Справа №2-10/2007
РІШЕННЯ

іменем   України

08 травня 2007 року                                                                                               смт.Куликівка

Місцевий Куликівський районний суд
Чернігівської області в складі: головуючого судді
-  Білого М.М. при секретарі      -
Бойко С.С. заслухавши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 і
ОСОБА_2 про стягнення 10250 гривень матеріальних збитків і 5000 гривень
моральної шкоди.

В процесі
підготовки до розгляду справи відповідач ОСОБА_6 була
замінена відповідачем ОСОБА_3.

При розгляді справи суд прийняв відмову представника позивача ОСОБА_4 від позову і провадження в цій частині позову по справі
закрив.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його рідний брат ОСОБА_7, який близько десяти років проживав в
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3.

До смерті його
брат склав заповітне розпорядження, в якому заповів по 1/2 частині
майна дружині ОСОБА_3 і йому, а 1/2 частину майна заповів дочці ОСОБА_4.

На сьогоднішній
день всі три спадкоємці одержали у спадщину відповідно до заповіту вказані там
частини будинку по АДРЕСА_1 і зареєстрували ці частини в Чернігівському МБТІ.

Проживаючи в
будинку померлого брата позивача, відповідачка ОСОБА_3 від дня його смерті до
10.10.2004 року, а потім виїхала проживати до свого батька в с Краси лівка  Козелецького району Чернігівської області.

В день виїзду з
господарства поАДРЕСА_1 ОСОБА_3 разом зі своїм зятем забрала в с Красилівка
багато майна, яке належало, в тому числі і позивачам, а саме: ворота з гаража
на 500 грн., радіатори для опалення в кількості 54 секції на 2500 грн., газову
плиту на 1500 грн., газову апаратуру на 400 гривень, газовий лічильник на 300
грн., трьохфазний електролічильник на 350
грн., автоматику з газового котла на 200 грн., саморобний трактор на 3000 грн.,
автомобіль ГАЗ на 2000 грн., компресор на 500 грн., металеві конструкції,
які готувались під теплицю на 1000 грн..

Він просить
повернути його частину з вказаного майна в грошовій компенсації , так як він
допомагав братові його придбати і одержав від нього заповіт на 1/2 частину його
майна, а це майно було вивезено з будинку господарства.

Майже всі
обставини викладені позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні підтверджені
позовною заявою ОСОБА_4, представник якої в судовому засіданні відмовився від
позову.

Відповідачі
позовних вимог в судовому засіданні не визнали і пояснили, що дійсно все майно,
про яке говорив позивач восени 2004 року вивезене з АДРЕСА_1 в село Красилівку
Козелецького району Чернігівської області. Однак, як пояснили відповідачі,
вартість цього майна значно менше і вивозилось
воно тимчасово з метою більш надійного зберігання. Восени 2006 року все
це майно повернуто в будинок по АДРЕСА_1, де проживає відповідачка ОСОБА_3, за
виключенням автомобіля (фактично частин і вузлів автомобіля), який зданий на металобрухт, трактора і
компресора, які знаходяться в даний час у родичів ОСОБА_3, які вона
збирається забрати і трьохфазного лічильника, який належить відповідачу ОСОБА_2. Що стосується металоконструкції для
теплиці, то вони не являють собою ніякої вартості.

Відповідачі
пояснили, що все це належало померлому ОСОБА_7, в тому числі і трактор, і вузли
автомобіля, і компресор, і металоконструкції теплиці, а також, що позивачі
ніякого права на це майно не мали.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача ОСОБА_1 необґрунтовані і задоволенню не підлягають, як в
частині стягнення збитків, так і стягнення моральної шкоди по наступним
підставам.

Як видно з
пояснень відповідачів, проти яких не заперечував позивач, що майно, яке забрала
відповідачка ОСОБА_3 в жовтні 2004 року, вона майже все повернула восени 2006
року, коли перейшла проживати в будинок по АДРЕСА_1.

Крім того,
позивач не представив суду доказів, які б свідчили про те, що майно, або
частина майна, компенсацію за яке хотів він одержати, будь-коли належало йому
повністю або частково. Як видно з матеріалів справи і пояснень сторін вказане
майно знаходилось в господарстві по АДРЕСА_1 і користувався цим майном померлий
чоловік відповідачки ОСОБА_3. До осені 2006 року позивач через суд не пред»явив
претензій , ні до відповідача, ні до інших осіб.

За життя ОСОБА_7 залишив заповітне розпорядження ( на позивача в тому числі),
але останній не представив суду доказів, які б свідчили, що він прийняв в строки встановлені законом спадщину відповідно до
заповіту.

Навпаки в
матеріалах справи є копії судових рішень, з яких видно, що позивач спадщини на
сьогоднішній день не прийняв.

При таких
обставинах в позові про стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди
необхідно відмовити.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст. 209, 213-218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166,
1167, 1192, 1268, 1270, 1280 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
ОСОБА_1 в позові про стягнення
матеріальної і моральної шкоди з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської
області. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.