Справа
№2-100/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

27 березня 2007 року      Згурівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого          ПАЛАМАРЧУК В.І.

при секретарі        СОКОЛОВІЙ Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт.Згурівки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідача ВІДДІЛ ЗЕМЕЛЬНИХ РЕСУРСІВ ЗГУРІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ
АДМІНІСТРАЦІЇ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про встановлення факту, що має юридичне значення та про
визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду в вищезазначеним позовом, вказуючи в заяві, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_3.

Ще під час життя, 03.12.2003 року,
нею був складений на користь позивача заповіт, посвідчений Старооржицькою
сільською радою Згурівського району Київської області, відповідно якого він
являється спадкоємцем
майна ОСОБА_3

В передбачений
чинним законодавством термін позивач звернувся до Згурівської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини. Йому було видано свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1, який належав на праві власності померлій ОСОБА_3

Відповідач по справі - ОСОБА_2 (брат позивача) відмовився від своєї %
частки, зазначеної в заповіті, на його користь.

Крім того, після смерті ОСОБА_3 залишилась земельна ділянка, розміром
0,2973 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та призначена
для будівництва і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд 0,02500 га та ведення особистого селянського господарства 0,0473 га, яка належала ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Але держаним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори в
оформленні свідоцтва про право на спадщину на вищевказану
земельну ділянку позивачці було відмовлено в зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не
встигла отримати Державний акт про право власності на земельну ділянку на своє
ім"я під час її життя.

Документ, який посвідчував право ОСОБА_3 на земельну ділянку, а саме
сертифікат на право на земельну ділянку, ще під час її
життя був переданий нею у відповідні органи для оформлення Державного акту на право власності, але Державний акт на право власності
на земельну ділянку на ім"я ОСОБА_3 був виготовлений вже
після її смерті.

Тому позивач просить встановити, що вищевказаний Державний акт на право
приватної власності на земельну ділянку, виданий на
ім"я ОСОБА_3, дійсно належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, а
також визнати за ним право приватної власності на дану земельну ділянку.

В судове засідання сторони не з'явилися, направили до суду заяви з
проханням слухати справу у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує
повністю, відповідач та представник третьої особи на стороні відповідача
позовні вимоги визнають повністю.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутності сторін оскільки у
справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Копією паспорта встановлено особу позивача та місце його реєстрації в
АДРЕСА_2 (а.с.7,8).

З копії свідоцтва про смерть
випливає, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.9).

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку
(а.с.10) ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
розміром 0,2973 га, яка знаходиться на території Старооржицької сільської ради. З копії свідоцтва про право на спадщину випливає,
що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 року є
ОСОБА_1, в тому числі 1/2 частина, від якої
відмовився на його користь ОСОБА_2 (а.с.12). Згідно копії довідки Згурівської державної нотаріальної контори
випливає, що ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на земельну
ділянку, так як ОСОБА_3 не була власником земельної ділянки, а лише
користувачем (а.с. 14). Оцінюючи добуті в
судовому засіданні докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає
до задоволення. В судовому засіданні
встановлено, що державний акт на землю дійсно належить померлій ОСОБА_3

2

Згідно    ст.
1218 ЦК України    до складу
спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

В силу
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення,
зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст.80 та ч.1 ст.131 Земельного кодексу України громадяни
мають право набувати у власність земельні ділянки на
підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод, тому суд вважає за необхідне встановити, що Державний акт на
право власності на землю дійсно належить померлій
ОСОБА_3, а також визнати право власності на землю за ОСОБА_1

Також, в силу ст.14 Закону України "Про власність" громадяни
України набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання
їх у спадщину.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1272,ст.80, ч.1
ст.131 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5
від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.
ст.119, 256 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ВІДДІЛ ЗЕМЕЛЬНИХ РЕСУРСІВ ЗГУРІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ
ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про встановлення
факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на
спадкове майно - задоволити.

1. Встановити, що Державний акт на право приватної власності на земельну
ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку
площею 0,2500 га і ведення особистого селянського господарства площею 0,0473 га, загальної площею 0,2973 га (Серія НОМЕР_1),
виданий на ім"я ОСОБА_3, який видано 30 липня 2004 року та
зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 120 дійсно належить померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, яка проживала в с
Стара Оржиця Згурівського району Київської області.

2.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року право власності на земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд загальною
площею 02973 га по АДРЕСА_1 згідно Державного
акту на право власності на земельну ділянку СеріїНОМЕР_1 виданого на ім'я
ОСОБА_3.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний
суд Київської області протягом 10(десяти) днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на протязі 20(двадцяти) днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження.