Справа № 22ц-2261/07                                                        Головуючий
Категорія:                                                                              Украінцева
РІШЕННЯ

Іменем України

"
08 " серпня 2007 року                                             колегія
суддів судової палати у цивільних

справах
апеляційного суду Луганської області у складі: Головуючого: Маляренко І.Б.
Суддів: Борисова Є.А.,
Медведєвої Л.П. За участю секретаря: Ковальчук Є.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Луганську

цивільну справу
за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області

на
рішення Краснодонського міськрайсуду Луганської області від 12 квітня 2007 року
за

позовомОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції Фонду

соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань

України
в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області про стягнення

моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що він з    1987 року працював на шахті „Горіхівська
" ВАТ «Краснодонвугілля» на посадах ГРП та     ) ГРОЗ. Його робота була пов'язана із перебуванням
у шкідливих та небезпечних умовах праці. 15.06.1991 року з ним трапився нещасний
випадок на виробництві.

17.10.1991 року за висновком ЛТЕК Луганської області йому було встановлено
80% втрати працездатності у зв'язку з травмою, отриманою при виконанні трудових
обов'язків, та другу групу інвалідності. Потім, при переосвідченні у МСЕК,
позивачеві було знижено відсоток втрати працездатності у зв»язку з каліцтвом.

03.06.2005 року за висновком МСЕК Луганської області позивачу було
встановлено 80 % втрати профпрацездатності, з яких 35% повторно - за трудовим
каліцтвом 1991 року, та 45% - первинно у зв»язку з професійним захворюванням -
пневмоконіозом.

При цьому
позивач послався на те, що така значна втрата працездатності, отримана при
виконанні трудових зв'язків, спричинила йому моральну шкоду, яка полягає у
перенесеному     сильному фізичному болю,
який він відчуває постійно, у необхідності тривалого та болісного лікування; за
станом здоров'я позивач позбавлений можливості вести звичний спосіб життя,
обмежилась можливість його нормальної життєдіяльності.

Оскільки
вищенаведене викликає у позивача, як він зазначив,    фізичні і моральні страждання, призводить
до появи нових інтенсивних психологічних страждань і вимагає значних зусиль для
організації життя, він просив стягнути з відповідача на його користь на      ', відшкодування моральної шкоди 75000
грн., виходячи із мінімального розміру заробітної плати станом на 01.01.2006
року (375 грн.х200).

Оскаржуваним рішенням
позовні  вимоги  ОСОБА_1
задоволено  частково,  суд

стягнув з відповідача на його користь на відшкодування
моральної шкоди 5000 гривень.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від  нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодоні
та  Краснодонському районі Луганської
області (далі ВД Фонду ССНВ України в м. Краснодоні та  Краснодонському районі Луганської області)
ставиться питання про скасування рішення ; Краснодонського міськрайсуду
Луганської області від 12 квітня 2007 року і постановления нового 5 рішення про відмову у
задоволенні позову, виходячи з того, що суд не взяв до уваги наступного:

· на момент звернення
позивача до суду діяли норми Закону
України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік" від 20.12.2005 року, відповідно до п.27 ст.77
якого було зупинено дію абзацу четвертого статті 1 (в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і ч.1енам їх сімей), підпункту "є"
пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої
статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності";

· відповідно
до п.22 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», з
метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом, зупинено
на 2007 рік дію абзацу четвертого статті 1 ( в частині відшкодування моральної
шкоди застрахованим та ч.1енам їх сімей незалежно від часу настання страхового
випадку), підпункту «є» пункту 1 частини першої ст.21, частини третьої ст.28 та
частини 3 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності";

· з
20.03.2007 року набрали чинності зміни, внесені до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", згідно з якими з нього виключено статті щодо обов'язку
Фонду СНВ відшкодовувати моральну шкоду потерпілим на виробництві;

· на
порушення норм чинного законодавства позивач не надав доказів, які б
підтвердили його вимоги щодо наявності моральної шкоди;

· відсутня
вина ВД Фонду ССНВ України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської
області у несвоєчасному встановленні МСЕК позивачеві втрати працездатності;

· виконання
рішення може призвести до розбалансування бюджету Фонду.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з 1987 року працював на шахті
„Горіховська" ВАТ „Краснодонвугілля".

На
підставі висновку Луганської профпатологічної МСЕК від 03.06.2005 року
позивачеві з 24.05.2005 року встановлено 2 групу інвалідності та 80% втрати
працездатності безстроково, з яких 35% - повторно у зв"язку з
трудкаліцтвом 15.06.1991 року і 45% - первинно у зв"язку із захворюванням
пневмоконіозом.

Постановою
ВД Фонду ССНВ України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської
області від 13.07.2005 року позивачеві було призначено одноразову допомогу у
сумі 16400 грн., яку він одержав.

Зазначені обставини сторонами не
оспорюються.

Часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд обгрунтував тим, що 35% втрати
працездатності йому було встановлено повторно за травму, отриману у 1991 році,
коли не було створено Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України і не діяв Закон України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності",
а 45% - вже під час дії цього Закону.

Але з даним висновком погодитися не можна, оскільки, як
зазначалося вище, ОСОБА_1 звернувся до суду у червні 2006 року і на час його
звернення діяв Закон України "Про Державний бюджет України на 2006
рік", згідно з п. 27 ст. 77 якого було зупинено дію абзацу четвертого
статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і ч.1енам їх
сімей), підпункту "є" пункту 1 частини першої статті 21, частини
третьої статті 28 та частини третьої статті 34; частини п'ятої статті 47 (в
частині знижок та надбавок до розміру страхового внеску) Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що у місцевого суду не було
підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ВД Фонду ССНВ
України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області на його
користь моральної шкоди.

Крім того, ВД Фонду ССНВ України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської області належним чином виконало покладені на
нього обов'язки, призначило і виплатило всі належні позивачеві суми, і не може
нести відповідальності за несвоєчасне, на думку позивача, встановлення йому MGEK
розміру втрати працездатності.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

Згідно із ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду 1
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є :

1)
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи;

2)
недоведеність обставин, що мають значення для справи, які
суд вважав встановленими;

3)
невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)
порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права.

2.
Норми матеріального права вважаються порушеними або
неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

3.
Порушення норм процесуального права можуть бути підставою
для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Оскільки судом вимоги даної статті дотримано не було, рішення суду підлягає
скасуванню із постановлениям
нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області - задовольнити,

рішення Краснодонського міськрайсуду Луганської області
від 12 квітня 2007 року - скасувати і постановити нове рішення, яким ОСОБА_1 у
задоволенні позову до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області про стягнення
моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, але протягом двох
місяців може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.