Справа № 22ц-2941                                         Головуючий у І Інстанції: Маймур Ф.Ф.
Категорія   26                                                    Доповідач: Калиновський А.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року травень «24» дня колегія суддів Судовоі палати з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Калиновського А.Б.

Суддів:              Кузнецова ВО., Кіктенко Л.М.

При секретарі: Журавель Ю.О.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Жовтневої районної у м. Дніпропетровську Ради про встановлення факту,
що має юридичне значення та про визнання права власності у порядку спадкування,
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську Ради про встановлення факту, що має юридичне значення та про
визнання права власності у порядку спадкування та за зустрічним позовом
Жовтневої районної у м. Дніпропетровську Ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
спадщини від умерлої, про визнання права власності та про визначення порядку
користування квартирою.

встановила:

У серпні 2005 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1. та Жовтневої районної у м. Дніпропетровську Ради і посилався на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина на
квартиру АДРЕСА_1, яку вона 15.12.1998 року заповідала ОСОБА_2 та її брату
ОСОБА_1., які фактично прийняли спадщину, просив суд встановити факт прийняття спадщини
та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири у порядку
спадкування.

У грудні 2005 року з зустрічним позовом до ОСОБА_2. та Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську Ради про встановлення факту прийняття спадщини та про
визнання права власності на квартиру звернувся ОСОБА_1., посилаючись на те, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_4 спадщину прийняв тільки він,
постійно мешкаючи разом зі спадкодавцем.

У червні 2006 року з зустрічним позовом до ОСОБА_2. та ОСОБА_1. про визнання
спадщини від умерлої звернулась Жовтнева районна у м. Дніпропетровську Рада і,
посилаючись на те, що ОСОБА_4, якій належала на праві власності спірна
квартира, заповіла все своє майно ОСОБА_2. та ОСОБА_1., але після її смерті ОСОБА_2. спадщину не прийняла, просила визнати спадщину у вигляді 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1 від умерлої, визнати право власності на цю частину квартири
за територіальною громадою м. Дніпропетровська та визначити порядок
користування квартирою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2007
року позов ОСОБА_2. задоволено, а позов ОСОБА_1. - частково.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2. та ОСОБА_1. після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_2. та ОСОБА_1. у порядку
спадкування за заповітом за кожним право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

В задоволені позову Жовтневої районної у м. Дніпропетровську Ради до
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про визнання спадщини від умерлої, про визнання права
власності та про визначення порядку користування квартирою відмовлено.

2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування рішення суду і
ухвалення нового у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне скаргу відхилити, а рішення суду залишити
без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, яка за життя -
15.12.1998 року залишила заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті усе
своє майно вона заповідала синові ОСОБА_1 та доньці - ОСОБА_2 (а.с.5, 34).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, з заявою про прийняття спадщини, згідно
відповіді першої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська від
09.11.2005 року, ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась (а.с.17).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1. з 13.10.2000 року зареєстрований та
мешкає у спірній квартирі АДРЕСА_1, а ОСОБА_2. після смерті матері, у строк для прийняття
спадщини отримала речі, які належали померлій, а саме: пальто, кофту, посуд.

За таких обставин суд обгрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. прийняли спадщину після смерті матері і обґрунтовано визнав за кожним з
них право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за
заповітом, відмовивши в задоволені зустрічного позову Жовтневій районній у м.
Дніпропетровську Раді про визнання спадщини від померлої, про визнання права
власності та порядку користування квартирою.

Правильно встановивши факти та обставини, суд помилково в рішенні послався
на норми цивільного кодексу України 2003 року, тоді як спірні правовідносини
регулюються цивільним кодексом України 1963 року, а саме ст. ст. 534, 549, тому
посилання на норми цивільного кодексу України 2003 року підлягають виключенню з
рішення суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1. про те, що згідно п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 «Про практику розгляду судами України справ про
спадкування» від 24.06.1983 року управління та володіння спадковим майном не
свідчить про прийняття спадщини -необгрунтовані та спростовуються ст. 549 ЦК України
1963 року, згідно якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав до
Державної нотаріальної контори по місту відкриття спадщини заяву про її
прийняття.

Факт прийняття ОСОБА_2. спадщини у встановлений законом строк
підтверджується, крім пояснень сторін, показаннями свідка ОСОБА_5.

Інші доводи скарги не спростовують правильність висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.