Справа №22ц- 3430/2007 року                  Головуючий суддя у 1 -й інстанції - Ткаченко Н.Ю.
Категорія - 21                                                          Доповідач - Красвітна Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

10 травня 2007 року колегія судців
судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді                                       Гайдук В.І.

суддів                                                            Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.

при секретарі                                               Кочковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній
скарзі   відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці на рішення Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 18 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006
року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в
розмірі 75000,0 грн. посилаючись на те, що тривалий час перебував у трудових
стосунках з підприємствами ВАТ "Павлоградвугілля". Рішенням
МСЕК від 13.03.1997 року йому при первинному огляді встановлена втрата
професійної працездатності від виробничої травми в розмірі 50 % та третя група
інвалідності. Оскільки у добровільному порядку відповідач не провів
відшкодування моральної шкоди, позивач,
посилаючись на діюче законодавство, просив суд задовольнити його вимоги.

Рішенням Тернівського міського суду від 18.12.2006 року позов було
задоволено частково і стягнено з відповідача
на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,0 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального права та неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог
колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення зміні з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що позивач,
перебуваючи в трудових відносинах з
підприємствами ВАТ "Павлоградвугілля", отримав виробничу травму (а.с.
5-6).

Згідно довідки МСЕК від 13.03.97 року позивачу встановлена втрата
працездатності від виробничої травми в розмірі 50 %; при повторному
огляді рішенням МСЕК від 16.02.2006 року
йому встановлена втрата працездатності від виробничої травми в тому ж розмірі
та третя група інвалідності (а.с. 21)

2

Відповідно до п. З розділу XI
Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" (який набрав чинності з 1 квітня 2001 року),
встановлено, що відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
вказані страхові виплати і соціальні послуги.

Відповідно до п.
11 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня
1993 р. № 472 (із змінами та доповненнями) та ст.12
Закону України "Про охорону праці" (в редакції 1992 p.), передбачалось відшкодування моральної
шкоди.

Враховуючи, що до цього часу позивач з позовом про стягнення моральної
шкоди не звертався, отримав ушкодження здоров'я працюючи на
підприємствах вугільної промисловості (в
одній із небезпечних галузей господарства), страждання мають місце і на даний
час, про що свідчать довідки МСЕК, тому, виходячи з принципу верховенства прав людини, колегія вважає, що судом першої інстанції
обгрунтовано за позивачем визнано право на відшкодування моральної
шкоди.

Однак, на час виникнення у позивача права на отримання компенсації за
моральну шкоду її розмір не міг перевищувати
200 мінімальних заробітних плат без врахування інших виплат (п. 11 зазначених вище Правил). Враховуючи розмір мінімальної
заробітної плати, сума моральної шкоди заподіяної даному позивачу не може
перевищувати 3000,0 грн (15,0 грн х 200).

Виходячи із обставин справи, наслідків та відсотків втрати працездатності
позивача, колегія суддів вважає необхідним зменшити суму стягнутої
судом першої інстанції моральної шкоди до 3000,0 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці задовольнити частково.

Рішення
Тернівського міського суду від 18 грудня 2006 року змінити, зменшивши суму стягнутої моральної шкоди до 3000 (трьох
тисяч) грн. 00 коп. В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців.