УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
червня 2007р.                                                                                        м.  Івано-Франківськ

Колегія   суддів
судової   палати   в
цивільних   справах   Апеляційного   суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                                     Соколовського
В.М. ,

суддів                                                                 Пнівчук
О.В.,  Матківського Р.Й.,

секретаря                                                           Пилипчук
Н.Б.,

з
участю:   апелянтки                                       ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства
„Житловик" до ОСОБА_1про стягнення боргу за надані послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових територій на суму 812грн. 75коп.3а
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Долинського районного суду від 02 березня
2007 року, -

встановила:

Комунальне
підприємство „Житловик" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1про стягнення
боргу в сумі 812грн. 75коп.3а надані послуги з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Рішенням
Долинського районного суду від 02 березня 2007 року позов задоволено частково
та стягнуто з відповідачки на користь КП Житловик" 802грн. 17коп. боргу за
надані послуги,  30грн. витрат позивача
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та в дохід держави 51грн.
державного мита. В решті позову відмовлено.

На дане
рішення ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу,
в якій зазначає,  що воно є
необгрунтованим і підлягає до скасування,
оскільки постановляючи його суд порушив вимоги  ст.   ст.
10,  60 ЦПК
України,  неповно дослідивши обставини
справи,  прав і обов'язків сторін,  в зв"язку з чим,  прийшов до передчасного і неправильного
висновку про задоволення позову частково. Вимоги скарги мотивує тим,  що між нею та КП „Житловик" не існує
жодних договірних відносин,  а посилання
позивача на те,  що вона відмовилась
укласти договір на обслуговування є,  як
вважає апелянт,  голослівним і не
підтверджується матеріалами справи. Суд не врахував,  що до договірної відповідальності
притягується безпосередньо порушник договору чи особа,  яка відповідає за нього за договором.  Також судом не ставилось питання про
належного позивача по справі,  чим
порушено цивільно-процесуальні норми,
оскільки,  борг за надані послуги
виник і задоволений судом з березня 2004 року,
а КП „Житловик" створено та почало функціонувати з січня 2005 року.
Крім того,  при визначенні боргу суд
обмежився тільки актом звірки розрахунків за послуги,  який складено в односторонньому порядку,

Справа №
22-ц-554/2007р.                           Головуючий
у 1 інстанції Монташевич С. М.

Категорія
16                                                    Доповідач
Соколовський В.М.

2

незважаючи
на те,  що вона,  апелянт,
готова сплачувати позивачу за надані послуги,  якщо останній доведе належним чином факт
надання ним відповідачу хоч якихось послуг. Суд не взяв до уваги і те,  що істотні умови договору повинні передбачати
порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі
ненадання або надання їх в неповному обсязі та зниження якості. Покладаючи на
неї судові витрати,  суд не
врахував,  як вважає апелянтка,  що на спірні правовідносини поширюється дія
Закону України „Про захист прав споживачів",  тому безпідставно стягнув з неї судовий збір.

Просить
оскаржуване рішення скасувати в повному обсязі,
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В
судовому засіданні апелянтка підтримала вимоги скарги з вище зазначених мотивів
та просила задовольнити їх в повному об"ємі.

Представник
КП „Житловик" в судове засідання не прибув,  хоча належно був повідомлений про розгляд
справи.

Вислухавши
доповідача,  пояснення апелянтки
ОСОБА_1.,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що відповідачка ОСОБА_1. є
власником приватизованої квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг на утримання
будинків,  споруд і прибудинкової
території,  які надаються КП
„Житловик". Однак,  відповідачка не
проводила своєчасно оплату вказаних послуг і станом на 01.11.2006 року її борг
перед КП „Житловик" становить 812грн. 75коп. Дані обставини
підтверджуються Актом звірки розрахунків за послуги від 22.11.2006 року
(а.с.  4),  складеним підприємством КП
„Житловик",  в якому зазначено про
присвоєння на вказану адресу абонентського номера 8668 для розрахунків за
послуги. Заборгованість в добровільному порядку не погашена,  що не заперечили і сторони по справі.

Згідно
довідки КП „Житловик" від 14.02.2007 року (а.с.  14),
фактичні витрати на обслуговування димовентиляційних каналів для
квартири АДРЕСА_1 за період заборгованості склали - 54грн. 53коп.,  на освітлення сходових клітин - 218грн.
12коп.,  на утримання аварійної служби -
151грн. 65коп.,  витрати на дератизацію
та дезинфекцію - 06грн. 78коп.,  інші
витрати - 471грн.10коп. і такі дані підтверджуються копіями нарядів - завдань
(а.с.  16-17) та договором №12 від
12.12.205 року,  укладеним між позивачем
і центром профілактичної дезинфекції (а.с. 11).

Відповідно
до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи,  КП „Житловик" Долинської міської ради
зареєстроване 28.01.2005 року (а.с. 9).

Рішенням
Долинської міської ради від 05.01.2005 року №901-23/2005 року на баланс КП
„Житловик" передано частину житлового фонду (згідно додатку) та відповідно
частину дебіторської заборгованості по квартплаті і дебіторської заборгованості
по орендній платі,  в тому числі передано
і будинок АДРЕСА_1 (а.с.  12, 18).

Згідно
відповідної квитанції від 22.03.2005 року (а.с.
19),  ОСОБА_1. оплатила 10грн.
58коп.3а чистку димоходу в квартирі.

Як
визначено  ст. 162 ЖК України,  плата за користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі),  що належить
громадянинові на праві приватної власності,
встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім
квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки
внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою
сторін. Наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату за
комунальні послуги.

Згідно
„Правил користування приміщеннями житлових будинків",  затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України №572 від 08.10.1992 року,
користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно з
свідоцтвом на право власності або договором найму. Власник та наймач квартири зобов"язаний:
укласти договір на надання житлово-комунальних послуг,  підготовлений виконавцем відповідно до
типового договору;

3

оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Статтею
10 Закону України „Про приватизацію державного житловго фонду"
передбачено,  що власники квартир
багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку,  технічного обладнання,  елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних витратах,
пов"язаних з утриманням будинку і прибудинкової території
відповідно до частки у майні.

При
таких даних,  суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку,  з чим
погоджується і колегія суддів,  що,  оскільки,
відповідачкою заборгованість за надані послуги по утриманню
будинку,  споруд та прибудинкової
території добровільно не сплачувалася,
та враховуючи проплату
відповідачки в сумі 10грн. 58коп.3а чистку димоходу в квартирі,  що входить у тариф по квартплаті,  то позов про стягнення заборгованості підлягає
до часткового задоволення на суму 802грн. 17коп.

Твердження
апелянтки про порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального і
процесуального права,  неврахування всіх
обставин по справі та неправомірного стягнення у неї судового збору,  колегія суддів вважає безпідставними і
голослівними.

Постановляючи
рішення,  суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини справи та дав їм вірну юридичну оцінку,  відповідно до вимог матеріального і
процесуального права,  тому доводи
апеляційної скарги не спростовують його законності та обгрунтованості,  в зв"язку з чим,  колегія суддів вважає,  що підстав для скасування рішення суду не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Долинського районного суду від 02 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законої сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законої сили.