Справа № 22 -1792                                   Головуючий у 1-й інстанції: Матяш О.В.
2007 р.                                             Суддя- доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

«19»
червня 2007 р.                                                               м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого                                      Кочеткової
І.В.,

Суддів                                                  Крилової
О.В., Савченко О.В.,

При
секретарі                                      Петровій
О.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок" в особі

Запорізької
філії „ УМЗ " на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23
січня 2007 року по справі за позовом ЗАТ „УМЗ" в особі Запорізької філії
„УМЗ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги мобільного
зв'язку, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року ЗАТ „Український мобільний зв'язок" в особі
Запорізької філії „УМЗ" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги зв'язку.

Зазначав, що 25 грудня 2004 року сторони уклали договір № 2006375 про
надання послуг мобільного телефонного зв'язку, а також додаткову угоду' до
нього. Для використання телефону був наданий телефонний номер, а особовий
рахунок № 1.11084525, по якому проводилися розрахунки за надані послуги.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору та
вимог закону, не

сплату рахунків, просив стягнути з останнього суму
заборгованості за надані послуги

мобільного зв'язку в сумі 77 грн. 01 коп., суму
неоплачених зборів у ПФУ 6 грн. 70

коп., суму договірних санкцій 813 грн. 95 коп., пеню в
сумі 3 грн. 27 коп., а всього 900

грн. 93 коп. також просили стягнути на їх користь судовий
збір в сумі 51 грн. та

витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільної справи в сумі 30

грн.

Заочним рішенням Ленінського райсуду м. Запоріжжя від 23
січня 2007 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ „Український мобільний
зв'язок" заборгованість за послуги мобільного зв'язку в сумі 77 грн. 01
коп., суму неоплачених

зборів у ПФУ розмірі 6 грн. 70 коп., пеню за затримку оплати - 3 грн.27 коп.,
суму договірних санкцій - 83 грн. 71 коп., судовий збір в розмірі 51 грн., а
всього 251 грн: 69 коп.

В іншій частині
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ЗАТ „УМЗ" в особі Запорізької філії „УМЗ"
просить рішення суду першої інстанції змінити, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального права та стягнути з відповідача 726 грн .97
коп. договірної санкції, в іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника апелянта,
вивчивши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 та ст. 627 ЦК
сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні
умов договору.

Як видно з матеріалів справи, сторони уклали договір та узгодили умови
додаткової угоди обопільно, відповідач не порушував питання про визнання такого
договору або окремих його положень недійсним.

Таким договором сторони узгодили розмір та порядок застосування санкції у
випадку відмови абонента від договору до закінчення строку його дій або
несплатою абонентом наданих йому послуг.

Зменшуючи розмір стягнення за договірною санкцією, суд першої інстанції
виходив з того, що розмір нарахованої санкції значно перевищу збитки, які несе
позивач внаслідок невиконання відповідачем умов договору.

Разом з тим судом не досліджувалося питання про розмір заподіяних збитків,
оскільки їх не можна ототожнювати з розміром заборгованості по абонементній
платі.

Умовами договору відповідачу надавалися пільгові умови отримання послуг з
одночасним покладенням на нього обов'язку сплатити обумовлені договором санкції
з невиконання умов договору.

За таких обставин рішення суду першої в частині відмови в повному
задоволенні вимог щодо стягнення договірної санкції не грунтується на
матеріалах справи і вимогах закону.

Крім того, по справі допущені порушення норм процесуального права, які
являються безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням
справи на новий розгляд.

За змістом ст.74 ч.9 ЦГЖ виклик в судове засідання відповідача через
оголошення у пресі являється належним повідомленням останнього про час і місце
розгляду справи лише за умови, коли його місце проживання (перебування чи
роботи) невідомо позивачеві, навіть після його звернення до адресного бюро і
органів внутрішніх справ.

Як вбачається із матеріалів справи, спір розглянуто у відсутність
відповідача, виклик якого у перше судове засідання відбувся через оголошення у
пресі.

Даних про те, що позивачеві невідоме місце прожирання (перебування чи
роботи) відповідача, про вжиття вище передбачених заходів з'ясування місця його
знаходження через адресне бюро або органи внутрішніх справ в матеріалах справи
не має.

За таких обставин висновок суду про належне повідомлення відповідача про
час і місце судового засідання і можливість розгляду справи у його відсутність
не узгоджується з вимогами ст.74 ЦПК, а тому рішення суду відповідно до ст.311
п.3 ЦГЖ підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції

Керуючись ст.ст.
307,311,313,314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА    :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Український мобільний
зв'язок" в особі Запорізької філії „УМЗ" задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського райсуду м. Запоріжжя від 23 січня 2007 року в цій справі скасувати,
справу повернути на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.