УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21"
червня  2007 року                                                               м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                            Фединяка
В.Д.

суддів:                                                      Проскурніцького
П.І.,  Горблянського Я.Д.

секретаря                                                 Логажевської
М. Б.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1   на рішення Косівського
районного суду від 15 березня 2007
року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У січні
2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про захист честі,
гідності і відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.,  посилаючись на те,  що відповідач,  23 серпня 2004 року даючи письмове пояснення
працівнику органу дізнання,  поширив
інформацію,  яка принижує честь та
гідність позивача. Зокрема,  відповідач
пояснював,  що позивач не працює,  доходів не має і проживає у чужому житловому
будинку.

Рішення
Косівського районного суду від 15 березня 2007 року ОСОБА_1. відмовлено у
задоволенні позову.

Не
погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_1.
подав апеляційну скаргу,  в якій
ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення і направлення справи на
новий судовий розгляд,  вказуючи на
те,  що при вирішенні спору у справі
судом допущено порушення вимог  ст.  32 Конституції України відповідно якої,  не допускається поширення інформації,  яка не відповідає дійсності і порочить честь
і гідність особи.

У судове
засідання сторони у справі не з"явились,
хоч про час і місце розгляду цієї справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Заслухавши
доповідь судді,  дослідивши письмові
докази,  колегія судців приходить до
висновку про відхилення   апеляційної
скарги з таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1. у задоволенні позову,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
проводячи перевірку заяви-повідомлення позивача про вчинення злочину,  працівник відповідача діяв в межах
повноважень визначених законом.  Отримані
пояснення відповідача стосовно позивача призначались для службового використання
і не мали мети принизити честь і гідність ОСОБА_1 та заподіяти йому моральної
шкоди.

Висновок суду
відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

За
змістом  ст.  ст.
277, 280 ЦК України
фізична особа,  особисті немайнові права
якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів сім"ї
недостовірної інформації,  має право на
відповідь,  а також на спростування цієї
інформації.

Справа
№22-ц-728/07                                             Головуючий
у 1 ін ст.  Туринський І.Є.

Категорія
44                                                             Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

2

Спростування
недостовірної інформації здійснюється особою,
яка поширила інформацію.

Якщо фізичній
особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та
моральної шкоди,  ця шкода підлягає
відшкодуванню.

Суд
встановив і ця обставина не оспорюється сторонами,  що відповідач 23 серпня 2004 року давав
пояснення працівникам міліції з приводу перевірки заяви-повідомлення позивача
про вчинення злочину.

Викладена
у цьому поясненні інформація стосувалась особи позивача,  його роду занять та майнового стану і не мала
мети принизити честь і гідність ОСОБА_1 та заподіяння йому моральної шкоди.

Компетенція
органів міліції,  а також порядок
перевірки заяв та звернень з приводу вчинення злочину чи відібрання пояснень
визначені Законом України "Про міліцію",  положеннями КПК та іншими нормативними
актами.

Такі
звернення чи пояснення для вирішення спору,
поновлення прав чи захист законних інтересів або поновлення законності
не є поширенням відомостей,  як це
розуміється у  ст.  277 ЦК України.

За
змістом роз"яснень,  даних у рішенні
Конституційного Суду від 10 квітня 2003 року,
"поширення неправдивих відомостей" слід розуміти так,  що викладення у листах,  заявах,
поясненнях чи скаргах до правоохоронного органу відомостей особою,  на думку якої посадовими чи службовими при
виконанні функціональних обов'язків порушено її право,  не може вважатись поширенням відомостей,  які порочать честь,  гідність чи ділову репутацію або завдають
шкоди інтересам цих осіб.

Викладення
у листах,  заявах,  поясненнях скаргах до правоохоронного органу
завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність,  передбачену чинним законодавством України.

За таких
обставин,  відповідно  ст.
ст.  277, 280 ЦК України суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку відмовивши ОСОБА_1. у
задоволенні позову,  оскільки даючи
пояснення працівнику міліції відповідач не мав наміру принизити честь,  гідність позивача і заподіяти йому моральну
шкоду,  а викошував свій громадський
обов"язок.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильності висновків судді викладених в
оскаржуваному рішенні,  тому задоволенню
не підлягають.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає,  оскаржуване рішення суду по суті правильним і
таким,  що постановлене з дотриманням
норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього
рішення,  за доводами апеляційної скарги
не встановлено.

На    підставі
наведеного,   керуючись   ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  316,
317  ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити,  а рішення
Косівського районного суду від 15 березня 2007 року в даній справі залишити без
зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного Суду України з часу набрання законної сили.