Справа № 22ц - 3355/ 2007                              Головуючий в 1
інстанції - Боженко Л.В.
-19/21                                               Доповідач   - Глущенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року         Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого    - Глущенко Н.Г.

суддів                                               -
Григорченка Е.І.,  Максюта Ж.І.

при
секретарі  -  БілоконьН.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на     рішення
Павлоградського
міськрайонного     суду     Дніпропетровської    області

від 20
грудня   2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ

"Павлоградвугілля"
про стягнення компенсації   у зв'язку з
порушенням строків   виплати

одноразової
допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в квітні 2006
року звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ "Павлоградвугілля"
про стягнення компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати одноразової
допомоги.

В
обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те,  що він тривалий час працював на шахті
"Благодатна" ВО
"Павлоградвугілля",
правонаступником якої є ВАТ "Павлоградвугілля",  де під час виконання трудових обов'язків був
травмований,  з ним 16.06.1995 року
стався нещасний випадок на виробництві. Згідно висновку МСЕК від 13.12.1995
року йому було встановлено 15% втрати професійної працездатності,  а наказом по шахті "Благодатна" №
800 від 27.12.1995 року - призначена одноразова допомога у розмірі 3832, 50
грн.,  яка відповідачем була виплачена з
затримкою. На теперішній час заборгованості немає.

Позивач
вважає,  що відповідач повинен сплатити
йому компенсацію у зв'язку з порушенням строків виплати одноразової допомоги в
розмірі 2973, 79 грн.,  яку він і просив
стягнути з відповідача,  виходячи з
розрахунку: індекс споживчих цін в січні 1998 року складає 101, 3%,  в грудні 2000 року - 179, 9%,  коефіцієнт приросту споживчих цін дорівнює
(179, 9:101, 3 - 1)= 0, 776 і звідси: 3832, 50x0, 776=2973, 79.

Крім
того,  позивач просив поновити йому строк
позовної давності,  оскільки він ним
пропущений з поважних причин,  так як він
часто лікувався та є юридично необізнаною людиною / а. с.  2-3 /.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2006
року ОСОБА_1
відмовлено в позовних вимогах / а. с.  33
/.

ОСОБА_1 звернувся до
суду з апеляційною скаргою,  в якій
просить рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 20.12.2006 року змінити та задовольнивши його позовні вимоги в повному
обсязі. Як на підстави апеляційної скарги позивач посилався на те,  що рішення суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального закону,
а висновки суду не відповідають матеріалам справи / а. с.  35-37 /.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення суду - скасуванню з послідуючим
ухваленням нового рішення відповідно п.п.3, 4 ч. 1  ст.
309 ЦПК України з наступних підстав. Відмовляючи позивачу в його
позовних вимогах суд першої інстанції виходив з того,  що ОСОБА_1 одноразова допомога була
нарахована згідно наказу по шахті "Благодатна" № 800 від 27.12.1995
року,  тобто до прийняття постанови
Кабміну України № 1427 від 20.12.1997 року,
якою було затверджене Положення про порядок компенсації працівникам
втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати,  а тому підстав для задоволення
його позовних вимог не має.

Крім
того,  виходячи з вимог  ст.  71
ЦК України (1963
року) суд поновив ОСОБА_1 строк
на звернення до суду з даним позовом,
визнавши причини пропуску строку поважними,  оскільки позивач не має юридичної
освіти,  часто хворіє у зв'язку з
професійними хворобами та відповідач протягом тривалого строку виплачував йому
одноразову допомогу.

Однак,  з такими висновками суду погодитись неможна
оскільки вони є неправильними і суперечать обставинам справи,  діючому матеріальному та процесуальному
закону.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач ОСОБА_1 тривалий час
працював на шахті "Благодатна" ВО
"Павлоградвугілля" / а. с.
10-13 /,  правонаступником якої є
ВАТ "Павлоградвугілля",  де під
час виконання трудових обов'язків був травмований,  з ним 16.06.1995 року стався нещасний випадок
на виробництві / а. с.  7 /. Згідно
висновку МСЕК від 13.12.1995 року йому було встановлено 15% втрати професійної
працездатності,  а наказом по шахті
"Благодатна" № 800 від 27.12.1995 року - призначена одноразова
допомога у розмірі 3832, 50 грн. / а. с.
5-6 /,  але ця сума в установлений
законом строк виплачена не була /а.с. 4/.

Згідно
п. п. 39, 43 Правил відшкодування шкоди власником підприємства,  установи і організації або уповноваженим ним
органом шкоди,  заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабміну України від 23.06.1993 року № 472,  які діяли на час розгляду справи,  одноразова допомога виплачується без
обмеження протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у зв'язку із
зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку,  встановленому
ст.  34 Закону України від
24.03.1995 року "Про оплату праці". Саме ж коригування відбувається в
порядку передбаченому Положенням про порядок компенсації працівниками втрати
частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати,  затвердженого постановою Кабміну України від
20.12.1997 року № 1427.

Таким
чином висновок суду,  щодо
безпідставності позовних вимог ОСОБА_1 є
неправильним.  Ухвалюючи рішення по
справі суд не прийняв до уваги вище зазначені норми матеріального закону та
дійсні обставини справи,  що і привело до
невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильному застосуванню
судом норм матеріального права.

З
позовної заяви ОСОБА_1 вбачається,  що одноразова допомога йому виплачена в 2001
році,  але не зважаючи на дані обставини
він з позовом про стягнення компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати
одноразової допомоги звернувся лише в травні 2006 року / а. с.  2-3 /,
тобто звернувся до суду за захистом своїх прав з пропуском трирічного
строку передбаченого  ст.  71 ЦК
України (1963 року),  - без поважних
на те причин.

Посилання,  як ОСОБА_1,  так і суду першої інстанції на те,  що строк на звернення до суду позивачем
пропущено з поважних причин,  оскільки він
не має юридичної освіти і часто хворів у зв'язку з професійними хворобами,  - не можуть бути прийняті до уваги,  так як доказів щодо стану здоров'я,  які б позбавляли позивача можливості на
звернення до суду з позовом - ОСОБА_1
суду не надав.

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
в 1995 році був травмований при виконанні трудових обов'язків (отримав струс
головного мозку) і йому за таких обставин встановлено 15% втрати
працездатності,  але після цього він
продовжував працювати у ВАТ "Павлоградвугілля" в підземних та
шкідливих умовах до грудня 2004 року,
коли звільнився за власним бажанням,
але і на сьогоднішній день позивач є працездатним,  що вбачається з копії його трудової книжки /
а. с.  9-18 /.

Відсутність
юридичної освіти у позивача не може бути визнано,  як підставу для поновлення позивачу строку на
звернення до суду з позовом за захистом його прав.

Таким
чином,  колегія суддів не знаходить
підстав для поновлення позивачу строку на звернення до суду з позовом щодо
захисту порушених прав.

Крім
того,  з матеріалів справи
вбачається,  що у відповідача вже навіть
не збереглися документи щодо сум та строків виплати позивачу одноразової
допомоги,  оскільки сплинув строк їх
зберігання / а. с.  4 /.

За таких
обставин рішення суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення щодо відмови позивачу в його позовних вимогах у
зв'язку з пропуском строку на звернення до суду з позовом за захистом
порушеного права - без поважних на те причин.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 309 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20
грудня  2006року - скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в його
позовних вимогах до ВАТ "Павлоградвугілля" про стягнення компенсації
у зв'язку з порушенням строків виплати одноразової допомоги.

Рішення
набуває законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.