УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2007 року                                                                            м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючої               Ясеновенко
Л.В.,

суддів                        Матківського Р.Й.,
Фединяка В.Д.

секретаря                  Сем"янчук
С.Й.,

з
участю:                   ОСОБА_1.,

представника           сільської ради

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про відновлення попереднього стану дороги та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні дорогою за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду від 23 березня 2007
року,-

встановила:

Рішенням Долинського районного суду від 23 березня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1. та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3. задоволені частково.

Постановлено зобов"язати ОСОБА_2 перенести огорожу
на роздоріжжі вулиць Новозабудова та Шевченка на 0,40м.;

Зобов"язано ОСОБА_3. перенести огорожу таким чином, щоб електричні
стовпи знаходились біля огорожі зі сторони дороги.

Зобов"язано також ОСОБА_1. перенести огорожу на відстань 6 метрів від
огорожі ОСОБА_3. згідно генерального плану села Надіїв.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1. посилається на порушення
судом норм матеріального і процесуального права. Так, суд прийняв зустрічну
позовну заяву після того, як сторони і свідки давали пояснення, тобто з
порушенням вимог ст.123 ЦПК, яка передбачає право відповідача подати зустрічний
позов до або під час попереднього судового засідання. Скаржник також вважає, що
не було підстав і для об'єднання позовів у одному провадженні, оскільки позови
не є взаємопов"язані. Крім того, ОСОБА_1. вказує на те, що резолютивна
частина рішення суду не є чіткою та безумовною. Не зазначено у рішенні суду і
того, у кого він самовільно зайняв земельну ділянку, площа цієї ділянки та кому
він створив перешкоди у користуванні дорогою. Помилковим скаржник вважає і
посилання у рішенні на ст.39 ЗК України.

Просить рішення
суду скасувати, а справу направити на новий розгляд.

В судовому засіданні ОСОБА_1. апеляційну скаргу підтримав з мотивів,
наведених у ній.

Справа №
22-ц-762/2007р.                                  Головуючий
у 1 інстанції Монташевич С.М.

Категорія 33                                                          Доповідач
Ясеновенко Л.В.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3. в судове
засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про місце і час
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_4. проживають
по АДРЕСА_1. Земельна ділянка ОСОБА_1. розташована через дорогу напроти
земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Згідно генерального плану забудови села Надіїв, розробленого інститутом
„Івано-Франківськагропроект республіканського об"єднання „УКРНДІАГРОПРОЕКТ"
ширина проїжджої частини дороги становить 6,0м. і дорога є рівною. Фактично
дорога є вужчою, оскільки кожна зі сторін пригородила частину дороги до своєї
земельної ділянки.

Судом встановлено, що площі земельних ділянок, якими в даний час фактично
користуються сторони не відповідають площам їх земельних ділянок згідно
матеріалів інвентаризації земель за 1993 рік. Наведене підтверджується актом
від 06.11.2006р. обміру земельних ділянок по вул.Новозабудова в с.Надіїв.

Цим актом встановлено, що довжина земельної ділянки
ОСОБА_1. згідно матеріалів інвентаризації повинна становити 39м, а фактично
становить з однієї сторони 40,90м, а з другої - 43,65м. Крім того, згідно плану
забудови довжина земельної ділянки ОСОБА_1. повинна становити лише 35 м. (а.с.19).

При таких обставинах справи суд прийшов до правильного висновку про
обгрунтованість вимог по зустрічному позову.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.
307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Долинського районного суду від 23 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.