РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
квітня  2007
року  колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді:          Горбань В.В.

Суддів:  Даніла Н.М.,  Чистякової Т.І.

При секретарі: Галіч Ю.Є

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної
шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 28.11.2006
року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної і моральної шкоди, заподіяною в результаті
дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП).

Вимоги мотивовані тим, що 28.03.2005 р. на перехресті вул. Київської і вул. Никанорова в м.
Сімферополі сталася ДТП з участю а/м ВАЗ-21011, держномер НОМЕР_1, під
керуванням відповідача, і а/м „Nissan Vanette", держномер НОМЕР_2 під керуванням позивача, у
результаті чого його автомобілю заподіяні пошкодження. Також позивач вважає, що
діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, оскільки в результаті він і
пасажир одержали тілесні пошкодження.

Відповідач
позов не визнав, пояснивши, що його вини в ДТП немає.

Рішенням Київського районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 28.11.2006
року позов задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. стягнуто
матеріальну шкоду в сумі 15000
грн., 51 грн. - судові витрати
по сплаті судового збору і 612
грн. - витрати
по сплаті вартості експертизи. З ОСОБА_2 стягнуто до бюджету 30 грн. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення з нього на користь
позивача матеріальної шкоди, як ухвалене з порушенням норм матеріального права,
вважає, що суд не застосував закон, який підлягав застосуванню. Рішення суду в
частині відмови позивачу в позові про стягнення моральної шкоди апелянт не
оскаржував.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача,
відповідача, представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2005року
приблизно о 21 годині 30 хвилин на
перехресті вул. Київської і вул. Никанорова в м.Сімферополі відбулася ДТП за

Справа №22-ц-775/07                                              Головуючий
в першій

інстанції, суддя -
Кукта М.В.

Доповідач, суддя -
Чистякова Т.І.

2

участю
сторін, внаслідок того, що відповідач ОСОБА_2, управляючи автомобілем ВАЗ 21011
дн НОМЕР_1, порушуючи п.8.10 ПДР України, згідно з яким при подачі світлофором
сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися і не створювати перешкоди
для руху, п.8.11 ПДР згідно з яким водіям, яким при включенні жовтого сигналу
світлофора або піднятті регулювальником руки вгору, не можуть зупинити
транспортний засіб в місці, передбаченому п.8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного
гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки
дорожнього руху; п. 12.3 ПДР, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху
або перешкоди, яку водій здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для
зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди; п.12.4 ПДР, згідно якого в населених пунктах
рух транспортного засобу дозволяється зі швидкістю не більше 60 кмч, допустив
зіткнення з автомобілем «Nissan Vanette», дн НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_1., який почав рух з
боку вул. Никанорова, яким в свою чергу було допущено порушення п.1.5 ПДР,
згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху і інших осіб не
повинні створювати небезпеку або перешкоди для руху, загрожувати життю або
здоров'ю громадян, заподіювати матеріальний збиток, унаслідок чого обидва
автомобілі одержали механічні пошкодження.

Відповідно висновку експерта №17-1070 автотоварознавчої
експертизи від 03.11.2005року в результаті ДТП 28 березня 2005року, власнику автомобіля «Nissan
Vanette», дн   НОМЕР_2
спричинено матеріальний збиток на суму 19138грн 09 коп. ( а.с. 25).

Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Згідно з ч. 1
ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно схеми ДТП
відповідач рухався по крайньому лівому ряду з боку пл. Московська у бік п.
Давидовка, тобто його дії не відповідають п.11.5 ПДР України, згідно якого на
дорогах, що мають дві і більш смуг в одному напрямі, виїзд на крайню ліву смугу
для руху в тому ж напрямі дозволяється, якщо праві зайняті. Даних про те, що
праві смуги були зайняті, в зв'язку з чим відповідач на проїжджій частині
шириною 9,7 м не зміг на ВАЗ 21011 об'їхати «Nissan Vanette»,
довжиною 4м., що знаходився на крайній лівій смузі його руху, відповідачем суду
не надані.

Оцінивши докази по справі суд дійшов до висновку, що при
здійсненні ДТП відповідачем,
за наявності провини в ДТП
і самого позивача, були грубо порушені ПДР України, які і з'явилися прямою
причиною ДТП. Колегія
суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають
обставинам справи та законодавству.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за
завдану майнову шкоду, передбачених ст. 1166
ЦК України, заподіяна шкода відшкодовується особою за наявності її вини.
Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду
України №6 від 27.03.1992року з
наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується
кожною з них в частині, заподіяної нею ( в порядку часткової відповідальності).
Питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелам
підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, при наявності
вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня
вини кожного.

3

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що вину сторін слід розподілити наступним
чином: ОСОБА_2- 75%, ОСОБА_1-
25%. Отже з
ОСОБА_2 з урахуванням ступені його вини слід стягнути на користь ОСОБА_1.
14353грн. 57 коп.

Доводи апелянта про те, що його вина в скоєнні ДТП відсутня,
колегія суддів не може прийняти, оскільки такого категоричного висновку авто
технічна експертиза, проведена по справі, не містить.

Відповідно до п. 2,
3,4 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є: недоведеність обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі ст. 88
ЦПК України з відповідача на користь держави витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 28.11.2006
року скасувати. Ухвалити нове рішення. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 в відшкодування матеріальної шкоди 14353грн 57 коп, 51 грн. - судові
витрати по сплаті судового збору і 459 грн. - витрати по сплаті вартості
експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на
інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

В іншій
частині рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.