Справа № 22ц-2219/07                                                    Головуючий
у 1 інстанції Семіряд І.В.
Категорія 29                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007р.                                                                                                     м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                  Гурової
О.М.

суддів                                               Соломахи
Л.І., Могутової Н.Г.

при
секретарі                                              Арутюнян
Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, державного комунального підприємства „ЖЕО Пролетарського району
м.Донецька" (третя особа -комунальне підприємство „ЖЕК №2 Пролетарського
району м.Донецька") про визнання договору піднайму жилого приміщення
недійсним з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Пролетарського
районного суду м.Донецька від 28 грудня 2006р., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Пролетарського районного суду м.Донецька від 28 грудня 2006р.
договір піднайму жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_1 від 18 жовтня 1993р.,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнано недійсним.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про відмову позивачу в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що суд не зазначив в рішенні ні одну з
обставин, визначених в ст.91, ст.93, ст.94 ЖК України, як підстав для визнання
договору піднайму недійсним. Не зазначення в договорі піднайму жилого
приміщення конкретної частини квартири, що передається в піднайом, переліку
комунальних послуг, що надаються піднаймачу, вартості плати за договором
відповідно до ст.94 ЖК України не є підставою для визнання вказаного договору
недійсним. Посилання суду на те, що спірний договір не зареєстрований в ЖЕК №2
є надуманим, оскільки згідно матеріалів справи встановлено, що спірний договір
складався у ЖЕК №2, був посвідчений начальником ЖЕК №2 та зберігався у ЖЕК №2,
але на теперішній час оригіналу договору не зберігся за спливом терміну його
зберігання. Суд порушив норми процесуального права, відмовивши йому в
призначенні судово-медичної експертизи з метою встановлення чи могла позивач
ОСОБА_1 за станом здоров'я 18 жовтня 1993р. покинути лікарню.

В апеляційній інстанції представник відповідача ОСОБА_2
-ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги відповідача підтримала.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги
заперечували, просили рішення суду залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2, представники державного комунального підприємства
„Житлово-експлуатаційна організація Пролетарського району м.Донецька",
третьої особи - комунального підприємства „"Житлово-експлуатаційна контора
№2 Пролетарського району м.Донецька" у судове засідання не з'явилися, про
день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3,
позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін з наступних підстав:

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_2 з
25 листопада 1992р. є наймачем квартири АДРЕСА_1. Жила площа квартири 27,8кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 з 05 червня 1993р. перебуває у шлюбі з
позивачем ОСОБА_1, яка
зареєстрована у вказаному жилому приміщенні з 20 жовтня 1993р. за договором
піднайму від 18 жовтня 1993р. В цьому ж приміщенні зареєстрована і їх малолітня
донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5 т.1).

Згідно незавіреної ксерокопії договору піднайму жилого приміщення 18 жовтня
1993р. відповідач ОСОБА_2 уклав з дружиною ОСОБА_1 договір піднайму жилого
приміщення у вигляді невизначеної частини кімнати розміром 9кв.м в квартирі
АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі ЖЕД №2, із зазначенням обов'язку ОСОБА_1
знятися з реєстрації в жилому приміщенні після попередження наймачем про
припинення договору піднайму. В договорі зазначено, що ОСОБА_1 не набуває прав,
які має основний наймач, а саме, права на обмін, розділ жилого приміщення та
іншіх.

Згідно незавіреної ксерокопії заяви відповідача ОСОБА_2 від 18 жовтня
1993р. на ім'я начальника ЖЕД №2 ДКП „ЖЕО Пролетарського району
м.Донецька" відповідач просить зареєструвати його дружину ОСОБА_1 на підставі
договору піднайму на невизначений термін без права на житло (а.с.13 т.1).

Згідно довідки ЖЕД №2 ДКП „ЖЄО Пролетарського району
м.Донецька" від 10 вересня 2001р. оригінали договору піднайму від 18 жовтня
1993р. та заяви відповідача про реєстрацію позивача в спірному жилому
приміщенні відсутні в зв'язку із спливом терміну їх зберігання (а.с.43 т.1).

Згідно довідки начальника відділу ПРіМР Пролетарського РВ ДМУ УМВС України
в Донецькій області від 06 листопада 2001р. надати оригінал заяви на реєстрацію
(ф.15) та договору піднайму спірного житлового приміщення неможливо в зв'язку
із спливом терміну їх зберігання (а.с.75 т.1).

Ксерокопія договору піднайму містить підпис піднаймача - позивача ОСОБА_1,
яка факт укладення та підписання такого договору заперечує. Прізвище піднаймача
в тексті договору вказане як „ІНФОРМАЦІЯ_2",
а підпис виконаний як „ІНФОРМАЦІЯ_3". Позивач здійснила зміну прізвища
з ІНФОРМАЦІЯ_2 на ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримала новий паспорт 14 січня 1994р.
(а.с.12,16, 118-120 т.1).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №9802
від 11 березня 2001р. та судово-криміналистичної експертизи №252/03 від 04
лютого 2002р. підпис на договорі піднайму від 18 жовтня 1993р. належить
позивачу. Оскільки відсутній оригінал договору експерт не виключає можливості
копіювання з документів, виготовлених засобом монтажу. Надана для експертного
дослідження копія договору

піднайму      виготовлена  не
з   припускаемого   оригіналу,   а
з   другої   проміжної електрографічної копії, знятої з
копії договору піднайму (а.с.162-166, 201-202 т.1).

14 січня 1994р. позивач ОСОБА_1 у відділу внутрішніх
справ Пролетарського району м.Донецька отримала паспорт громадянина України НОМЕР_1, на
сторінці 16 якого міститься штамп про реєстрацію в спірній квартирі з 20 жовтня
1993р., посилання на реєстрацію її як піднаймача відсутнє (а.с. 117-120 т.1).

Згідно пояснень позивача, довідки ЦМЛ №9 м.Донецька,
витягу з історії хвороби №941, ОСОБА_1 з 23 вересня 1993р. по 09 листопада
1993р. знаходилася на стаціонарному лікуванні в пологовому відділенні у зв'язку
із погрозою припинення вагітності, потребувала постільного режиму. Медичні
документи не містять посилання на те, що в порушення лікарняного режиму позивач
самовільно залишала пологове відділення. Із запису лікаря 18 жовтня 1993р.
хвора пред'являла скарги на стан здоров'я. У день укладення спірного договору
піднайму з проханням дозволити залишити лікарню до лікарів не зверталася, що
підтверджено свідком ОСОБА_6
(а.с.76,97,121 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним договору
піднайму, суд першої інстанції виходив з того, що позивач була вселена та
тривалий час мешкала в квартирі АДРЕСА_1 як член сім'ї наймача відповідно до
частини 1 ст.65 ЖК України. Обмеження житлових прав позивача, викладені в
договорі піднайму спірного жилого приміщення, є недійсними і не можуть бути
визнані як угода про порядок користування житловим приміщенням, передбачена
частиною 2 ст.65 ЖК України. Спірний договір піднайму за своєю формою та
змістом не відповідає вимогам ст.91, ст.95 ЖК України, „Інструкції про порядок
обліку осіб, які здають житлові приміщення, дачі, садові будинки в піднайом і
реєстрації укладених договорів", затвердженої наказом Міністерства
житлово-комунального господарства УРСР від 20 січня 1987р. В спірному договорі
піднайму конкретна частина квартири, що передана по договору піднайму в
користування, не визначена. Спірний договір не містить посилання на комунальні
послуги, що надаються піднаймачу, умов та розміру оплати піднайму житлового
приміщення. Спірний договір не має відповідної реєстрації в
житлово-експлуатаційній організації. Обов'язок піднаймача знятися з реєстрації
після попередження наймачем про припинення договору піднайму не відповідає
вимогам частини 3 ст.97 ЖК України, згідно якої якщо договір піднайму укладено
без зазначення строку, наймач зобов'язаний письмово попередити піднаймача про
припинення договору за три місяці.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду про задоволення вимог позивача про
визнання недійсним договору піднайму відповідають обставинам справи.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з
05 червня 1993р. перебували в шлюбі (а.с.6 т.1).

Пояснення позивача про те, що вона вселилася в спірну квартиру як член
сім'ї основного наймача ОСОБА_2, підтверджуються виданою їй 12 травня 1994р.
ЖЕД №2 довідкою про склад сім'ї (а.с.58 т.1), де вона зазначена як член сім'ї
ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 визнає той факт, що його дружина ОСОБА_1 вселилася в
спірне приміщення як член його сім'ї, про що свідчать його пояснення викладені
в протоколі судового засідання (а.с.65зв т.1, а.с.58 т.2).

Представник відповідача ОСОБА_3 в апеляційній інстанції також не
заперечувала той факт, що ОСОБА_1 вселилася в спірну квартиру як член сім'ї
наймача ОСОБА_2, як його дружина.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть
усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами
сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають
разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.91 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою
членів сім'ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в
піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлюваних цим Кодексом.

Відповідно до ст.94 ЖК України здача жилого приміщення в піднайом з
порушенням вимог, установлених в статті 91 цього Кодексу, тягне за собою
недійсність договору піднайму.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
те, що позивач ОСОБА_1 при вселенні в спірну квартиру як дружина наймача, тобто
як член його сім'ї, набула рівних з відповідачем ОСОБА_2 прав та обов'язків, що
випливають з договору найму жилого приміщення. Обмеження житлових прав
позивача, викладені в договорі піднайму спірного житлового приміщення,
відповідно до ст.64 ЖК України є недійсними.

Доводи відповідача про те, що суд в рішенні не зазначив ні одну з обставин,
визначених в ст.91, ст.93 ЖК України, як підстав для визнання недійсним
договору піднайму, не заслуговують на увагу.

Договір піднайму укладений між сторонами спору є недійсним, оскільки
суперечить вимогам ст.64 та ст.91 ЖК України, як такий, що обмежує права члена
сім'ї на користування спірним житловим приміщенням. Правовідносини між наймачем
та членами його сім'ї, що проживають в одній з ним квартирі, не регулюються
ст.91 ЖК України. Статтею 91 ЖК України регулюються правовідносини по
користуванню житловим приміщенням, що виникають між наймачем та іншими особами,
які не входять до складу його сім'ї.

Посилання відповідача на порушення судом першої інстанції норм
процесуального права не впливає на висновки суду першої інстанції. Суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив відповідачу в призначенні комісійної
судово-медичної експертизи, оскільки стан здоров'я позивача не є предметом
розгляду цієї справи.

Суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, правильно встановив
правовідносини, що склалися між сторонами, та дав їм належну оцінку.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не
спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.307, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд
Донецької області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду м.Донецька від 28 грудня 2006р.
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
некйзаконної сили.