Справа № 22-ц- 1482-Ф/07       Головуючий суду першої інстанції   Короткова Л.М.
Суддя-доповідач
суду апеляційної
інстанції        Соболюк М.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

3 жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосії в складі:

головуючого
- судді              Ломанової Л.О.,

суддів                                     Притуленко О.В.,

Соболюка М.М.

при
секретарі                        Хоруженко
М.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Керченської міської ради АР Крим про розірвання договору купівлі-продажу, за
апеляційною скаргою представника Керченської міської ради АР Крим на рішення
Керченського міського суду АР Крим від 19 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Керченської
міської ради АР Крим про розірвання укладеного 26 січня 2000 року між нею та
ОСОБА_2 договору купівлі-продажу житлового будинку на підставі п. 4 ст. 692 ЦК України (в
редакції 2003 року).

Вимоги позову мотивувала тим, що у 2000 році між нею та ОСОБА_2 укладений
договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 за ціною еквівалентною 700 доларам США. При укладенні
договору ОСОБА_2 було сплачено 100 доларів США. За домовленістю сторін суму, що залишилась, ОСОБА_2 повинен
був сплачувати щорічно - по 100 доларів США,
про що було складено розписку. ОСОБА_2 сплачував вказану у розписці суму на
протязі 2 років. У 2002 році вона, домовившись з покупцем щодо оплати суми, що
залишилася за будинок (400 доларів США),
виїхала з країни за сімейними обставинами. Приїхавши до м. Керчі у 2006
році позивачка дізналася про те, що ОСОБА_2 помер у березні 2003 року.

Вважає, що оскільки покупець ОСОБА_2 не сплатив за
будинок обумовленої у договорі суми грошей та спадщина, як відумерла, може
перейти до Керченської міської ради АР Крим, то вона вправі відмовитися від
договору купівлі-продажу будинку, а отриману суму грошей - 300 доларів США - повернути
відповідачу Керченської міської раді АР Крим.

Рішенням Керченського міського суду АР Крим від 19 червня
2007 року позов ОСОБА_1 задоволений: розірвано вказаний договір купівлі-продажу
і повернуто сторони у первісне положення, визнано за позивачкою право власності
на зазначене домоволодіння і стягнуто з неї 1515, 00 грн. придбаних за
договором без достатньої правової підстави на користь відповідача.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування судом обставин, що

мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалите нове - про
відмову у задоволенні позову.

Вимоги скарги ґрунтуються на тому, що суд першої
інстанції при ухваленні

оскаржуваного рішення не врахував те, що Керченська
міська рада не може бути

стороною у справі, оскільки вона не була стороною
оспорюваного договору та

законних підстав для розірвання договору купівлі-продажу не має.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки

розпискам, які є у матеріалах справи та застосував норми права, які не
підлягають застосуванню.      -

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечень на неї, вислухавши пояснення представника
позивачки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді

першої
інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що

позивачка має право відмовитися від договору купівлі-продажу вказаного
жилого

будинку та вимагати його розірвання, оскільки з боку покупця -ОСОБА_2 не

виконане зобов'язання щодо оплати вартості будинку. Також суд виходив з
того, що

Керченська міська рада АР Крим є належним відповідачем у цієї справі,
оскільки вона

по суті є власником відумерлої спадщини, однак не оформляє її, та
відповідно до ч. 4

ст. 1277 ЦК України зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця,
на її

користь  в результаті  повернення сторін  у первісне
положення  після розірвання

договору
купівлі-продажу підлягають стягненню 300 доларів США за придбання майна

без достатньої
правової підстави в силу п. З ч. З ст. 1212 ЦК України.

Проте з такими
висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія

суддів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 26 січня 2000 року за реєстром НОМЕР_1 (а.с. 3) позивачка
продала ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1. Цей договір був

підписаний позивачкою та ОСОБА_2 Договір посвідчений нотаріально (а.с. 4

(зворотна сторона) та зареєстрований у БТІ за № 32 (а.с. 7). У п. 4
вказаного договору

зазначено, що продаж вчинено за 2708 (дві тисячі сімсот вісім) гривень, які
покупець

сплатив повністю до підписання цього договору.

ОСОБА_2   помер  ІНФОРМАЦІЯ_1
року.   У  довідці
завідуючої  Першої

Керченської нотаріальної контори №784/02-18 від 5 березня 2007 року (а.с.
26)

вказано, що
після смерті гр. ОСОБА_2, з заявою про прийняття спадщини ніхто не

звертався, спадкова справа не заведена.

Судом встановлено, що правовідносини між позивачкою та ОСОБА_2

склалися до набрання чинності Цивільним кодексом України - до 1.01.2004
року.

Відтак спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом Української РСР
(в

редакції 1963 року).

З матеріалів справи, а саме - з позовної заяви (а.с. 2),
вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача на підставі
п. 4 ст. 692 ЦК України
(в

редакції 2003 року), ці підстави також були зазначені у
ст. 232 ЦК Української
РСР (в

редакції  1963  року), відповідно до якої якщо покупець
відмовився прийняти та

оплатити товар, продавець має право за своїм вибором
вимагати оплати товару або

відмовитися від договору купівлі-продажу.

Оскільки матеріали справи на містять безспірних доказів
щодо невиконання

покупцем умов договору відповідно до п. 4, висновок суду першої інстанції
про

розірвання
договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 укладеного між позивачкою та ОСОБА_2
з підстав несплати товару не можна визнати обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 1277 ЦК
України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення
їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її
прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу
місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною 4 наведеної
статті встановлено, що територіальна громада, яка стала власником відумерлого
майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені
відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції відносно відповідача по справі
-Керченської міської ради, застосував положення закону; ст. 1231, ч. 1 ст.
1277, ст. 1281 ЦК України.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази щодо визнання Керченської
міської ради в установленому порядку як власником майна, вказаного у договорі
купівлі-продажу житлового будинку від 26 січня 2000 року за реєстром НОМЕР_1,
так спадкоємцем цього майна.

За таких обставин, застосування судом першої інстанції в спорі щодо
розірвання договору купівлі-продажу положень ст. ст. 1277, 1231 та 1281 ЦК України слід
визнати необгрунтованим.

Оскільки суд першої інстанції застосував закон, який не поширюється на ці
правовідносини, тобто згідно з ч. 2 ст. 309 ЦПК України припустився порушень
матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду з ухваленням
нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Враховуючи наведене, на підставі статей 153, 224, 228 Цивільного кодексу
Української РСР (в редакції 1963 року), статі 1277 Цивільного кодексу України,
керуючись частиною статтею 303, пунктом 2 частини 1 статті 307, пунктом 4
частини 1 статті 309, статтями 313, 314 та 316 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних справах

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника Керченської міської ради задовольнити.

Рішення Керченського міського суду АР Крим від 19 червня 2007 року
-скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1
до Керченської міської ради АР Крим про розірвання договору купівлі-продажу.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути оскаржене до суду касаційної інстанції шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили.