Справа № 33-ц-575/07
Головуючий у 1 інстанції - Юрдига О.С.
Доповідач              -               Подолюк В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
27 грудня 2007 року.
Колегія суддів з розгляду цивільних
справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в складі :
Шевчук Л.Я.,        Мудренко Л.І.,        Подолюка В.А.,
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Тернопільського
обласного комітету профспілки працівників державних установ про стягнення
належних виплат при звільненні з роботи, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення  апеляційного суду Тернопільської області від
7 лютого 2006 року , -
В серпні 2005 року  ОСОБА_1звернувся
в суд з позовом до Тернопільського обласного комітету профспілки працівників
державних установ про стягнення  вихідної
допомоги, одноразової допомоги при виході на пенсію , а також  коштів на соціально-побутові потреби та
матеріальної допомоги на оздоровлення.
Позовні вимоги мотивував тим, що з 18 листопада 1989 року по 22 червня 2005
року він працював на посаді голови обласного комітету профспілок. При
звільненні з роботи у зв'язку із закінченням строку повноважень, відповідач не
виплатив йому  відповідно до Постанови ''
Про затвердження статусу профспілкового працівника та встановлення
співвідношень посадових окладів профспілкових працівників обласної організації
профспілки '' від 2 лютого 2005 року 5545 грн. вихідної допомоги, 4980 грн.
одноразової допомоги при виході на пенсію та 5644 грн. 80 коп. виплат на
соціально соціально-побутові потреби і матеріальної допомоги на оздоровлення в
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14
грудня 2005  року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Постановлено стягнути з Тернопільського обласного комітету профспілки
працівників державних установ на користь позивача 5545 грн. вихідної допомоги
та 51 грн. судового збору  в користь
держави, а в решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 7 лютого 2006 року
рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь
позивача вихідної допомоги в сумі 5545 грн. скасоване і ухвалено нове рішення
про відмову ОСОБА_1 в цій частині в задоволені позову, а в решті рішення суду
першої інстанції залишене без змін.

В поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права
просив скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів дійшла висновку, що
підстави для перегляду судового рішення апеляційної інстанції відсутні,
виходячи з наступних підстав.

Залишаючи без зміни рішення суду першої
інстанції  в частині відмови ОСОБА_1 в
позові про стягнення коштів на соціально-побутові потреби , матеріальної
допомоги на оздоровлення та одноразової виплати при виході на пенсію, суд
апеляційної інстанції погодився з висновками, що позивач при звільненні з
посади консультанта народного депутата у зв'язку з виходом на пенсію державного
службовця отримав передбачені діючим законодавством виплати, а виплата коштів
на соціально-побутові потреби та матеріальна допомога на оздоровлення не
підлягає виплаті ОСОБА_1 у зв'язку з виплатою йому компенсації за 2005 рік за
невикористану відпустку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи ОСОБА_1 в позові в частині виплати вихідної допомоги
апеляційний суд мотивував свої висновки тим, що
дана виплату вправі отримувати тільки виборні працівники  на підставі рішення відповідного органу на
проведення вказаної виплати. ОСОБА_1 не відносився до зазначеної категорії
працівників і Постановою Президії обкому профспілки від 22 липня 2005 року йому
відмовлено у проведені такої виплати.

Такі висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи та зроблені з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст.335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або ( та ) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що  судові рішення
ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а
також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені  у касаційні скарзі доводи  не спростовують висновок судів.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення Апеляційного суду
Тернопільської області від 7 лютого 2006 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку         апеляційного суду Волинської області :

Л.Я.Шевчук.

Л.І.Мудренко.

В.А.
Подолюк .