Справа № 22ц- 779 /2007 p.                               Головуючий
у 1 інст.- Данилюк Т.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 травня   2007 року                                                                                                    м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого- судді                  ЛИТВИНЕНКО
І.В.

суддів:                                        СМАГЛЮК
Р.І., РЕДЬКИ А.Г.

при секретарі                            Рябчук
С.В.

з участю                                    ОСОБА_1,
адвоката ОСОБА_2,

представника
позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сосницького районного суду
Чернігівської області від 12 березня 2007 року по справі за позовом Сосницького
міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу ,-

ВСТАНОВИВ:

Сосницьке міжрайонне управління водного господарства звернулось
з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу 7076,82 грн шкоди,
завданої ДТП, та 1500 грн
на відшкодування сплаченого виконавчого збору.

Рішенням Сосницького районного суду від 12 березня 2007
року позовні вимоги Сосницького міжрайонного управління водного господарства
задоволені повністю. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Сосницького міжрайонного
правління водного господарства 8576,82 грн. в рахунок відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок ДТП
в порядку регресу, ЗО грн. в рахунок відшкодування витрат сплачених на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи , та 85,76 грн. на користь
держави державного мита.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення суду як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального
та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, і
справу направити на новий розгляд. В апеляційній скарзі апелянт вказує на те,
що право регресу передбачено тільки після відшкодування шкоди в повному обсягу
, і в зв'язку з тим , що на користь потерпілої не виплачена повна сума шкоди,
вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Також, на думку апелянта,  суд безпідставно проігнорував його вимоги
стосовно призупинення

2

розгляду справи до розгляду кримінальної справи відносно
посадових осіб позивача. Крім того, судом не враховані не передбачувані
обставини, а саме те, що ніхто не міг передбачити , що гальма пропадуть в
момент небезпечної ситуації на дорозі, та його скрутне матеріальне становище,
оскільки відповідач є інвалідом 3 групи, не працює, та до того ж з його пенсії
утримуються кошти на виконання інших виконавчих листів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
його представник підтримали апеляційну скаргу, а представник позивача
апеляційної скарги не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга
піддягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Сосницького
районного суду від 17.08.2004 року ОСОБА_1, працівника Сосницького МУВГ,
визнано винним у скоєні злочину передбаченого ст.286 КК України, та з власника
транспортного засобу, Сосницького міжрайонного управління водного господарства
на користь потерпілої ОСОБА_4 стягнуто 1533,01 грн. в рахунок відшкодування
матеріальних збитків та 30000 грн. в рахунок відшкодування моральних збитків.
Згідно платіжних вимог від 22.01.2007 р, 12.01.2006 p.,
08.12.2005 p., 02.06.2006 p., 02.11.2005 р.
Сосницький МУВГ сплатив на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 7076,82 грн. на
відшкодування моральних збитків , та відповідно платіжних доручень від
21.08.2006р., 06.07.2006р., 14.03.2006р. виконавчий збір в сумі 1500 грн на
користь ДВС у Сосницькому районі (а.с. 19-26).

Враховуючи вищезазначене , суд дійшов обгрунтованого до
висновку , що відповідно до п.З ст. 134 КЗпП України, ч.І ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги
до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому стягнув з
відповідача на користь позивача 7076,82 в рахунок сплачених моральних збитків.

Що стосується рішення суду про стягнення 1500 грн. в
рахунок відшкодування сплаченого виконавчого збору, то суд не звернув уваги на
те, що право зворотної вимоги є лише до винної особи, а виконавчий збір було
стягнуто з позивача за несплату у встановлений строк за виконавчим листом,
тобто за винні дії самого позивача, а не відповідача. Таким чином, висновки
суду в цій частині зроблені з порушенням норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції належить
змінити, скасувавши в частині стягнення з відповідача 1500 грн на повернення
сплаченого виконавчого збору і відмовивши в цій частині в задоволенні позовних
вимог, а в іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Доводи апелянта про неможливість стягнення сплаченої суми
до повного відшкодування шкоди або зменшення суми відшкодування в порядку
регресу з урахуванням його здоров'я та майнового стану, не можуть братись до
уваги, оскільки законодавство передбачає можливість регресних вимог не тільки
після повного відшкодування шкоди, але й відшкодування за фактично сплаченими
платежами. Крім того, звернення в порядку регресу це є право особи, яка
відшкодувала шкоду, і ця особа вправі ставити питання про відшкодування

3

лише частини
сплаченої суми, залишаючи іншу частину відшкодованої суми своїми витратами. За
цих обставин, до визначення повної суми відшкодування, яку позивач буде
вимагати після сплати присуджених платежів, не можуть братись до уваги доводи
відповідача про зменшення розміру відшкодування в порядку регресу залежно від
наявності вини позивача в ДТП, стану здоров'я і матеріального положення, так як
лише при заявленій повній сумі відшкодування можливо визначити розмір зменшення
з урахуванням обставин, передбачених ст.ст.137 КЗпП України.

Посилання
апелянта на те, що суд не зупинив провадження по справі у зв'язку з порушенням
кримінальної справи проти посадових осіб Сосницького МУВГ є необгрунтованими,
тому що п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України визначає обов'язок суду зупинити провадження
у справі в разі неможливості розгляду справи до розгляду іншої справи в порядку
кримінального судочинства, а як вбачається з довідки прокурора Сосницького
району (а.с. 53), по факту випуску в експлуатацію завідомо технічно несправного
транспортного засобу порушена кримінальна справа і лише проводиться слідство,
до суду справа ще не надходила, до того ж , ця обставина не унеможливлює
розгляд даного позову.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 314, 316, 319, 325 ЦПК України , апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. Рішення Сосницького районного суду
Чернігівської області від 12 березня 2007 року змінити в частині стягнення
виконавчого збору.

Відмовити                      Сосницькому    міжрайонному                      управлінню
водного

господарства у
задоволенні позову в частині стягнення 1500 грн сплаченого виконавчого збору.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене
в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.