УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 червня
2007 року                                                                    м.
Донецьк

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі: Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Авто кооперативу „Нива", ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, за зустрічним позовом авто кооперативу „Нива" до ОСОБА_1 про
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки за касаційними скаргами
ОСОБА_4,ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від
9 грудня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2004
року,

встановила:

В лютому 2001 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом, в якому просив
стягнути з авто кооперативу „Нива" та з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 11 150 грн. та 30 000 грн.
моральної шкоди, посилаючись на те, що по вул. Петропавлівській в м. Києві з
дозволу начальника ЖЕК ним був встановлений металевий гараж. Пізніше ця
територія була відведена гаражному кооперативу „Нива".19.06.1997 року за
наказом голови правління кооперативу ОСОБА_2його
гараж був самоуправно знесений, в підвалі вибитий проріз, зірваний замок та
викрадене майно. В якості співвідповідачів до справи були залучені ОСОБА_6.,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Авто кооператив „Нива" звернувся до суду з
зустрічним позовом, в якому просив ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку в розмірі 24,9 кв.м., яка розташована поАДРЕСА_1і належить
кооперативу на праві дострокового користування та зобов'язати ОСОБА_1 знести
самовільно збудований ним на цій ділянці гараж. ОСОБА_1не є ч.1еном
кооперативу, в установленому законом порядку йому земельна ділянка не
виділялася і не відводилася.

Справа №
33ц- 756 кс 07                              Категорія
ЦП: 40

Головуючий у 1-й
інстанції Негаиова її.В.

Доповідач
Висоцька B.C.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від
9.12.2003 p.,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.12.2004 року
позов ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_4., ОСОБА_5на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду 12 522,13 грн., на
відшкодування моральної шкоди 5 000 грн., держмито 110,15 грн. В позові ОСОБА_1
до авто кооперативу „Нива", ОСОБА_3 відмовлено. Позов автокооператива „Нива"
задоволено. ОСОБА_1зобов'язаний звільнити самовільно зайняту земельну ділянку
поАДРЕСА_1

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1подали касаційні скарги на зазначені судові
рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим
касатори ставлять питання про скасування судових рішень, Шпаковські просять
постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення з них
шкоди, а ОСОБА_4 направити справу на новий розгляд до місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1про відшкодування
шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неправомірних дій
відповідачів по демонтажу гаража ОСОБА_1 було завдано матеріальної та моральної
шкоди. Задовольняючи позовні вимоги автокооперативу „Нива", суд першої
інстанції виходив з того, що земельна ділянка ОСОБА_1 в установленому законом
порядку не виділялася, в ч.1ени кооперативу він не приймався, будівництво
здійснив самовільно на земельній ділянці, якою відповідач заволодів без дозволу
органів, уповноважених виносити рішення про надання земельних ділянок у
користування.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено
з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційних скаргах доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційні
скарги   ОСОБА_4,ОСОБА_5 та ОСОБА_1   відхилити.

Рішення Подільського
районного суду м. Києва від 9 грудня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва  від 24 грудня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.