УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

КОПІЯ

"07"
березня 2007 року                                                                                                            м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Харчука В.М., Карпусь С.А.

при секретарі Тимощук М.В. з участю: представників ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу № 22ц - 320 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Нетішинського міського суду від 20 листопада 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідачів Державної виконавчої служби у м. Нетішині
Хмельницької області, державної виконавчої служби в Острозькому районі
Рівненської області про визначення розміру заборгованості по аліментам.

Заслухавши
доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги,

встановила:

В обґрунтування
заявлених вимог позивачка ОСОБА_1
та її представник вказували, що згідно судового рішення від 16.03.2001 року
ОСОБА_2 зобов'язано
до сплати аліментів на її користь на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в розмірі 1А частини зі всіх видів
заробітку, починаючи з 06.03.2001 року.

Виконавчий лист
на виконання означеного судового рішення було направлено за місцем проживання
боржника - у відділ державної виконавчої служби м. Нетішина. Проте, ОСОБА_2 з метою ухилення
від сплати аліментів, 21 листопада 2001 року подав до відділу ДВС м. Нетішина
заяву про направлення виконавчого листа за місцем його нового проживання - в м.
Острог Рівненської області, хоча фактично продовжував проживати в АДРЕСА_1,
періодично виїжджаючи на заробітки за кордон.

Оскільки станом
на 31.03.2004 року боржник сплатив лише 400 грн. аліментів, позивачка просила
визначити розмір заборгованості за аліментами станом на 31.03.2004 року в сумі 6886,71 грн., виходячи з середньої
заробітної плати по м. Нетішин, так як ОСОБА_2 з часу
зобов'язання його до сплати аліментів в судовому порядку проживав і продовжує
проживати в м. Нетішин.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім
рішенням Нетішинського міського суду від 20 листопада 2006 року ухвалено позов
задоволити частково і визначити розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_2 на утримання
сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, станом на 31.03.2004 року в сумі 3202,57
грн.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задоволити її позовні
вимоги в повному обсязі. Апелянтка вважає, що в

Головуючий у першій інстанції - Ходоровський Б.В.                                     Справа №22ц - 320

Доповідач -Кізюн
О.Ю.                                                                                      Категорія
№ 34

2

справі немає жодного доказу про те,
що в період, за який вона просила визначити суму заборгованості по аліментам,
боржник фактично проживав у м. Острог. Окрім того, суд безпідставно зробив висновок про те, що боржник є непрацюючим, оскільки
доведеним є факт, що боржник періодично працює за кордоном.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних мотивів.

Встановлено, що на виконання судового рішення від 16.03.2001 року ОСОБА_2 за період з 06.03.2001 року по 31.03.2004 року сплатив
на користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3, 22.03.1998 року народження, 400 грн.

Встановлено також, що з 16.03.2001 року по 04.12.2001 року виконавчий лист знаходився на виконанні у відділі ДВС м. Нетішин, з
05.12.2001 року по 13.01.2004 року - на виконанні у
відділі ДВС Острозького району Рівненської області, з 14.01.2004 року по 24.03.2004 року - знову на виконанні у відділі ДВС м.
Нетішин, а з 25.03.2004 року по даний час
виконавчий лист знаходиться на виконанні в ДВС Острозького району Рівненської області.

Відповідно до положень ст. 74 Закону України „Про виконавче
провадження" розмір заборгованості по аліментах
визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за
минулий час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на
момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому
відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість
визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної
місцевості.

Згідно ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом.

Як вбачається з матеріалів справи в період з 06.03.2001 року по 31.03.2004
року ОСОБА_2
не працював. Згідно розрахунку заборгованості по
аліментах, зробленого районним відділом державної
виконавчої служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області, розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментах станом на 01.04.2004 року
обчислено в сумі 2247,50 грн.

Визначаючи розмір заборгованості по аліментах в сумі 3202,57 грн., суд
першої інстанції обґрунтовано виходив з
того, що виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 підставно періодично знаходився на виконанні у відділах
державної виконавчої служби м. Нетішина та
Острозького району, тому розмір заборгованості по аліментах за період з 06.03.2001 року по 31,03.2004 року має визначатися за
місцем виконання рішення з середньої
заробітної плати для даної місцевості.

Ці висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не
спростовуються, тому підстав для скасування
судового рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду
від 20 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.