Головуючий 1 інстанції Грубник О.М.
Справа №
4782,   2007р.                                    Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П. суддів  Шамрило
Л.Г.,  Санікової О.С.  при секретарі Степаненко В.Б.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 5 квітня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будівлі
незаконною,  та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

До
Апеляційного суду Донецької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на
рішення Дружківського міського суду Донецької області від 5 квітня 2007
року,  яким в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання будівлі незаконною відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2
задоволено. Зобов"язано ОСОБА_1 поновити межі землекористування земельними
ділянками №183 та 187 відповідно до висновку судово-земельної експертизи
№451/06 від 20 грудня 2007 року. ОСОБА_13обов"язана знести паркан від
точки 17 до гаражу на відстані 0.73 м від кухні ОСОБА_2 та встановити його
відповідно до вищенаведеного. Знести стіну гаража домоволодінняАДРЕСА_1 на
відстань 0.73 м від стіни літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2. В разі не
виконання рішення суду дозволити ОСОБА_2 виконати вказані роботи за рахунок
ОСОБА_1 В іншій частині позову відмовити.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення
суду з поверненням справи на новий розгляд через те,  що суд порушив норми матеріального і
процесуального права. Суд не розглянув усі вимоги ОСОБА_2 і ,  зокрема,
про визнання державного акту про право власності на землю
недійсним.  Одночасно зобов'язав її
перенести паркан,  який встановлений
відповідно до меж,  вказаних у державному
акті . Суд не вирішив питання щодо законності рішення міської ради про передачу
їй земельної ділянки у власність,  тому
позбавлений був можливості робити висновки про незаконність її дій щодо
будівництва гаражу і встановлення паркану.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції
встановив,  що гараж літ. „В
-1",  що знаходиться на земельній
ділянці ОСОБА_1,  є самовільною будівлею
і незаконно прибудований до стіни літньої кухні ОСОБА_2,  що мешкає поАДРЕСА_2. Остання заперечує проти
прибудови позивачкою гаражу до її літньої кухні через те,  що

вона не
має можливості ремонтувати стіну,  крім
того позивачкою ОСОБА_1 порушено право ОСОБА_2 як землекористувача. Тому
ОСОБА_13обов'язана усунути ці порушення шляхом знесення паркану і стіни гаражу
від стіни літньої кухні ОСОБА_2

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню,  рішення суду - скасуванню з
поверненням справи на новий розгляд у суд першої інстанції,  виходячи з наступного.

Відповідно
до п. 5 ч. 1  ст.  311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції не
розглянув вимоги ОСОБА_2 про визнання державного акту про право власності
ОСОБА_1 на земельну ділянку недійсним.
Між тим,  суд зобов"язав
ОСОБА_1 перенести межу земельної ділянки в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 на
відстань 0.73 м.  Враховуючи,  що вказані вимоги сторін є
взаємопов"язаними між собою,  то суд
першої інстанції мав розглянути їх одночасно. Суд не перевіряв законності і
обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 про визнання державного акту про право
власності на земельну ділянку недійсним і тому зробив посліпший висновок про
порушення прав землекористування ОСОБА_2 і необхідність перенесення межі
земельної ділянки ОСОБА_1 на відстань 0.73 м.

При
вказаних обставинах рішення суду є незаконним і підлягає скасуванню з
поверненням справи на новий розгляд у суд першої інстанції.

Крім
того,  суд не повно з"ясував
обставини,  які мають суттєве значення
для справи. Зокрема,  відповідно до вимог  ст.
125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після
одержання її власником документа,  що
посвідчує право власності та його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на
місцевості),  забороняється.

Враховуючи
положення вказаного закону,  суд першої
інстанції мав вияснити,  чи
встановлювались межі земельної ділянки ОСОБА_1 після її приватизації у натурі
(на місцевості) і чи співпадають межі земельної ділянки,  встановлені у державному акті і акті про
встановлення меж у натурі (на місцевості),
з фактичними межами земельної ділянки. І тільки після цього можна було
зробити висновки про дотримання сторонами по справі прав землекористування.

Керуючись  ст.
304, 307,  311 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково. Рішення Дружківського міського суду Донецької
області від 5 квітня 2007 року скасувати. Справу на новий розгляд повернути у
той же суд іншому складі суддів.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення і може
бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду апеляційної інстанції.