УХВАЛА

Іменем   України

28   серпня
2007 року                      колегія
суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

Базовкіної Т.М., Галущенка О.І., Довжук Т.С.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства "Зернотрейд" про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам'янського міського суду Кіровоградської
області від 4 квітня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 18 вересня 2003 року,

встановила:

В липні
2002 р. ОСОБА_1 звернулися з позовом до закритого акціонерного товариства
"Зернотрейд" (далі - Товариство) про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням
Знам'янського міського суду Кіровоградської області від 4 квітня 2003 p., залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2003 р., в позові ОСОБА_1
відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати та направити справу
на новий розгляд, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення
норм матеріального й процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено, що ОСОБА_1 з 2 жовтня 2000 р. працювала на різних посадах в
Товаристві. Наказом № 54 від 4 липня 2002 р. її звільнено з роботи з посади
завідуючої лабораторії за прогул за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Відмовляючи
в позові, місцевий суд з урахуванням фактичних обставин справи, виходив з того,
що позивачка була відсутня на робочому місці без поважних причин більше трьох
годин протягом дня, а тому її звільнення з роботи за прогул на підставі п. 4
ст. 40 КЗпП України відповідає вимогам трудового законодавства.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його рішення без
змін.

Наведені у
касаційній скарзі доводи таких висновків не спростовують.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Справа № 33ц -
457 кс/07

Категорія: 02

Головуючий у
першій інстанції: Киселик С.А.

Суддя-доповідач:
Базовкіна Т.М.

Згідно ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалено з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України від 22 лютого 2007 р. № 697-V "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ", колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Знам'янського міського суду Кіровоградської області від 4 квітня 2003 року та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2003 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.