Дело № 22ц-1259ф/2007 р.                   Головуючий
Суддя доповідач Моісеєнко Т .І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року серпня
місяця  28 дня колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.  Феодосії в складі: Головуючого,  судді
- Моісеєнко ТІ.

Суддів -
Полянської В.О..,  Мамасуєвої Л.О., .

при
секретарі - Брежнєвій O.K.. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Феодосії матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу , за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Керченського міського суду від
22.03.2007р, .-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суді з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу в
загальній сумі 50000 грв. за борговою розпискою від 05.11.2005 року.

Ухвалою
Керченського міського суду АРК від 22.03.2007 року була затверджена мирова
угода між сторонами,  на підставі якої
ОСОБА_4 визнав борг перед ОСОБА_1ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і передав у їх власність в
рахунок сплати боргу належне йому нежиле приміщення літер «В» загальною площею
67, 3 кв.м.  за адресою АДРЕСА_1.

На
ухвалу суду від 22.03.2007 року ОСОБА_5 принесла апеляційну скаргу,  в який йдеться про її скасування. Апелянт
вважає,  що вказаною ухвалою порушено її
право власності на нежиле приміщення літер «В»,
розташоване за адресою АДРЕСА_1,
оскільки договір купівлі-продажу зазначеного приміщення був укладений
ОСОБА_4 06.08.2004 року,  під час
шлюбу,  який був зареєстрований між ними
11.07.1992 року. Вона до участі в справі не притягувалась,  її думка,
як дружини ОСОБА_4 і власника частки нерухомого майна про  можливість затвердження мирової угоди судом
не досліджувалась.

Дослідивши
матеріали справи,  доводи апеляційної
скарги ОСОБА_5  колегія судів
вважає,  що скарга підлягає задоволенню.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_5
не була стороною до справі,  їй не було
відомо про наявність зазначеного спору в суді,
ухвалу суду від 22.03.2007 року було прийнято у її відсутності

З
матеріалів,  доданих до апеляційної
скарги,  вбачається,  що 11.07.1992 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був
зареєстрований шлюб,  (а.с. 14) Відомості
про розірвання вказаного шлюбу підчас
укладення ОСОБА_4

договору купівлі-продажу нежилого приміщення літер
«В» загальною площею 67, 3 кв.м.  за
адресою АДРЕСА_1,  що мав місце
06.08.2004 року,  суду не надано (а.с.
5).

Відповідно
до ч.1  ст. 60 Сімейного кодексу
України,  майно,  придбане подружжя під час шлюбу,  належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності.

Частиною
3  ст. 65 Сімейного Кодексу України
передбачено,  що для укладення одним з
подружжя договорів,  потребуючих
нотаріального посвідчення і державної реєстрації,  а також договорів про цінне майно,  згода другого з подружжя повинна бути надана
письмово. Згода на укладання договору,
потребуючого нотаріального посвідчення та (або) державної
реєстрації,  повинна бути посвідчена
нотаріально.

З
матеріалів справи вбачається,  що судом
першої інстанції вказані вимоги закону не були враховані і рішення про
затвердження мирової угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,  на підставі якої до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
перейшло право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1,  було прийняте за відсутністю ОСОБА_5 і без
притягнення її до участі в справі.

За
такими обставинами,  колегія суддів
вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 обгрунтованими,  а ухвалу суду не заснованій на законі.

Відповідно
до п.4 ч.1  ст. 311 ЦПК України,  рішення чи ухвала суду підлягають скасуванню
з направленням справи на новий розгляд,  якщо
суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,  які не брали участі у справі.

Керуючись  ст.
ст.  303,  п.4 ч.1
ст. 311 ЦПК України,  колегія
суддів судової палати по цивільних справах,
-

УХВАЛИЛА

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_5    - задовольнити

Ухвалу
Керченського міського суду від 22 березня
2007 року - скасувати,  справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції..

Ухвала
суду апеляційної інстанції набуває чинності з дня проголошення,  може бути оскаржена в касаційному    порядку протягом 2 місяців до суду
касаційної інстанції;.