Справа № 22ц-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
квітня 2007 року                                                                          м.
Хмельницький

Апеляційний суд
Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді   Самчука П.П.

суддів :  Рищука П.К., Пастощука М.М. при
секретарі   Козіцькій А.Б.

з участю
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц- 422 за
апеляційною

скаргою    ОСОБА_1   на
рішення   Хмельницького

міськорайонного
суду від 18 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1, органу опіки та
піклування Хмельницької міської ради, законного представника неповнолітнього
ОСОБА_5 -ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третьої особи на стороні відповідача без
самостійних вимог -ОСОБА_7 про спонукання до виконання зобов"язань.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд

встановив:

ОСОБА_1
09 листопада 2006 року звернулась в суд з позовом, вказавши, що є власником
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, яку придбала, згідно договору купівлі-продажу
від 25 листопада 2002 року, у ОСОБА_7 ОСОБА_7, в свою чергу, купив зазначену
квартиру 04 липня 2002 року у ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_5, яким вона
належала в рівних частинах кожному на підставі свідоцтва про право на житло,
виданого відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому згідно з
розпорядження № 28490 від 11.06.2002 року та зареєстрованого в Хмельницькому
міському БТІ за №37664. Дозвіл на відчуження вказаної квартири, співвласником
якої був неповнолітній ОСОБА_9, надано рішенням виконкому Хмельницької міської
ради №ОСОБА_9 від 26 червня 2002 року, яке ґрунтувалось на зобов'язанні
ОСОБА_6, що проживає в АДРЕСА_2, забезпечити неповнолітнього ОСОБА_9 житлом.
Дане зобов"язання
складено 14 червня 2002 року у письмовій формі і посвідчене приватним
нотаріусом ОСОБА_10 за реєстром №2397.

В липні
2006 року дізналась, що дійсність укладеного між нею і ОСОБА_7 договору
купівлі-продажу квартири ставиться під сумнів через невиконання ОСОБА_6 взятих
зобов'язань, тому просила зобов"язати ОСОБА_6 забезпечити ОСОБА_9, 1992
року народження, житлом шляхом надання йому у власність 1/3 квартири АДРЕСА_1.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2007 року відмовлено в позові
ОСОБА_1, органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, законного
представника неповнолітнього ОСОБА_9- ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_7
про зобов"язання забезпечити ОСОБА_9 житлом шляхом надання йому у
власність 1/3 квартири АДРЕСА_1.

Головуючий
у першій інстанції -    Карплюк О.І.                       Справа № 22ц-422

Доповідач
- Самчук П.П.                                                                 Категорія    44

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 рішення суду від 18 січня 2007 року вважає
неправильним, просить скасувати і ухвалити нове рішення, яким задоволити її
вимоги, посилаючись, що є помилковим висновок суду про те, що підстави для
виникнення зобов"язання у ОСОБА_6 щодо забезпечення неповнолітнього
ОСОБА_9 житлом відсутні.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Згідно
зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як
вбачається, суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи,
правовідносини, що виникли, та правильно застосував чинне законодавство.

Зокрема,
судом проаналізовано норми ЦК
УРСР (1963 р.) і норми нині чинного цивільного Кодексу України щодо виникнення
зобов"язань та правильно визнано, що підстави для виникнення зобов'язань у
ОСОБА_6 щодо забезпечення неповнолітнього ОСОБА_9 житлом відсутні. Як
вбачається, ОСОБА_6 не перебував в будь-яких родинних відносинах з ОСОБА_11 -
матір"ю ОСОБА_9, не був в зареєстрованому чи фактичному шлюбі з ОСОБА_11 і
не мав перед нею ніяких зобов"язань.

Крім
того, ОСОБА_6 1940 року народження, пенсіонер і в суді першої інстанції
пояснив, що на прохання ОСОБА_11 підписав у нотаріуса довідку на продаж
квартири, але не читав, що підписував, оскільки без окулярів не бачить, і
нотаріус нічого не читав і не пояснював про те, що підписував. Зазначений
документ, як вияснилось пізніше, -зобов'язання щодо забезпечення житлом
неповнолітнього ОСОБА_9, було підписано у знайомого нотаріуса, так як два інші
їм відмовили. До підписання довідки ОСОБА_11 поставила ОСОБА_6 1 літр самогону,
який у нього випили. З врахуванням таких конкретних обставин судом обгрунтовано
відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують обставин, при яких, виходячи з пояснення
ОСОБА_6, відбулось підписання зобов'язання та не є підставою для скасування
рішення суду.

Керуючись
ст.  ст. 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення

Хмельницького
міськрайонного суду від 18 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.