Справа № 22-1107/2007р.                                  Головуючий у 1
40                                                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року  травня  7  дня   колегія  суддів
Судової  палати  у
цивільних  справах апеляційного
суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Петричка П.Ф.

Суддів:
Штефаніци Ю.Г.,  Павлишина О.Ф.

При секретарі:
Жукровській О.Ф.

З участю позивача ОСОБА_1.,  представника відповідача

Едера П.М.  3 -
ої особи - ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на
рішення Городоцького районного суду м.
Львова від 5 лютого 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до дочірного підприємства „Санаторій „Любінь Великий"
ЗАТ лікувально - оздоровчих
закладів профспілок „Укрпрофоздоровниця",
третьої особи - ОСОБА_2
про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,  -

встановила:

Рішенням суду
відмовлено в задоволенні позову.

В
апеляційній скарзі,  в зв'язку із не
визначенням рішення суду,  позивачка послалась
на відсутність згоди ЗАТ на проведення реорганізації у відповідача,  перевищення відповідачем повноважень у
змінені в організації виробництва і порушення цим  ст.  40 п.1 КЗпП
України,  ЗАТ „Укрпрофоздоровниця"
повідомило,  що ліквідація психоневрологічного
відділення не проводилась. Відповідно до листа голови правління ЗАТ право на
процедуру скорочення посади відповідач міг лише з 9.03.2006 р. Головний
лікар санаторію ОСОБА_2  свідомо створив
ситуацію,  внаслідок якої скорочено
чисельність продажу путівок що привело до скорочення чисельності працівників.
Акт про попередження складений працівниками відповідача,  які є зацікавленими особами,  тому не може братися до уваги.

Просила
скасувати рішення суду,  ухвалити нове
задоволити її позовні вимоги.

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивачки в
підтримання скарги,  заперечення
представника відповідача і третьої особи,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Розглядаючи
спір у відповідності з роз'ясненнями п. 19
постанови №4 Пленуму
Верховного Суду України від 6.
11.1992 p.,  з наступними змінами „Про практику розгляду судами
трудових спорів",  суд перевірив і
переконався в тому,  що

дійсно у
відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці,  зокрема проведена реорганізація
психоневрологічного відділу по реабілітації дітей хворих на ДЦП,  в зв'язку з чим скорочення штату працівників
у т.ч. посада
на якій працювала позивачка.

Такі
зміни проведені в межах повноважень третьої особи і підтверджені штатними
розписами,  які проаналізовані судом.

Суд взяв
до уваги,  що весь порядок вивільнення
працівників відповідачем був дотриманий,
а саме позивачка була належно попереджена про майбутні зміни у
виробництві,  згоду на її звільнення дав
профспілковий комітет. Суд вірно зауважив,
що перестановка кадрів є правом,
а не обов'язком власника або уповноваженого ним органу.

Рішення
суду ґрунтується на повно,  всебічно і
об'єктивно з'ясованих обставинах,
відповідає вимогам  ст.  ст.  10, 11, 57, 60, 212, 215 ЦПК
України,   ст.  ст.  40 п.1,  43,  49-2, 231, 233 КЗпП
України,  доводи апеляційної скарги його
не спростовують,  тому підстав для
скасування рішення нема.

Керуючись  ст.
ст.  304, 307, 308,  313-315 ЦПК України
колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Городоцького районного суду Львівської області від 5 лютого 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскарженою в
касаційному порядку протягом двох місяців подачею касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.