Справа №
22ц-5033                                 Головуючий
у 1й інстанції - Ткаченко Н.Ю.
19/21                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2007
року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Тамакулової В.О.

суддів -
Лисичної Н.М. ,  Чубукова О.П.

при секретарі -
Кочковій А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Тернівка на рішення Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Тернівка про перерахунок щомісячних страхових
виплат,  -

ВСТАНОВИЛА:

11.12.2006
р. ОСОБА_1,  звернувся до суду з позовом
до ВВД ФССНВ та ПЗУ в м.  Тернівка про стягнення не донарахованих
щомісячних страхових виплат,  посилаючись
на те,  що у зв'язку з стійкою втратою
працездатності йому проводяться щомісячні страхові виплати відповідачем.  В результаті неправильного застосування
правлінням Фонду  ст. 29 ч.2 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання" №1105 йому
було недонараховано щомісячних страхових виплат на відшкодування шкоди,  починаючи з 2002 року по 2006 рік.
Згідно  ст.  29 ч.2 зазначеного закону,  ФССНВ та ПЗУ зобов'язаний з 01 березня проводити перерахунок
щомісячних страхових виплат у випадку росту у попередньому календарному році
середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального
органу виконавчої влади з питань статистики. Відповідач же виконував
перерахунки щомісячних страхових виплат на підставі постанов правління
Фонду,  в яких для перерахунків ним були
вказані до застосування коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати у
галузях національної економіки. Тобто термін,
зазначений у  ст.  29 ч.2 зазначеного закону,  "середня заробітна плата" був
самовільно змінений відповідачем на "реальна заробітна плата",  що призвело до суттєвого зменшення
розрахункових сум.

Крім
того,  позивач вважає,  що для виконання перерахунків у порядку,  вказаному у
ст. 29 ч. 2 вищезазначеного Закону,
не вимагається видання будь-яких окремих загальних постанов про  перерахунок у зв'язку з ростом середньої
заробітної плати. Відповідачу достатньо щорічно
запитати Держкомстат України про розмір росту в попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки
та провести

перерахунок
страхових  виплат з  01
березня  наступного  року,
виходячи  з  отриманих відомостей на підставі вказаного
закону.

Просив
стягнути з відповідача на його користь 378 грн. 46 коп. в рахунок
недоплачених сум щомісячної допомоги по травмі від 07.12.1999 року у
зв"язку з втратою працездатності за період часу з 01.03.2002 року по
01.04.2007 р. Стягувати з відповідача на його користь щомісячну допомогу по
втраті працездатності по травмі 07.12.1999 в розмірі 69 грн. 72 коп.3
01.04.2007 р. в подальшому
корегуючи її відповідно до законодавства. Стягнути з відповідача на його
користь 980 грн. 90 коп.3а період часу з 01.03.2006 р. по 01.04.2007 р. в
рахунок недоплачених сум щомісячної допомоги по травмі від 28.03.2002 р. у зв'язку із
втратою працездатності. Стягувати з відповідача на його користь щомісячну
допомогу по втраті працездатності по травмі від 28 .03.2002 року в розмірі 739
грн. 30 коп.3 01.04.2007 р.
у подальшому корегуючи її відповідно до законодавства.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня
2007 року позов задоволено повністю.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення,  оскільки суд неповно з'ясував обставини,  що мають значення для справи.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги та
позовних вимог колегія судців вважає необхідним апеляційну скаргу
відхилити,  а рішення суду залишити без
змін.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивачу
у 2002 році за травму від 07.12.1999р. була призначена щомісячна страхова
виплата у розмірі 53 грн. 28 коп..,  а за
травму від 28.03.2007 р. - 533 грн. 73 коп. В результаті неправильного
застосування правлінням ФСС НВ та ПЗУ
ст. 29 ч.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання" №1105 позивачу було недонараховано щомісячних страхових
виплат на відшкодування шкоди. Згідно
ст.  29 ч.2 зазначеного закону
Фонд зобов'язаний з 01 березня наступного року проводити перерахунок щомісячних
страхових виплат у випадку росту у попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики. Відповідач же виконував перерахунки
щомісячних страхових виплат на підставі постанов правління Фонду,  в яких для перерахунків ним були вказані до
застосування коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати у галузях
національної економіки. Тобто термін,
зазначений у  ст.  29 ч.2 вищевказаного закону,  "середня заробітна плата" був
самовільно змінений відповідачем на "реальна заробітна плата",  що призвело до суттєвого зменшення
розрахункових сум.

Враховуючи
наведене суд обґрунтовано,  з урахуванням
конкретних обставин справи задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

Приведені
в апеляційній скарзі доводи не мають правового значення для вирішення спору і
зводяться лише до незгоди з висновками суду.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314,  315 ЦПК України колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту оголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців.