із сторін судовий збір на
користь держави.

На дане рішення ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали
апеляційну скаргу, в якій посилаються на те, що суд не врахував всі можливі
варіанти поділу квартири. Спірною кімнатою, яку виділили позивачці,
користувався їхній син, який є інвалідом і веранда служить йому вулицею.
Позивачка користувалася іншою кімнатою. Висновок експерта є неповним. Судом
ухвалено незаконне і необґрунтоване рішення без врахування їхніх інтересів.
Просять дане рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Апелянти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу,
просять дане рішення скасувати, оскільки суд не врахував інтереси сторін, що
їхній син інвалід, що син позивачки відмовляється з нею проживати і живе з
ними, що технічних умов для переобладнання з однієї квартири двох квартир
немає.

Справа № 22-ц-570/2007р.                   Головуючий
у І інстанції Грещук Р.П.

Категорія   5                                           Доповідач Горблянський
Я.Д.

2

Позивачка ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнала, просить
її відхилити, а ухвалене судом рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення,
а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонам згідно
свідоцтва від 19.05.1994р. на праві спільної сумісної власності належить
квартира в АДРЕСА_1.

Врахувавши те, що між сторонами виникають суперечки і
сварки щодо користування спірною квартирою, суд першої інстанції відповідно до
ч.1 ст.370 ЦК України виділив сторонам частки у спірній квартирі в натурі
згідно висновку будівельно-технічної експертизи. Однак до такого висновку суд
першої інстанції прийшов передчасно без врахування дійсних обставин справи.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.1995р. №20 „Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності, -квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю на вимогу учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як
окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному
випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири.

Як вбачається з висновку будівельно-технічної експертизи
можливий тільки один варіант поділу спірної квартири і то необхідно зробити
наступні переобладнання: демонтувати чотири дверні блоки, замурувати дверні
прорізи, переробити інженерні мережі (електропостачання, газопостачання), а
також прибудувати вхідну веранду та переобладнати існуючу веранду під кухню.

Під час розгляду справи сторонами проектно-кошторисна
документація не була представлена, оскільки вона відсутня. Дозвіл сторонам на переробку
інженерної мережі тобто електропостачання та газопостачання не надавався і
можливість такого переобладнання спеціалістами не розглядалася.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про власність"
власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому
майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не
суперечать закону. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх
прав.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його
права, хоч би ці порушення і не були позбавлені володіння, і відшкодування
завданих цим збитків (ст.48 Закону).

Колегією суддів встановлено, що позивачку ОСОБА_4 ніхто
не позбавляв права володіння і користування спірною квартирою, оскільки в ній
проживає позивачка з малолітнім сином, батьки та брат-інвалід.

Враховуючи вище наведене колегія суддів приходить до
висновку про неможливість виділу частини позивачці у спірній квартирі та поділу
цієї квартири на дві, оскільки такий поділ обмежить право на цю квартиру інших
співвласників квартири.

Оскільки між сторонами виник спір про користування
спірною квартирою то сторони, або одна з них вправі пред'явити позов про
встановлення порядку користування квартирою, тобто її приміщеннями.

Однак суд першої інстанції при ухваленні рішення та задовольняючи
позов вище наведені обставини не врахував. Тому дане рішення слід скасувати, а
позивачці у задоволенні позову відмовити.

На підставі ст. ст. 316,
317, 319, 321, 325, 364, 368, 369, 370, 391 ЦК України,

3

ст.  155 ЖК
України та керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Надвірнянського районного суду від 06 березня
2007 року скасувати. Ухвалити нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ житлової квартири, що знаходиться по
АДРЕСА_1 між власниками квартири шляхом виділення їй кімнати площею 16,6 кв.м
та веранди площею 3,2 кв.м відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.