АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
квітня 2007
року                                                                                         м.Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Мизи Л.М.

суддів Федорової А.Є., Процик М.В.

при секретарі Тімченко О.І. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Одеського
обласного бюро судово-медичної експертизи на рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 07
грудня 2006
року та додаткове рішення від 14
грудня 2006
року за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного бюро
судово-медичної експертизи про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

04.05.2006
року ОСОБА_1. звернувся до суду з
зазначеним позовом і вказав, що з 01.12.2003 року працював молодшою медичною сестрою в
Овідіопольському відділенні Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи
(ООБСМЕ). Наказом №11-л
від 07.02.2006
року його звільнено з роботи за п.7 ст. 36 КЗпП України.

Своє звільнення позивач вважав незаконним, проведеним з
порушенням п.7 ст. 36 та
ч.З ст. 40 КЗпП України, так як притягнення до
адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення за п.7 ст. 36 КЗпП України, а крім того, в день звільнення він
перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні.

Позивач просив поновити його на роботі та стягнути з
відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням суду позов задоволено, поновлено ОСОБА_1. на
роботі у Одеському бюро
судово-медичної експертизи молодшою медичною сестрою для цілодобових чергувань,
наказ №41-а від 05.07.2006 року скасовано. В частині поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за один місяць
допущено негайне виконання. Стягнуто з Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи судові витрати 91
грн.97 коп. на користь держави.

Додатковим рішенням суду з Одеського обласного бюро
судово-медичної експертизи на користь ОСОБА_1. стягнуто середньомісячну
заробітну плату з дня звільнення по день ухвалення
рішення суду 6197
грн.40 коп..

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення з направленням справи

Справа 22ц-1565/07

Головуючий першої інстанції Кириченко
П.Л.                                 Категорія 40

Доповідач Миза Л.М.

на новий розгляд з мотивів
порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи,
неповноти з"ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного
суду, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду в межах апеляційного оскарження,
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що з 01.12.2003 року ОСОБА_1. працював у Овідіопольському відділенні Одеського обласного бюро
судово-медичної експертизи молодшою медичною сестрою для цілодобових чергувань.

Наказом №11-л від 07.02.2006 року він був звільнений з роботи за п.7 ч.1
ст. 36 КЗпП України.

Наказом №41-А від 05.07.2006 року змінено наказ №11-л від 07.02.2006
року в частині підстав звільнення і зазначено, що ОСОБА_1.
звільнено з 24.02.2006 року
за п.7 ч.1 ст.
40 КЗпП України за появу
на роботі в нетверезому стані.

Суд, задовольняючи позов, виходив з того, що факт
знаходження ОСОБА_1. на роботі
03.02.2006 року
в нетверезому стані не знайшов свого підтвердження, а також, що відповідачем не було проведено розслідування з
приводу порушення ОСОБА_1. трудової дисципліни та не
витребувано від позивача письмові пояснення.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна,
оскільки в протоколі про адміністративне порушення ОСОБА_1. власноручно
зазначив про свій нетверезий стан, в якому він знаходився на роботі 03.02.2006 року під час вчинення ним на робочому місці
адміністративного правопорушення. Крім того, судмедекспертом Овідіопольського
відділення Костовим І.Ф. був наданий
адміністрації ООБСМЕ рапорт та акт з приводу порушення, допущеного ОСОБА_1. Останній запрошувався на засідання
профкому письмовим запрошенням і
розписався про його отримання. На ОСОБА_1. постановою Овідіопольського районного суду від 07.02.2006 року за вчинення в приміщенні Овідіопольського
відділення ООБСМЕ адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України, було накладено стягнення. Суд в порушення вимог ст.213 ЦПК
України цим обставинам та доказам не дав жодної оцінки і
не взяв їх до уваги при ухваленні рішення.

Суд також не звернув увагу на ту обставину, що позивач з 07.02.2006
року по 24.02.2006
року перебував на лікарняному, і
стягнув середню заробітну плату за весь період з 07.02.2006 року по день ухвалення рішення.

Крім того, суд розглянув справу у відсутність представника відповідача, не повідомивши відповідача про час та місце судового
засідання, пославшись на те, що відповідач просив розглянути справу у
його відсутність.

Разом з тим, заява відповідача щодо розгляду справи у
відсутність його представника, яка є в матеріалах справи, стосується лише
судового засідання 28.09.2006 року,
про що прямо зазначено в цій заяві (а. с. 37).
Але навіть при наявності заяви суд
повинен був повідомляти всіх
осіб, які приймають участь у справі, в тому числі і відповідача, про час та
місце кожного засідання. Відповідач не
повідомлявся ні про судове засідання 24.10.2006 року, ні про 07.12.2006 року, однак в останньому судовому засіданні 07.12
2006 року у відсутність представника відповідача суд ухвалив рішення.

За таких обставин, висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення суду ухвалене
з порушенням норм процесуального права, яке є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи,
відповідно до п.З ч.1 ст
311 ЦПК
України, на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.   303,
307 ч.1 п.5,   311 ч.1 п.З, 314 ч.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну    скаргу    Одеського обласного бюро судово-медичної
експертизи задовольнити.

Рішення   Овідіопольського районного
суду Одеської області від 17 грудня 2006 року скасувати
і справу направити на новий розгялд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.