АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
травня 2007 року                                                                                       м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Ніколаєвої В.М.

суддів : Заїки
В.М. ,  Матущака М. С. ,

при секретарі:
Доробалюк Л.В.,  з участю : представників
ОСОБА_1та ОСОБА_2 -

ОСОБА_3,  ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-981 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білогірського районного суду від 6
квітня 2007 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про витребування майна і розподіл спільно нажитого майна та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення коштів.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представників
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_5,  звертаючись до суду з позовом,  вказував,
що з осені 1996 року перебував в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1,  проживали разом в її будинку,  розташованому в с. Дзвінки Білогірського
району,  вели спільне господарство. В
грудні 2001 року вони припинили стосунки. У відповідачки залишилось належне
йому на праві власності майно : тільна телиця вартістю 1500 грн.,  телиця віком 1 рік вартістю 600 грн.,  підсвинки - вагою 80 кг вартістю 480
грн.,  70 кг вартістю 420 грн.,  40 кг вартістю 250 грн.,  телевізор "Фюндай" вартістю 600
грн.,  бочка ємністю 100 л вартістю 60
грн.,  300 кг зерна пшениці на суму 120
грн.,  300 кг зерна вівса на суму 90
грн.,  100 кг зерна ячменю на суму 400
грн.,  700 кг картоплі на суму 210
грн.,  500 кг кормових буряків на суму 35
грн.,  годинник настінний вартістю 50
грн.,  а всього на суму 4465 грн.
Добровільно передати це майно ОСОБА_1не погодилась. Тому просив зобов'язати
відповідача передати йому вказане майно та 2 зимові куртки.

ОСОБА_1   звернулася
з   зустрічним   позовом
до  ОСОБА_5,  вказуючи,
що під час спільного проживання з відповідачем продали належну їй

Головуючий
у першій інстанції - Радчишин О.І.                                            Справа
№ 22ц- 981

Доповідач
- Ніколаєва В.М.                                                                              Категорія
№ 33

на праві
власності корову за 1300 грн. Оскільки покупець розрахувався згодом,  гроші сплатив ОСОБА_5,  котрий без її відома використав ці кошти на
власні потреби. Тому просила стягнути з відповідача на її користь вартість
корови в розмірі 1300 грн.

Судом
першої інстанції до участі в справі в якості відповідача також залучений
ОСОБА_2

Рішенням
Білогірського районного суду від 6 квітня 2007 року позовну заяву ОСОБА_5
задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1,
ОСОБА_2 повернути ОСОБА_5 зимову куртку вартістю 120 грн. і зимову
куртку на овчині вартістю 180 грн. Виділено ОСОБА_5 із спільно нажитого майна
ОСОБА_1та ОСОБА_6 двоє поросят по 60 кг на суму 380 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
грошову компенсацію 1/3 вартості телевізора (600 грн.),  силового вводу 3-х фазного (386 грн.) та воза
(252 грн.) . Всього стягнуто 362 грн.

В зустрічному
позові ОСОБА_1до ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5 11 грн. 70 коп. повернення державного мита.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1вважає рішення суду незаконним,  просить скасувати та ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та задоволення її позову,  посилаючись на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам.  Судом,  на її думку,
не врахований об'єм майна,  яке
належало сторонам до початку відносин,
внесок ОСОБА_5 в розвиток господарства,
наявність 2 зимових курток,  які
зобов'язано повернути останньому.

Апеляційну
скаргу слід відхилити з таких мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини справи,
дана їм належна оцінка,  його
висновки узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають закону.

Згідно
ч. 1  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Ч.
1  ст.
17 Закону України "Про власність" передбачає,  що майно,
придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї,  є їх спільною сумісною власністю,  якщо інше не встановлено письмовою угодою між
ними.

В
судовому засіданні доведено,  і це
стверджується належними доказами,  які
наведені у рішенні суду першої інстанції,
з котрими погоджується колегія суддів,
що в період спільного ведення господарства сторонами було придбано
телевізор вартістю 600 грн.,  віз
вартістю 252 грн. та підведено і встановлено трьохфазну лінію вартістю 386 грн.

Виходячи
з рівності участі сторін в придбанні зазначеного майна,  суд обґрунтовано визнав частку ОСОБА_5 в
ньому у розмірі 362 грн. і,  оскільки
воно є неподільним,  стягнув на його
користь вказані кошти.

В
судовому засіданні також з'ясовано,  чого
не заперечувала ОСОБА_1,  що
ОСОБА_5,  прийшовши в її господарство,  привів телицю,  котра отелилася,  і троє свиней,  а при виході залишив ОСОБА_1,  ОСОБА_2 власну корову в продуктивному віці.

з

ОСОБА_1відмовилася
повернути ОСОБА_5 його корову у зв'язку з тим,
що він без відома і згоди інших членів сім'ї на свої потреби витратив
1300 грн.,  виручених від продажу її особистої
корови.

При
таких обставинах суд вірно відмовив в позовних вимогах ОСОБА_5 про виділення
йому корови із спільного майна сторін і залишив без задоволення зустрічний
позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_5 1300 грн.

Оскільки
відповідачі без достатніх на те підстав утримують особисте майно ОСОБА_5,  суд обґрунтовано зобов'язав їх повернути
останньому зимову куртку вартістю 120 грн. та зимову куртку на овчині вартістю
180 грн.

Доводи
апеляційної скарги не містять будь-яких доказів,  які б спростовували висновки суду першої
інстанції та підтверджували вимоги і заперечення відповідачів,  а тому їх не можна визнати переконливими.

Підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
вимог сторін не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315,  319 ЦПК України,    колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білогірського районного суду від 6 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.