АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-АДРЕСА_513 2007 р.    Головуючий у 1
інстанції Пасічник Д.І.
Доповідач Гайсюк О.В.
УХВАЛА

Ірпенем України

20 червня 2007
р. Колегія суддів судової ііалати в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

Головуючої судді
- Авраменко Т.М.

Суддів - Гайсюка
О.В.,  Суровицької Л.В.

при секретарі - Савченко Н.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2007
року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2000 року ОСОБА_1,  яка діє за довіреністю від імені ОСОБА_3 пред'явила
позов до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою. В
позові зазначила,  що ОСОБА_3належить 1/2
частина будинку АДРЕСА_1 цього будинку,
а ОСОБА_4 належить частина будинку (кв.1).

З 1997
року відповідач почав чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою біля
дому,  захопив частину двору,  якою користуватися повинен ОСОБА_3

Посилаючись
на ці обставини,  просила суд встановити
порядок користування земельною ділянкою,
розділявши її таким чином,  щоб у
спільному користуванні з відповідачем землі не було (а. с.  31,
том 1-й).

У
зв'язку із смертю відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с.  51,
том 1-й),  до участі у справі була
допущена його дружина - ОСОБА_5,  яка
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 (а. с.
64).

До
участі у справі згідно довіреності від 1.12.2003 р. був допущений другим
представником позивача - ОСОБА_6 (а.
с.  170,
том 1-й).

Згідно
письмових пояснень представників позивача та письмових заяв у квітні-травні
2004 року та у листопаді 2004 року (а. с.
196-198,  236,  237,
276,  том 1-й) ними ставились
питання про збільшення позовних вимог,
зокрема про відновлення меж земельних ділянок за адресами АДРЕСА_2,  АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4,  АДРЕСА_5,
визнання ОСОБА_3 власником
тих

будівель,  які в 1986 році купив
ОСОБА_7,  також просили притягти до
участі в якості відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Ухвалою
суду  від 07.12.2004  р.
заява     представників  про збільшення позовних вимог прийнята до
розгляду (том 1-й,  а. с.  293).

У квітні
2006 року представники позивача подали заяву про доповнення зміни та уточнення
до позовної заяви (т. 2,  а. с.  24-27),
в якій вимоги заявлені до відповідачів ОСОБА_5,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10. Відповідно до
цієї заяви,  посилаючись на
порушення,  своїх прав,  просили суд визнати за ОСОБА_3 право
власності на АДРЕСА_1,  а також на будівлі
та споруди до цього будинку,  закріпній
за власністю ОСОБА_3 символіку будинку станом на 1986,  1994 та 1995 роки,  зобов'язати відповідача ОСОБА_11 знести
"непланову самозабудову" з погріба,
двору,  городу та з водопроводу
ОСОБА_1,  дії ОСОБА_11 по самозахопленню
двору ОСОБА_1 визнати неправомірними,
відновити в технічній документації садиби ОСОБА_1 положення яке було
станом на 1986 рік,  визнати недійсним
рішення сесії Долинської міської Ради від 10.09.1999 р. № 165 про розмір
земельної ділянки для приватизації,
визнати недійсними та скасувати матеріали актів від 10.11.1998 p.,  9.09.1999 p.,  22.08.2002 p.,  визнати недійсними приватизації земельних
ділянок по АДРЕСА_2,  АДРЕСА_5,  АДРЕСА_6,
АДРЕСА_1,  офіційно повернути ОСОБА_1 водопровід,  колодязь та земельну ділянку,  визнати недійсними та скасувати документи БТІ
м.  Олександрія № 287 від 17.09.1999 p.,  документи БТІ (Долинського) від 1964 р. та
від 2005 р. за якими колодязь перейшов ОСОБА_9,
повернути ОСОБА_1 2/3 колодязя,
зобов'язати Долинську міську Раду відновити межі садиби АДРЕСА_1
(відновити оркемо по АДРЕСА_7) та відновити межі між садибами № 7. 9,  АДРЕСА_5,
АДРЕСА_6 станом на 1986,  1994.
1995 роки,  зобов'язати головного
архітектора Долинського району та начальника БТІ внести в технічний паспорт
садиби ОСОБА_1 колодязь,  водопровід та земельну ділянку охоронної
зони,  притягти до відповідальності
посадових осіб,  винних в протиправній
реєстрації членів сім'ї АДРЕСА_1 та у відмові ОСОБА_1 в реєстрації в цій
квартирі.

В
зазначеній заяві (т. 2,  а. с.  24) також ставиться питання про відшкодування
матеріальних збитків та моральної шкоди.

Рішенням
Новгородківського районного суду від 11.04.2007 р. в задоволенні позову ОСОБА_3
про визнання права власності,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзі представники позивача ставлять питання про скасування
рішення суду,  просять направити справу
на новий розгляд,  або ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи,  невідповідність висновків суду обставинам
справи,  порушення судом норм
матеріального та процесуального права. Також представники позивача вважають,  що суд розглянув не всі вимоги і цей недолік
не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення.

В
судовому засіданні апеляційного суду представники позивача доводи апеляційної
скарги підтримали.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,  що
вимоги позивача складаються з більше десяти пунктів (том 2-й,  а. с.
24-27),  але суд ухвалив рішення
лише по вимогам про визнання права власності,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди (том 2-й,  а. с.
259).

Зовсім
не розглядались судом і навіть не згадувались в рішенні суду,  вимоги позивача про встановлення порядку
користування земельною ділянкою шляхом її поділу таким чином,  щоб у спільному користуванні з відповідачем
ОСОБА_11 землі не було (том 1-й,  а. с.  31).

Хоча
представники позивача неодноразово і подавали заяви,  в яких зазначали,  що їх юридичний інтерес не полягає у
встановленні порядку користування земельною ділянкою і просили суд ухвалити
рішення тільки "стосовно власності",
"захисту власності" (том 1-й,
а. с.  157,  том 2-й,
а. с.  5),  але суд питання про прийняття відмови від
частини позовних вимог у порядку передбаченому
ст.  174 ЦПК України так і не
вирішував,  ухвали про закриття
провадження у справі у разі відмови позивача від позову і прийняття відмови
судом,  не постановляв (ч.3  ст.
174,  п.3  ст.
205 ЦПК України).

Наведене
вказує на те,  що суд розглянув не всі
вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції,  а тому
відповідно до вимог п.5 ч.1  ст.  311 ЦПК України рішення Новгородківського
районного суду від 11.04.2007 р. підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Відповідно
до ч.2  ст.  311 ЦПК висновки і мотиви,  з яких скасовані рішення,  є обов'язковими для суду першої інстанції при
новому розгляді справи,  але судом так і
не були взяті до уваги висновки і мотиви викладені в ухвалі апеляційного суду
від 1.11.2005 р. (том 1-й,  а. с.  444-447) та в попередніх ухвалах апеляційного
суду.

Зміст
рішення суду не відповідає вимогам
ст.  215 ЦПК України (том
2-1,  а. с.  257-259).

В
рішенні не зазначено пояснень осіб,  що
беруть участь у справі,  доказів
досліджених судом,  встановлених судом
обставин. Фактично рішення суду складається лише з одних висновків суду.

Ухвалою
суду від 17 травня 2006 року була призначена судово-технічна експертиза (том
2-й,  а. с.  93). Клопотання про призначення експертизи
було заявлено представником позивача (том 2-й,
а. с.  92). Згідно ч.2  ст.  86
ЦПК кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною,  яка заявляла клопотання про проведення
експертизи,  але суд зобов'язав внести
кошти на оплату експертизи не лише позивача,
але і відповідачів,  що призвело
до того,  що проведення експертизи не
відбулося.

Але без
проведення експертизи неможливо встановити всі обставини,  що мають значення для справи та перевірити
належним чином доводи сторін.

Саме з
допомогою експертизи можливо встановити на підставі яких правовстановлювальних
документів позивач та відповідачі володіють домоволодіннями,  чи не було помилок при реєстрації та
інвентаризації будівель,  чи правильно і
повно велась технічна документація на будови,
чи не було допущено помилок в правовстановлювальних документах,  чи допущено сторонами самовільне будівництво
і чи є самовільно збудовані будівлі на час розгляду справи,  яка угода була досягнута стосовно порядку
користування земельною ділянкою між

співвласниками будинку (АДРЕСА_3) з відображенням цієї угоди на схемі,  чи не суперечить вона
архітектурно-будівельним,  санітарним чи
протипожежним правилам,  чи можливо
встановити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку
АДРЕСА_1 за цією угодою та за іншими варіантами з додержанням всіх
вищезазначених правил.

Саме з
допомогою експертизи можливо встановити якими земельними ділянками користуються
відповідачі (сусіди позивача),  з відображенням
існуючих меж на схемі,  хто із сусідів і
яким чином порушує існуючі межі з ділянкою позивача або іншим чином чинить
позивачу перешкоди,  чи має можливість
позивач користуватися всіма належними йому будівлями,  спорудами,
якщо існують перешкоди,  то яким
чином можливо їх усунути з відображенням на схемі всих варіантів усунення цих
перешкод.

У разі
необхідності для якісного проведення експертизи можливе витребування судом
необхідних документів з БТІ,  землеустрою
і т. п.,  а також з'ясування у сторін,  яка саме експертна установа (установи,  експерти) може якісно провести експертизу.

Керуючись
п.5 ч.1  ст.  307,
п.5 ч.1  ст.  311,   ст.
ст.  313,  314,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовільнити.

Рішення
Новгородківського районного суду від 11 квітня 2007 року скасувати.

Справу
повернути Новгородківському районному суду на новий розгляд,  іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.