Справа № 22-1605 2007 р.                          Головуючий
у 1 інстанції Ясенова Т.І.
УХВАЛА

Іменем України

8   серпня
2007   р.   Судова
палата   в   цивільних
справах   апеляційного   суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого -
Полежая В.Д.

Суддів -
Спірідонової Л.С., Черниш Т.В.

при
секретарі - Задубняк В.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргою    ОСОБА_1    на
рішення Олександрійського міськрайонного суду від 12 червня 2007 р.

Заслухавши доповідача та з'ясувавши дійсні обставини справи, колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у січні 2005 р. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання
договору довічного утримання недійсним.

Зазначав, що if.
12.02 p.
його бабка - ОСОБА_3
залишила заповіт, яким все своє майно заповідала йому.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 померла. Після її смерті йому стало відомо, що заповідач
за кілька місяців до смерті скасувала заповіт на його ім'я та 30.04.04 р.
уклала з відповідачем нотаріально посвідчений договір довічного утримання.
Разом з тим, на час укладення цього договіру ОСОБА_3 не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними,
оскільки на той час їй виповнилося 81 рік, стан доров'я її різко погіршився.
Внаслідок вікового склерозу вона не сприймала дійсних подій та правильної
життєвої орієнтації.

Посилаючись на
ці підстави просив позов задоволити.

Рішенням суду
позовні вимоги задоволено.

Договір довічного утримання між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського
нотаріального округу 30.04.04 р. визнано недійсним.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
судового рішення з ухваленням нового, яким в задоволенні позовних вимог
відмовити в зв'язку з неповним з'я суванням дійсних обставин справи.

Колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

З матеріалів справи видно, що за заповітом від 11.12.02 p., посвідченого
нотаріально, ОСОБА_3 все
належне їй майно заповіла ОСОБА_2 -позивачу по справі.

ЗО квітня 2004 р. між ОСОБА_3 та
відповідачем по справі ОСОБА_1
було укладено нотаріально посвідчений договір довічного утримання за яким, ОСОБА_3 передала
належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1, як набувачу в
його власність на умовах цього договору (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1*ОСОБА_3
померла.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом
інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

За висновком посмертної судово-психіатричної експертизи (акт № 253 від
20.04.07 р.) ОСОБА_3 під час
укладення договору довічного утримання від ЗО квітня 2004 р. страждала
органічним захворюванням головного мозку в формі церебрального атеросклерозу,
дисциркуляторною енцефалопатією ІІ-ІП стадії. Гіпертонічною хворобою П стадії.
По наявній медичній документації страждала постійним головним болем,
запамороченням голови, вираженим зниженням пам'яті (швидко забувала, не
впізнавала свого лікаря, через 1-2 хвилини повторювала питання одні і тіж).
Вказані психічні розлади спостерігалися у ОСОБА_3
ще до укладення договору довічного утримання, а тому при його укладенні
вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними (а. с. 135-137).

Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні як допитана в якості
свідка ОСОБА_4 - дільничій лікар ОСОБА_3,
так і свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

З врахуванням зазначених обставин суд правильно, відповідно
до вимог ч.3 ст. 203, ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 216 ЦК України визнав недійсним договір довічного утримання між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 30.04.04 р.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи ретельно
перевірялися судом і їм дана належна оцінка. Відсутні були підстави і для
призначення повторної судово-психіатричної експертизи. З врахуванням
досліджених судом амбулаторних карток ОСОБА_3 та вищезазначених наявних у
справі доказів суд обгрунтовано прийшов до висновку, що позивачем були доведені
ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 307-308, 313-315, 317, 319, 322 ЦПК України, колегія
судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити, а рішення Олександрійського міськраойнного суду від 12 червня
2007 р. залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду
касаційної інстанції на протязі двох місяців.