Справа № 33-ц- 416                                                                                   Категорія
інстанції: Калиній Г.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10
вересня 2007 року                                                                                       м.
Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі: Собіни І.М.

Демянчук С.В. Шимківа С.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні дорогою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Сваричівської сільської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про
визнання рішень сесії сільської ради незаконними за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28
березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22
червня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користування дорогою.

Позовні
вимоги обгрунтував тим, що сторони є сусідами і між їх господарствами є заїзд,
який встановлений рішенням Сваричівської сільської ради від 29.12.2003р. і
підтверджений рішенням Сваричівської сільської ради від 25.03.2004р. Земельна
ділянка під заїзд відведена в натурі згідно акту відводу від 10.02.2004р. з
відповідною схемою до нього шириною 3,5 - 4 м. та довжиною 47 метрів. Даний
заїзд існує давно і ним користувалася попередня користувачка земельної ділянки
ОСОБА_3, яка помінялася земельною ділянкою з ОСОБА_2, який закрив спірний
заїзд, влаштували на в'їзді огорожу. Просив зобов"язати ОСОБА_2 не чинити
йому перешкод у користуванні заїздною спільною дорогою.

ОСОБА_2
звернувся із зустрічним позовом до Сваричівської сільської ради, третьої особи:
ОСОБА_1 про визнання незаконними рішень сесії сільської ради від 25 березня
2004 року та 29 грудня 2003 року в частині визнання заїзду в розмірі 0,02 га
спільним.

Вимоги
обгрунтував тим, що між подвір,ями сторін ніколи не було заїзду до земельної
ділянки, якою користувалася ОСОБА_3. По своїй волі вони дозволяли ОСОБА_3 їхати
по їхньому подвір"ї до її присадибної ділянки, а ОСОБА_1 їздив до своєї
земельної ділянки через своє подвір"я. На даний час він з ОСОБА_3 обміняли
свої земельні ділянки. Він встановив огорожу в місці в"їзду на свою
земельну ділянку, тому претензії ОСОБА_1 до нього з приводу користування
земельною ділянкою є безпідставними. Рішення Сваричівської сільської ради з
цього приводу є незаконними і їх слід скасувати.

Рішенням
Рожнятівського районного суду від 28 березня 2005 року позов ОСОБА_1
задоволено.

Зобов"язано
ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 заїздом, що знаходиться у с Сваричі по вул.
Довга довжиною 47 м. шириною 4-3,5 м.,

забравши встановлену ним залізну огорожу та бетонну бровку
при в"їзді на заїзд довжиною 4 метри.

У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2005 року рішення
Рожнятівського районного суду від 28 березня 2005 року залишено без змін.

В
касаційній скарзі на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської
областе від 28 березня 2005 року та ухвалу судової палати в цивільних справах
Івано-Франківського апеляційного суду від 22 червня 2005 року ОСОБА_2 вказує,
що оскаржувані рішення вважає незаконними і такими, що підлягають до скасування
у зв"язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить
постановити ухвалу про скасування оскаржуваних рішень, а справу направити на
новий розгляд.

Вподаних
на касаційну скаргу запереченнях ОСОБА_1 вказує, що доводи касаційної скарги
безпідставні і такі, що суперечать вимогам чинного законодавства, а судові
рішення є законними, грунтуються на вимогах норм матеріального та
процесуального права. Просить касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення
є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, і доводи скарги висновків
суду не спростовують.

Відсутні
й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Керуючись
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року, ст.ст. 331, 332, 335-337, 343, 344 ЦПК України, колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2005
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.