Справа №22ц-1820/07
УХВАЛА ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого - Бородійчука В.Г.

суддів - Карпенко
О.В., Корнієнко Н.В.

при
секретарі-Шульзі Я.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3про припинення
права на частку в спільному майні,

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1. та її представника-ОСОБА_4., які підтримали апеляційну скаргу,
ОСОБА_2., який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів
судової палати ,-

встановила:

ОСОБА_1у серпні
2003 року звернулася до Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3про
поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на частину квартиру,
посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що сторони по справі перебували в шлюбі, який було розірвано 29.10.2002
року. Від шлюбу сторони мають двох дітей- ОСОБА_3,1981 року народження та
ОСОБА_5,1990 року народження. ОСОБА_1. зазначає, що за період спільного
проживання разом із відповідачем придбали наступне майно: автогараж в кооперативі »Зоря» по АДРЕСА_1. Крім того,
сторонам та їх дітям належить на праві спільної власності квартира АДРЕСА_2. Відповідач в даній квартирі не проживає з грудня 2002 року, з 28
травня 2003 року виписаний з неї, ніякої участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймає. ОСОБА_1.
просила розділити спільне майно, залишивши автогараж у власності
відповідача, визнавши за нею право власності на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_2,що належить ОСОБА_2і стягнувши із
неї на користь відповідача грошову компенсацію за належну йому частку у
квартирі в сумі 4230 грн. Також просила стягнути із ОСОБА_2. судові витрати
по справі.

В подальшому,
ОСОБА_1. доповнила та уточнила свої позовні вимоги. Враховуючи, що частка відповідача ОСОБА_2. у приватизованій квартирі
становить 'Л, він у даній квартирі не
проживає з 2002 року, то враховуючи неможливість виділення даної частки
в натурі та неможливість спільного проживання із відповідачем, ОСОБА_1. просила постановити рішення про припинення права
ОСОБА_2. на частку у спільному майні, зобов»язавши її внести вартість
цієї частки на депозитний рахунок суду.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня
2007 року визнано право власності за ОСОБА_1на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, яка згідно свідоцтва про право власності на житло,
належить на праві власності ОСОБА_2. Визнано право власності за ОСОБА_2на авто
гараж в кооперативі »Зоря» вАДРЕСА_1. Стягнуто із ОСОБА_1. на
користьОСОБА_6 27163 грн. в порядку компенсації вартості 1/2 частки даної
квартири.

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати як постановлене із порушенням вимог матеріального та процесуального права,
при неповному з»ясуванні обставин, що мають суттєве значення для правильного
вирішення спору та постановити нове рішення про припинення права ОСОБА_2. на
частку в спільному майні, зобов»язавши її - ОСОБА_1. сплатити відповідачу
грошову компенсацію за належну йому частку в
розмірі 13481 грн., перерахувавши дану суму на депозитний рахунок суду.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду та перевіривши законність та обґрунтованість
постановленого судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати
приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає
відхиленню.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог закону.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається із
свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 грудня 1996 року органом приватизації Золотоніської міської
Ради народних депутатів, квартираАДРЕСА_2 належить на праві спільної
власності сторонам по справі та їх двом дітям -ОСОБА_3та ОСОБА_5, /а.с.9/

Згідно висновку
проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи дійсна/ринкова/
вартість квартириАДРЕСА_2 становить 118755 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України »Про приватизацію державного житлового
фонду» квартира /будинок/, кімнати в квартирах та одноквартирних
будинках, передані при приватизації з
державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім»ї наймача, перебувають
у їх спільній сумісній або частковій власності.

Згідно
вимог.ст.369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються
ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, при чому вважається, що частки співвласників є рівними,
якщо інше не встановлене законом або домовленістю між ними.

За чинним законодавством, при вирішенні спорів учасників спільної власності
щодо розпорядження чи користування майном, не вважається неправомірним
позбавленням права власності присудження грошової компенсації за частку у
спільній власності, якщо її неможливо
виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. При цьому
враховується той факт, що власник у будинку не проживає і забезпечений іншою
житловою площею.

Як вбачається із
наявних матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2. реально в спірній квартирі не
проживає з 2002 року, долею вказаного житлового приміщення не цікавиться, ніякої участі в утриманні квартири,
сплаті комунальних послуг не приймає. Враховуючи, що частка ОСОБА_2. в
приватизованій двокімнатній квартирі становить %, виділити вказану частку в натурі є неможливим, суд першої інстанції,
врахувавши думку самого відповідача, правильно вирішив питання щодо можливості
присудження ОСОБА_2грошової компенсації за належну йому частку.

При вирішенні питання щодо можливості стягнення грошової компенсації, суд
першої інстанції обгрунтовано виходив з дійсної вартості частки
на час розгляду справи та спроможності позивача її сплатити.

Посилання ОСОБА_1. в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не
зменшив суму грошової компенсації за належну ОСОБА_2частку в спільному майні і не
прийняв до уваги той факт, що вона за власні кошти робила покращення в
квартирі, платила комунальні послуги за відповідача є необгрунтованими,
оскільки із самостійними

3

позовними вимогами до ОСОБА_2. про
відшкодування позивачці понесених витрат на утримання
квартири та сплату комунальних послуг ОСОБА_1. до суду не зверталася.

Також є безпідставними посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що
ринкова вартість спірної квартири згідно
висновку будівельно-технічної експертизи є явно завищеною, оскільки інших об»єктивних доказів вартості спірної квартири із
сторони позивачки надано не було і відсутні
будь-які підстави ставити під сумнів відомості, які містяться в
експертному висновку.

Інші доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для зміни
або скасування постановленого судового рішення.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313,314
ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської юбласті від 20 липня 2007 року -відхилити,
зазначене судове рішення - залишити без змін

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України на протязі двох місяців.