РІШЕННЯ

Іменем   України

15 серпня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді                          Жизневської
А.В.

суддів:                                                Малахової
Н.М., Матюшенка І.В.

при секретарі
судового

засідання                                           Кульчицькій
І.В.,

розглянувши у
відкритому   судовому засіданні в залі
суду в м. Житомирі

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського

районного суду
м.Житомира   від ЗО травня 2007 року у
справі за позовом

ОСОБА_1  до
ОСОБА_2  про

розподіл майна,
-

встановила:

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 30 травня 2007 року
відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1. за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення, ухвалити
нове про задоволення її вимог. Зазначає, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, які судом не з'ясовані. Вважає, що суд
безпідставно визнав, що спірна квартира ОСОБА_1 належить одноособово на праві
власності ОСОБА_2., оскільки вона була придбана підчас зареєстрованого шлюбу і
належить їм обом на праві спільної сумісної власності. Поза увагою суду
залишилося і те, що даний факт у судовому засіданні підтвердив і відповідач.
Вважає, що судом мали бути застосовані положення ч.3 ст.70 СК України і
виділити їй гА частин спірної квартири.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. звернулася до суду про розподіл квартири
АДРЕСА_1, як майна подружжя.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того? що квартира належить
на праві власності одноособово ОСОБА_2. і у відповідності до ст.41 Конституції
України його не може бути позбавлено права власності на

Справа №22ц/1527                                      Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Кочетов
Л.Г.

Категорія 59                                                 Суддя-доповідач
Жизневська А.В.

неї.

Проте такий висновок суду є помилковим і не відповідає обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що в період зареєстрованого шлюбу,
укладеного в 1994 році і розірваного 16.01.2007 року, сторони за договором
купівлі-продажу від 23.10.2001 року придбали квартиру АДРЕСА_1. Пізніше,
27.12.2002 року, вони обміняли її на спірну квартиру, яка складається з однієї
жилої кімнати, розмір жилої площі складає 16,4 кв.м (а.сп.13). Між сторонами
відсутній спір щодо статусу квартири, обидві сторони не заперечують, що вона
належить їм на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до роз'яснень п.14 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995
року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності» - квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю,
на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Позивач не представила суду доказів на підтвердження того, що спірна
квартира будь-яким чином може бути поділена в натурі або переобладнана.

За таких обставин, у позові слід відмовити з тих підстав,
що поділ квартири в натурі провести неможливо. Тому рішення підлягає скасуванню
з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 305, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и  p і  ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 30 травня 2007 року
скасувати, ухваливши нове про відмову у задоволенні позову.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України.