УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21"
лютого 2007року                                                                           М.
Хмельницький

Колегія суддів
судової* палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів: Баса
О.Г.,  Варвус Ю.Д.

при секретарі
Курдзіль М. В. з участю: представників апелянта

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу № 22ц -261 за апеляційною скаргою
Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19
грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської
ради,  ВКП „Лебідь" про поновлення
на роботі.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представників
апелянта,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів

встановила:

В
листопаді 2006 року позивач звернувся до суду і просив скасувати розпорядження
Хмельницького міського голови № 273-к „Про звільнення ОСОБА_1" та поновити
його на посаді директора виробничо-комерційного підприємства „Лебідь".

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року позов задоволено.

Визнано
незаконним та скасовано розпорядження Хмельницького міського голови №273-к від
25 жовтня 2006 року „Про звільнення ОСОБА_1". Поновлено ОСОБА_1 на посаді
директора ВКП "Лебідь" і стягнуто на його користь 2103 гр.30 коп.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Допущено негайне
виконання рішення в частині поновлення на роботі.

В своїй
апеляційній скарзі Хмельницька міська рада означене рішення вважає
незаконним,  просить його скасувати,  посилаючись на те,  що ОСОБА_1 обгрунтовано був звільнений з
підстав,  передбачених контрактом.  На думку апелянта,  суд при вирішенні спору невірно застосував
норми матеріального права,  а саме : він
не повинен був керуватись вимогами  ст.
40 ч.3 КЗпП України,  а виходити
виключено з норм означеного кодексу,  що
регулюють правовідносини між працівником і роботодавцем за контрактом.  Поза увагою суду залишилась і та
обставина,  що позивач був звільнений на
підставі п.8  ст. 36 Кодексу законів про
працю,  а також не дано оцінки
некоректній поведінці ОСОБА_1 при отримані лікарного листка.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1з 09 жовтня 2005
року працював на посаді директора виробничо-комерційного підприємтва
„Лебідь",  згідно контракту,  укладеного 19 вересня того ж року між ним на
Хмельницькою міською радою на період до жовтня 2010

Головуючий
у першій інстанції - Лисяк Г.І.                                      Справа
№22ц-261

Доповідач
- Гуменюк Н.І.                                                                    Категорія
№ 40

року 25 жовтня
2006 року Хмельницький міський голова видав розпорядження за № 273-к про
звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п.8
ст. 36 КЗпП України,  в
зв"язку з порушенням останнім підпункту „и" пункту 26 розділу 5
контракту. Із змісту розпорядження вбачається,
що позивач не виконав приписів від 22 травня та 12 вересня 2006 року щодо
виявлених контролюючими органами порушень стану охорони та умов праці на
очолюваному ним підприємстві,  тобто
допустив систематичне порушення вимог чинного законодавства з питань охорони
праці. На день звільнення,  тобто станом
на 26 жовтня 2006 року ОСОБА_1перебував на лікарняному,  що підтверджується листком непрацездатності
,  випискою з медичної карти і довідкою
Хмельницького обласного управління охорони здоров"я щодо достовірності
його хвороби і обставин лікування.

Давши
належну оцінку цим обставинам,  показам
сторін,  іншим наявним у справі
доказам,  суд прийшов до обгрунтованого
висновку,  що звільнення ОСОБА_1
незаконне з двох підстав. По-перше,  в
його діях не вбачається систематичного невиконання покладених на нього
обов'язків,  оскільки він жодного разу не
притягувався до дисциплінарної відповідальності,  натомість протягом року тричі нагороджений
Почесними грамотами за сумлінну працю. По-друге,  позивач звільнений з ініціативи адміністрації
в період тимчасової непрацездатності,  що
відповідно до вимог ч.3  ст. 40 КЗпП
України являється неприпустим.  Дане
правило не поширюється лише на випадки повної ліквідації підприємства,  тому довід апеляційної скарги про невірність
застосування означеної норми права при вирішенні даного спору не заслуговує на
увагу.

Інші
доводи апеляційної скарги містять посилання на обставини,  які з достатньою повнотою досліджені і
оцінені судом 1 інстанції,  а тому,  на думку апеляційного суду,  не впливають на законність рішення суду,  яке постановлено з дотриманням норм матеріального
та процесуального права,  що регулюють
спірні правовідносини. Тому підстав для його скасування в межах доводів
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313, 315,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Хмельницької міської ради
відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.