22-к-2578/2007                                                           Головуючий
в І інстанції: Міненко Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року                                                                       м.
Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

Головуючого:
Горелкіної Н,А.

Суддів:   Матвєєвой О.А., Слободянюк С.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку
внаслідок обману з боку відповідачів, стягнення з них збитків та судових витрат
та за зустрічним позовом ОСОБА_2, діючої по довіреності в інтересах ОСОБА_4, до
ОСОБА_1 про спонукання його до укладення договору купівлі-продажу жилого
будинку, стягнення суми боргу по договору та витрат по сплаті державного мита
за касаційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. - представника ОСОБА_1 на
рішення Мар»їнського районного суду Донецької області від 10 серпня 2004 року
та рішення Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2005 року, -

встановила:

В
березні 2002р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій зазначав, що з 1995
року він став проживати в будинку за адресою : АДРЕСА_1 з дозволу ОСОБА_2 У
1996 році ОСОБА_4.- донька ОСОБА_2 запропонувала виселитися з квартири,
оскільки буде там жити сама, що він і зробив. 13 травня 1998 року сину ОСОБА_2
потрібні були гроші і він домовився з ОСОБА_2. про продаж зазначеного будинку за 2000 доларів США. Він
сплатив ОСОБА_3.- сину ОСОБА_2 1600 доларів США, про що була написана розписка, але потім відповідачі
відмовилися продавати йому будинок. Вважає, що з боку відповідачів мав місце
обман, а тому договір купівлі-продажу будинку просив визнати недійсним, на
підставі ст. 230 ЦК України, просив суд стягнути з відповідачів збитки у
подвійному розмірі  17024 грн., а також

моральну шкоду у
розмірі 5000 грн., витрати по оплаті юридичної допомоги 300 грн. та державне
мито 85 грн.

ОСОБА_2
діюча в інтересах ОСОБА_4, 2.06.2004р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1.
і просила суд зобов»язати
ОСОБА_1. укласти договір купівлі-продажу спірного будинку та стягнути з
останнього 2128 грн. та 51 грн. державного мита, посилаючись на те, що ОСОБА_1
домовився про купівлю будинку за адресою : АДРЕСА_1, який належить їй на праві
власності , за 2000 доларів США.
Проте він передав її брату ОСОБА_3. тільки 1600 доларів США, а потім став
ухилятися від укладення договору купівлі-продажу будинку та сплати ще 400
доларів США.

Рішенням
Мар'їнського районного суду Донецької області від 10 серпня 2004 року визнано
недійсним договір купівлі-продажу будинку внаслідок обману з боку ОСОБА_2,
ОСОБА_3., ОСОБА_4 На користь ОСОБА_1. з відповідачів стягнуто солідарно 17024
грн.- понесені збитки, а також солідарно 1000 грн. моральної шкоди, 300 грн.
витрат за юридичну допомогу, 85 грн. державного мита. ОСОБА_4 в позові про
спонукання ОСОБА_1. до укладення договору купівлі-продажу будинку, стягнення
2128 грн. та державного мита 51 грн. відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2005 року рішення суду першої
інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку
внаслідок обману, стягнення з відповідачів 17024 грн., моральної шкоди
скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 в позові до
ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу
жилого будинку внаслідок обману та про стягнення з них 17024 грн., а також
моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1. 8480 грн.

В іншій частині
рішення суду залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3. ставлять питання про зміну судових рішень
та задоволення їх позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

У
касаційній скарзі ОСОБА_5. - представника ОСОБА_1. ставиться питання про скасування рішення Апеляційного
суду Донецької області від 12 січня 2005 року та залишення в силі рішення
Мар'їнського районного суду Донецької області від 10 серпня 2004 року.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного. суду м. Києва вважає, що касаційні
скарги підлягають відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційних скаргах доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

ухвалила:

Касаційні
скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. - представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Мар''їнського районного суду Донецької області від 10 серпня 2004 року та
рішення Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.