Справа №22ац- 663/07р                         Головуючий у 1 інстанції Трегубенко СВ.
№ 33                                              Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого Дяченка
В.М.

Трушкова М.М.,
Баркової Л.Л.

при
секретарі Стрілецькій О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/2 частину земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Першотравневого районного суду Донецької області від 19 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2007
року позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Зазначала,
що в період шлюбу з ОСОБА_2 вони збудували двохповерховий житловий будинок, розташований
на земельної ділянці площею 0,15 га
в АДРЕСА_1. За рішенням суду право власності на будинок було
визнано за ОСОБА_2 Питання щодо права власності на земельну ділянку, судом не
розглядалося.

Просила
визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки за
вказаною адресою.

Рішенням
Першотравневого районного суду Донецької області від 19 червня 2007 позов
задоволений. За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину земельної
ділянки площею 0,15га розташованої в АДРЕСА_1

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, в задоволені позову
відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши
суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_3, яка доводи
скарги підтримала, заперечення ОСОБА_1, яка просила рішення суду залишити без
зміни, перевіривши законність і обгрунтованість рішення, колегія суддів вважає,
що скарга підлягає  задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
із вимогами п.1,4. ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи або неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того , що земельна ділянка була виділена
подружжю ОСОБА_1 під час шлюбу і тому є їх сумісною власністю.

Проте ,
погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно
до положень статті 60 СК України спільною сумісною власністю подружжя є майно
набуте ними   за час шлюбу.

Згідно з
вимогами статей 81, 125 ЗК України громадяни України набувають право власності
на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі - продажу ,
дарування, міни, іншими цивільно - правовими угодами, безоплатної передачі із
земель державної і комунальної власності , приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування. Право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою , та його державної реєстрації.

Як
вбачається з матеріалів справи сторони перебували у шлюбних відносинах з 1987
року до 01 лютого 2005 року. 01 лютого 2005 року за рішенням суду шлюб між ними
був розірваний. В період знаходження сторін у шлюбних відносинах вони
власниками або користувачами спірної земельної ділянки не були. її власником
була Мелекінська сільська рада. Лише 20 жовтня 2005 року Мелекінська сільська
рада своїм рішенням № 680 затвердила проект відведення земельної ділянки під
будівництво і обслуговування житлового будинку і передала її безоплатно
ОСОБА_2, а 05 травня 2006 року видала йому державний акт на право власності.

Як
вбачається із рішення Мелекінської сільської ради № 680 від 20 жовтня 2005 року
спірна земельна ділянка була виділена ОСОБА_2 за цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування житлового дому.

За
рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області від 24 квітня 2007 року право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_2 З нього на користь ОСОБА_1 була стягнута
грошова компенсація за 1/2 частку будинку. При цьому , при визначенні вартості
будинку , згідно з висновком експерта від 05.06. 2006 року було враховано і те,
що будинок розташований за земельній ділянці площею 0,15га.

За таких
обставин, висновок суду першої інстанції про те, спірна земельна ділянка є
спільним сумісним майном подружжя і 12 її частина підлягає виділенню на праві
власності позивачці, є помилковим, суд дійшов до нього неправильно застосувавши
норми матеріального права.

Тому рішення
суду підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу.
ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Першотравневого районного суду Донецької області від 19 червня 2007 року
скасувати.

Відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 12 частку
земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої в АДРЕСА_1.

Рішення
набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку на протязі двох місяців з дня набрання чинності.