Справа № 22-ц-417/07          Головуючий в 1-й інстанції Храновська
26                                                       Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД  ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12
червня 2007 року                                                                         м.
Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Волинської
області в складі:

головуючого
судді                                      Мудренко
Л.І.

суддів                                                            Карпук
А.К., Здрилюк О.І.

при
секретарі                                                Савчук О. В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6до ОСОБА_7, Світязької сільської
ради, Шацької державної нотаріальної контори про визнання недійсним Свідоцтва
про права на спадщину та визнання недійсними державних актів на право власності
на землю

за
апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6на рішення Шацького районного суду від 30 березня 2007 року

особи, що беруть
участь у справі

позивачі
- ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

відповідачі -
ОСОБА_7, Світязька сільська рада, Шацька державна нотаріальна контора

представник
відповідачів - ОСОБА_8, ОСОБА_9

колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі позивачі, покликаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянти
вважають, що суд при ухваленні рішення, помилково не застосував положення ЦК України 2004
року, оскільки спадщина, що відкрилась до набрання чинності цим законом, не
було прийнята жодним із спадкоємців. Апелянт указує, що суд порушив принцип
змагальності сторін у судовому процесі, оскільки не дослідив в повному обсязі
спадкової справи, та залишив поза увагою ту обставину, що на час видачі
оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину довідки сільської ради про
прийняття відповідачем спадщини не було.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом
першої інстанції встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого Шацькою
сільською радою 13 вересня 1990 року, ОСОБА_10. заповіла все належне ій майно своїй дочці   ОСОБА_7./ а.с. 9/

Спадкодавець  ОСОБА_10.
померла ІНФОРМАЦІЯ_1року. /а.с. 13/

Наявними
у матеріалах справи довідками Шацької сільської ради стверджується, що
ОСОБА_7., прийняла спадщину, вступивши у фактичне володіння спадковим майном /
а.с.31, 65/, хоча документально своїх спадкових прав тривалий час не оформляла.

Крім
того, про вступ у фактичне володіння спадковим майном відповідача ОСОБА_7.
свідчить та обставина, що остання після смерті спадкодавця зберігала її ощадні
книжки.

10
серпня 2005 року Шацькою державною нотаріальною конторою спадкоємцю ОСОБА_7.
видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом / а.с. 7/, після чого
остання одержала Державні акти на право приватної власності на землю /а.с.
10-11/, та указані правовстановлюючі документи оспорюються позивачами.

Вирішуючи
спір на підставі ст. ст.
525, 548, 549 ЦК
УРСР, суд, встановивши на підставі належних доказів факт прийняття спадщини

за заповітом
відповідачем ОСОБА_7., дійшов вірного висновку про законність оспорюваних
свідоцтва про право на спадщину та

З державних
актів на право приватної власності на землю, виданих на ім"я ОСОБА_7.
Правильно визначивши правовідносини між сторонами і застосувавши норми
матеріального права, що регулюють ці відносини суд підставно відмовив позивачам
у задоволенні позовних вимог.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду та не
ґрунтуються на Законі.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6відхилити,
рішення Шацького районного суду від 30 березня 2007 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою законної
сили.