УХВАЛА

2007
року травня місяця 15 дня колегія суддів судової палати по цивільних справах

Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді                                    Любобратцевої
Н.І.,

Суддів                                                                      Чистякової
Т.І.

Даніла
Н.М.

При
секретарі                                              Сафіній
Ф.Ф.

За
участю предмтавника позивача, відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 ОСОБА_1,

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ЗАТ
„Санаторій ім. С.М.Кірова" до ЗАТ лікувально-оздоровчих установ профспілок
„Укрпрофоздоровниця", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання договорів купівлі-продажу недійсними, визнання права власності та
вселення,

за
апеляційними скаргами ЗАТ „Укрпрофоздоровниця", представника ОСОБА_4
-ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_1
на рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 20.02.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Закрите
акціонерне товариство „Санаторій імені C.M. Кірова"
звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу від 08 лютого 2002 року
недійсним, в наступному позовні вимоги були уточнені, у зв'язку з цим позов
було пред'явлено і до ЗАТ лікувально-оздоровчих установ профспілок
„Укрпрофоздоровниця", та залучені у якості співвідповідачів всі члени
сім'ї ОСОБА_1. Позов мотивований тим, що ЗАТ лікувально-оздоровчих установ
профспілок „Укрпрофоздоровниця" на підставі рішення Ялтинського міського
Виконавчого комітету від 15 травня 2004 року отримав у власність санаторій
імені C.M. Кірова, у тому числі і домоволодіння, розташовані за
АДРЕСА_1. При проведенні перевірки в серпні 2005 року виявилося, що ОСОБА_8,
колишній генеральний директор ДП «Ялтакурорт», а потім ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця», продав відповідачу ОСОБА_1 частину домоволодіння, яка
була позначена як квартира АДРЕСА_1. Позивач вважає, що ОСОБА_8 всупереч
наданих йому повноважень продати гуртожиток літер «А» будинку АДРЕСА_1, продав
частинами житловий будинок, зазначений під літером «Б», що розташований за тією
ж адресою. На думку позивача, ОСОБА_8 припустив помилку, діючи з боку продавця,
продавши житловий будинок під літером «Б», який розташований на території
санаторію, що суперечить основам законодавства України про охорону здоров'я.

Аналогічні
позовні вимоги пред'явлені до ОСОБА_5 та членам її родини з посиланням на ті ж
самі обставини. ОСОБА_5 була продана квартира під АДРЕСА_1.

Відповідачці
ОСОБА_9 була продана квартира АДРЕСА_1.

16
лютого 2007 року ухвалою Ялтинського міського суду всі провадження по цивільним
справам за № 2-754/07, 2-753/07, 2-733/07 були об'єднані в одне провадження під
№ 2-754/07.

Справа №
22-ц-3268/07                                 Головуючий
у першій інстанції

Шумов В.В.

Доповідач
Любобратцева Н.І.

До
відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 були пред'явлені позовні вимоги про
визнання договору купівлі-продажу, укладеного між ними та ЗАТ лікувально-оздоровчих
установ профспілок „Укрпрофоздоровниця" недійсним. Відповідачка ОСОБА_2 не
заселилася у вказану квартиру, а за договором купівлі-продажу від 03 квітня
2002 року продала її ОСОБА_7, а ОСОБА_7, у свою чергу, за договором
купівлі-продажу від 16 квітня 2002 року продала квартиру ОСОБА_4. У зв'язку з
цим позивач просить визнати недійсними всі три договори.

Позивач
просить виселити всіх осіб, які проживають в квартирах № 1, 2, 3, що
розташовані в будинку АДРЕСА_1 без надання іншої житлової площі.

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 20.02.2007 року постановлено: Позов
закритого акціонерного товариства „Санаторій імені С.М. Кірова"
задовольнити. Визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 08 лютого 2002 долі між ЗАТ лікувально-оздоровчих установ профспілок
„Укрпрофоздоровниця" та ОСОБА_1. Визнати право власності за ЗАТ імені С.М.
Кірова на квартиру АДРЕСА_1. Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 з членами
сім'ї в житлове приміщення, що вони займали раніше.

Визнати
недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 28 лютого 2002
року між ЗАТ лікувально-оздрровчих установ профспілок „Укрпрофоздоровніця"
та ОСОБА_9. Визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 03 квітня 2002 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3. Визнати недійсним договір
купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 16 квітня 2002 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_4. Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ЗАТ імені С.М.
Кірова. Виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 з членами сім'ї в житлове
приміщення, що він раніше займав.

Визнати
недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 08 лютого 2002
року між ЗАТ лікувально-оздоровчих установ профспілок „Укрпрофоздоровниця"
та ОСОБА_5. Визнати право власності на вказану квартиру АДРЕСА_1 за ЗАТ імені
С.М. Кірова. Виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 з членами сім'ї в житлове
приміщення, що раніше ними займалося.

На
вищевказане рішення суду першої інстанції ЗАТ „Укрпрофоздоровниця",
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6,ОСОБА_5 та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в
яких просять його скасувати. Доводи скарг зводяться до того, що висновки суду
про те, що договори купівлі-продажу квартир були укладені під впливом помилки,
не відповідають обставинам справи. Крім того, апелянти вказують, що справу було
розглянуто у відсутність відповідачки ОСОБА_2, яку не було повідомлено належним
чином про час та місце слухання справи.

Однак
справа не може бути розглянута колегією судів апеляційного суду, оскільки у
вступній частині рішення суду по батькові відповідачки ОСОБА_9 вказано
неправильно: замість ІНФОРМАЦІЯ_1 написано «ІНФОРМАЦІЯ_2», у зв'язку з чим суду
необхідно виправити описку відповідно до ст. 219 ЦПК України.

Крім
того, у резолютивній частині рішення неправильно вказано номера спірних
квартир. Так, в абзаці 6 визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений 03 квітня 2002 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_7. Проте з
матеріалів справи вбачається, що між вказаними сторонами було укладено договір
купівлі-продажу стосовно квартири АДРЕСА_1.

В абзаці
7 визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 16
квітня 2002 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4. Однак ОСОБА_7 на підставі договору
купівлі-продажу від 03.04.2002р. належала квартира №2, а не №1. І договір купівлі-продажу
від 03.04.2002р. також стосувався квартири №2.

В абзаці
12 резолютивної частини рішення вказано: Виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 з
членами сім'ї в житлове приміщення, що раніше ними займалося. Проте ОСОБА_5 на
підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2002р. належала квартира АДРЕСА_1
(Т.3; а.с.171), в якій вона і проживає.

Вказані
обставини перешкоджають розгляду справи з додержанням вимог процесуального
законодавства судом апеляційної інстанції.

При
таких обставинах справа належить поверненню до суду першої інстанції для
вирішення питання про усунення описок в судовому рішенні.

З
урахуванням вказаного і керуючись сттаттею 219, частиною 4 статті 297
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Справу
повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про усунення описок у
рішенні Ялтинського міського суду від 20 лютого 2007 року до 15.06.2007 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.