АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«06» червня 2007 р.                                                                                   м.  Чернівці

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

Головуючого:
Перепелюк Л.М.

Суддів:
Половінкіної Н.Ю.,  Галичанського А.Д.

Секретар:
Скрипник С. В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
якої діє ОСОБА_2 доОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ЖРЕП-11 м. Чернівці про
усунення перешкод в користуванні житлом та за зустрічним позовомОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні майном
за апеляційною скаргоюОСОБА_3,  ОСОБА_4
на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 січня 2007 року,  -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ЖРЕП-11 м. Чернівці про
усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням.

Посилалась
на те,  що на підставі рішення виконкому
Чернівецької міської ради №232/8 від 11.05.1993 року їй було видане свідоцтво
про право власності на житло від 30.06.1993 року і з цього часу вона є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1. Вона - людина похилого віку. Щоб уникнути
самотності в грудні 2003 року дозволила відповідачці тимчасово поселитися в
одній з кімнат належного їй житла. Відповідачка не є членом її родини,  тому вважала її тимчасовим мешканцем свого
житла.

Справа
№22ц-236 2007 р.                                              Головуючий
у І інстанції

Категорія:
2/5                                                                             Іщенко
І.В.

Доповідач:
Перепелюк Л.М.

2

12.03.2004
року на прохання відповідачки,  якій потрібна
була реєстрація,  вона подала заяву про
згоду на здійснення реєстрації за адресою належного їй житла. З незрозумілих
причин у довідці-виписці з домової книги,
виданої позивачці ЖРЕПом-11 за №4040 від 21.09.2006р.,  вказано,
що відповідач зареєстрована як її племінниця. На її прохання звільнити
житло відповідачка не реагує,  більше
того в 2004 році самовільно вселила свого сина ОСОБА_4,  який теж добровільно не виселяється.

Просила
суд прийняти рішення,  яким визнати
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими,  що не мають
права користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1,  зобов'язати їх звільнити зазначене житлове
приміщення та зняти їх з реєстрації.

ОСОБА_3
звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права
власності та усунення перешкод в користуванні майном.

Просила
визнати за нею право власності на приміщення площею 31, 6 кв.м. ,  в т.ч. житлову кімнату площею 14, 3
кв.м.  позначену №1-3; комору площею 6, 7
кв.м.  позначену 1-2; веранду площею 10,
6 кв.м. ,  позначену 1-1 на поповерховому
плані інвентарної справи Чернівецького КОБТІ на будинок АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у здійсненні її права
володіння,  користування і розпорядження
приміщенням площею 31, 6 кв.м.  будинку
АДРЕСА_1

Зобов'язати
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 в облаштуванні окремого входу в
вищезазначені приміщення за адресою вул.АДРЕСА_1 в установленому порядку.

Рішенням
Першотравневого районного суду м. Черніві від 23 січня 2007 року позов ОСОБА_1
доОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ЖРЕП-11 м. Чернівці про усунення перешкод в
користуванні житлом задоволено повністю.

Визнано
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими,  що не набули
права на користування житловим приміщенням за адресоюАДРЕСА_1.

Зобов'язано
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити житлове приміщення,  розташоване за адресоюАДРЕСА_1.

Зобов'язано
ЖРЕП-11 м. Чернівці здійснити зняття з реєстрації ОСОБА_3 за адресоюАДРЕСА_1.

В
зустрічному позовіОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності та усунення
перешкод в користуванні майном відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3,  ОСОБА_4 просять рішення
суду скасувати,  ухвалити нове,  яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні
майном відмовити та задовольнити їх зустрічні позовні вимоги.

3

Вважають
рішення суду незаконним та необгрунтованим.
Вказують,  що суд допустив неповне
з'ясування обставин,  що мають значення
для справи,  прийшов до висновків,  що не відповідають обставинам справи,  при цьому допустив грубі порушення норм
процесуального права,  що в сукупності
призвело до неправильного вирішення справи.

Суд не
забезпечив ОСОБА_3 однакові з іншою стороною умови доказування своїх позовних
вимог на засадах рівності прав щодо подання доказів,  їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості.

Суд не
дав належної правової оцінки правочинам підряду,  позики,
купівлі-продажу,  укладених між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Суд не
допитав свідків,  яких просили допитати
позивачі в позовній заяві.

Колегія
суддів,  заслухавши суддю-доповідача про
зміст оскаржуваного рішення суду,  доводи
апеляційної скарги,  перевіривши
матеріали справи вважає,  що апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Висновок
суду щодо обґрунтованості позовних вимог позивача за основним позовом - ОСОБА_1
і необхідності задоволення її позову є правильним.

Такий
висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та нормах матеріального права.

Зокрема,  судом першої інстанції встановлено,  що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
тимчасовими мешканцями житла позивачки. На підставі рішення виконкому
Чернівецької міської ради №232/8 від 11.05.1993 року ОСОБА_1 було видане
свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 30.06.1993 року
і з цього часу вона є власницею вказаного житла,  а тому її права власника підлягають захисту
відповідно до  ст. 48 Закону України «Про
власність»,  яка передбачає,  що власник має право вимагати усунення
будь-яких порушень його права,  хоча б ці
порушення не були поєднані із позбавленням володіння.

Не
ґрунтуються на нормах матеріального права також посилання апеляційної скарги на
неналежну правову оцінку правочинам підряду,
позики,  купівлі-продажу,  укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Апелянтами
не доведено обставини,  на які вони
посилаються в апеляційній скарзі. Зокрема,
судом першої інстанції встановлено,
що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 не представила жодного доказу
на підтвердження її права власності на добудову загальною площею 31, 6
кв.м.  до спірної будівлі по АДРЕСА_1.
Більше того,  добудова,  на яку вона претендує,  не здана в експлуатацію,  збудована без відповідного на те дозволу та
документації.

За таких
обставин,  рішення суду постановлене з
додержанням норм матеріального і процесуального права,  підстав для його скасування немає.

Керуючись п.1
ч.1  ст. 307,   ст. 308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

4

ухвалила:

Апеляційну
скаргуОСОБА_3,  ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 січня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.