Апеляційний суд Запорізької області
Справа
№22-1956  /2007 р.                                            Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
: Краснокутська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

«06»
червня 2007 р.                                                                     м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                                            Пільщик
Л.В.

Суддів:                                                      Краснокутської
О.М.

Сапун
О.А.

При
секретарі:                                           Ткаченко
М. О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від «04» квітня 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2    про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2007
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

У
позовній заяві зазначала,  що вона
проживає у квартирі третього поверху НОМЕР_1,
яка знаходиться в комунальній власності КП «ВРЕЖО № 4».

30
листопада 2006 року о 12-30 було виявлено залиття квартири гарячою водою,  а саме: кухня,  туалет,
коридор і кімната мешканцями квартири НОМЕР_1,  яка розташована на четвертому поверсі.
Викликали аварійну службу КП «ВРЕЖО № 4»,
внаслідок чого була перекрита гаряча вода на весь будинок. Обслідувати
квартиру ОСОБА_2 не вдалося,  так як
мешканців не було вдома. Вода зі стель і стін стікала кілька днів.

02
грудня 2006 року о 16-00 повторилося затоплення приміщення холодною водою.
Вдруге викликали аварійну службу КП «ВРЕЖО № 4». Перекрили холодну воду на
стояк. Мешканців квартири НОМЕР_2 також дома не було,  але їх про це повідомили. Вода зі стель і
стін також стікала кілька днів.

Внаслідок
залиття квартири позивачці було завдано шкоди,
а саме: повністю знешкоджено стелі кухні,  туалету,
коридора,  кімнати,  також
знешкоджено шпалери на стінах коридора,  кухні,  кімнати.
Виникли знеструмлення туалету,  коридора внаслідок
залиття світильника на стелі. Були знешкоджені вікно і двері сан.вузла. Місця
загального користування потребують поновленого ремонту. Це при тому,  що в лютому 2006 року минув рік з моменту
виконання мною поточного ремонту квартири позивачки в сан.вузлі і кухні.

Згідно з
актом комісії ,  залиття квартири сталося
з вини забиття каналізації в квартирі НОМЕР_2.

Посилаючись на
те,  що
такі залиття не є поодиноким випадком,
у добровільному порядку відповідачка заподіяну шкоду відмовляється відшкодувати
,  просила суд стягнути ' шкоду у сумі
5095 грн.

Рішенням
Заводського районного суду м.  Запоріжжя
від 04 квітня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як
таке ,  що постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,  і
постановити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши
суддю-доповідача,  доводи представника
апелянта,  розглянувши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно
до вимог  ст.  1166 ЦК
України майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода ,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Звертаючись
до суду з позовом про відшкодування шкоди,
ОСОБА_1 зазначила в позовній заяві,
що шкода завдана їй відповідачкою.

Із акту
обстеження квартири НОМЕР_1 в будОСОБА_3по вул.
Республіканській у м.  Запоріжжі
від 18.12.2006 року видно, що затоплення квартири позивачки 30.11.2006 року і
02.12.2006 року трапилось внаслідок забиття каналізації в квартирі НОМЕР_2.
Проте із пояснень свідків ОСОБА_3 ( слюсаря ЖЕД ,  який безпосередньо усував причини затоплення
квартири),  ОСОБА_4  ( майстра ЖЕД) видно, що в дійсності
центральний каналізаційний водогін був забитий ганчіркою,  яка знаходилась між 3-м і 4-м поверхами
будинку ,  що само по собі не означає
здійснення цих дій саме мешканцями квартири НОМЕР_2 ,  оскільки цей водогін є у спільному
користуванні мешканців квартир по стояку. Хто кинув ганчірку у каналізацію
,  встановлено не було.

Із акту
від 18.12.06р.,  пояснень сторін,  свідків видно ,  що відповідачка у дні забиття каналізації
ганчіркою і залиття квартири позивачки була відсутня вдома,  і ці обставини не оспорює позивачка.

Разом із
тим із позовної заяви,  акту обстеження
квартири НОМЕР_1 від 18.12.2006 року,
пояснень сторін і інших доказів по справі встановленого затоплення
внаслідок забиття каналізації відбувалось протягом кількох днів - з 30.11.06р
по 02.12.06 року .Як пояснила позивачка у засіданні апеляційного суду,  протікання води йшло кілька днів,  проте лише 04.12.2006 року працівники ЖЕД
встановили причини забиття каналізації , яка була прочищена,  що підтверджується актом від
18.12.2006ро(а.с. 5).

Згідно
доп.20.2 Правил користування системами комунальних водовідводів та
водопостачання в містах і селищах України,
затверджених наказом Державного комітету по житлово-комунальному
господарству НОМЕР_4 від 01.07.94р.,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.94р. НОМЕР_5
житлово- експлуатаційні організації і житлово-будівельні кооперативи
зобов"язані щомісяця робити огляд домової каналізаційної мережі, щоб   запобігти
її  засміченню,    не
рідше,    як     два
рази   на  рік
здійснювати

профілактичне
прочищення або промивання внутрішньо будинкової каналізаційної мережі,  вчасно усувати засмічення домової
каналізаційної мережі.

Між
тим,  як зазначали сторони по справі , а
також ,  як вбачається із акту огляду від
18.12.06року ,  засмічення
каналізаційного стоку відбулось30.11.2006року і продовжувалось до 04.12.2006року.

Позивачка
також пояснила, що цей випадок не перший,
оскільки каналізаційні стоки бувають часто засмічені.

Згідно
до  ст. 20 ч.1 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року споживач має право на
відшкодування збитків , завданих майну та(або) приміщенню шкоди ,  заподіяної його життю чи здоров"ю
внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Дійшовши
висновку про те,  що не встановлено , хто
засмітив каналізацію ,  суд першої
інстанції не з"ясував і у порушення вимог
ст. 214 ЦПК України не вирішив питання чи є інші факти , які маютьлначення
для вирішення справи ,  а саме підстави
для відповідальності житлово-комунальної організації,  наявність її вини у завданні позивачці шкоди,
не залучив до участі у справі у якості співвідповідача житлово-комунальну
організацію,  яка зобов"язана
утримувати у належному стані каналізаційні стоки і своєчасно усувати їх
засмічення,  не з"ясував межі її
відповідальності за даним випадком і не зробив про це висновки,  внаслідок чого постановив незаконне і
необгрунтоване рішення.

Враховуючи
наведене ,  судова колегія   приходить до висновку про те ,    що рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  307,  311п4),
313, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1   задовольнити частково.

Рішення
Заводського районного суду м.  Запоріжжя
від «04» квітня 2007 р.по цій справі скасувати. Справу направити на новий
розгляд до того ж суду у іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,  проте може бути оскаржена

до
Верховного Суду України протягом  двох
місяців.