УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

20 серпня 2007 року                                                                       м. Вінниця

Колегія   суддів
Судової  палати  з
цивільних  справ  Апеляційного
суду Вінницької області у складі: головуючого : Колоса С.С., суддів :
Ковальчука О.В., Оніщука В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права власності на неї, визнання недійсним
договору довічного утримання, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від
14 січня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 4
травня 2005 року,

встановила:

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 січня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 4 травня
2005 року, позов ОСОБА_1 частково задоволено. Встановлено факт прийняття
спадщини ОСОБА_1 та визнано право власності за нею у розмірі 1/6 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1, визнано договір довічного утримання, укладений 29
серпня 2002 року, недійсним в 1/6 частині.

У касаційній
скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3
просить скасувати названі судові рішення у частині відмови ОСОБА_1 у
визнанні договору довічного утримання недійсним та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на невірну оцінку судами доказів
у справі, також порушення норм матеріального та процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що спірний спадковий будинок
АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4

Справа №33ц -
426 кс/07         Категорія: 44       Головуючий
у суді першої інстанції Хавронюк О.Л.

Доповідач: Колос
С.С.

2

згідно договору
про надання у безстрокове користування земельної ділянки " на право
забудови будинку від 4 червів 1954 року.

Відповідно до
свідоцтва прі народження та одруження ОСОБА_1
(ОСОБА_5) є донькою ОСОБА_4.

Згідно
представлених медичних документів, судово-експертних висновків, медичної*
картки 0336 - ОСОБА_4 на протязі багатьох років страждав тяжкою формою
цукрового діабету.

ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, а згідно договору довічного утримання від 29 серпня 2002 року він
передав ОСОБА_2 спірний будинок на умовах довічного утримання.

В той самий час,
маючи захворювання ОСОБА_4 не був безпорадним і міг за собою слідкувати, що підтверджується
поясненнями свідків як з боку позивачки, так і з боку відповідачки.

Крім оцього прохав ОСОБА_4. в частині того,
що.. він. орієнтувався

в ситуації, яка склалася,
підтвердила і нотаріус ОСОБА_6 яка оформила договір довічного утримання.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Встановивши
наведені вище обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про
часткове задоволення позову.

Апеляційний суд
обґрунтовано погодився з таким висновком та залишив рішення суду першої
інстанції без змін.

Відповідно до
ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ч.1
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами
першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а
також відсутні передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК України, підпунктом 2 пункту 3 розділу VII Прикінцевих
та перехідних положень Закону України "Про судоустрій України", колегія
суддів,

3

ухвалила:

Касаційну скаргу
представника ОСОБА_1 -ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 січня 2005 року
та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 4 травня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.