Справа № 33-Ц-630
Головуючий у апеляційній ін ст.  -
Ц-33                                Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
жовтня 2007 року                                                                                                  м.
Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі:

суддів
Василевича B.C.,
Мельника Ю.М. ,
Григоренка М. П.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Надвірнянського районного суду від 4 жовтня 2005 року та на ухвалу
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Івано-Франківської області від 18 листопада 2005 року,  -

встановила:

У серпні
2005 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Надвірнянської міської
ради,  ОСОБА_2 про визнання незаконним
рішення Надвірнянської міської ради від 24.05.2005. року про надання
ОСОБА_2  земельної ділянки у приватну
власність.

Рішенням
Надвірнянського районного суду від 4 жовтня 2004 року в задоволені позову
відмовлено.

На вказане
рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою
Івано-Франківського апеляційного суду від 18 листопада 2005 року апеляційну
скаргу відхилено,  а рішення
Надвірнянського районного суду від 4 жовтня 2005 року залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду.

В
обґрунтування своїх вимог покликається на неправильність застосування
апеляційним судом та судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. На думку ОСОБА_1 суди першої та апеляційної інстанцій при
винесенні рішень не врахували,  що
позивачка з 1964 року добросовісно та безперервно користувалася спірною
ділянкою,  вела сільськогосподарські
роботи,  сплачувала земельний податок за
займану площу ділянки. За таких обставин,
вважає,  що міська рада безпідставно
передала земельну ділянку іншій особі.

Колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу,  якщо визнає,  що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що ухвала суду та рішення суду першої
інстанції винесені з додержанням судом норм матеріального та процесуального
права,  і доводи скарги висновків суду не
спростовують . Відсутні й передбачені
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  331,  332,
335-337 ЦПК України,  та Законом
України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22.02.07 p. № 697-V,
колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Надвірнянського районного суду від 4 жовтня 2005 року та ухвалу колегії судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області
від 18 листопада 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.