УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007р.                                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Кривобокової Н.М., Вакарук В.М., Бідочко Н.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в
м.Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
казначейства України, Державної податкової інспекції у Тячівському районі про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями
органів досудового слідства, за касаційними скаргами ОСОБА_1, Державного
казначейства України, Державної податкової інспекції у Тячівському районі на
рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 15 вересня 2004 року,-

встановила:

В лютому 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому, посилаючись на те, що з 11.03.1997р. по 23.04.2001р. незаконно перебував
під слідством, чим йому завдано матеріальної шкоди на суму 2 458 758грн. та
моральної шкоди на суму 100 000грн., просив вказані кошти стягнути на його
користь з ДПІ у Тячівському районі.

Рішенням Тячівського районного суду від 17 травня 2004
року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 15
вересня 2004 року зазначене рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з державного бюджету
через Державне казначейство України на користь ОСОБА_1 14 500грн. моральної
шкоди, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Апеляційного суду
Закарпатської області в своїх касаційних скаргах, в яких посилаючись на
порушення судами вимог матеріального і процесуального права, невідповідність
висновків судів фактичним обставинам справи: позивач просить ухвалити нове рішення,
яким стягнути з Державного казначейства України на його користь 434 713грн.
матеріальної шкоди та 100 000грн. моральної шкоди, а відповідачі просять
рішення Апеляційного суду скасувати та залишити у силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
рішення Апеляційного суду відсутні виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове
рішення Апеляційний суд виходив з того, що постановою начальника СВ ПМ ДПІ у
Тячівському районі від 23 квітня 2001 року кримінальна справа №9301797 щодо
ОСОБА_1 закрита на підставі

Справа № 33-ц-49кс/07р.                                     Головуючий
у 1 інстанції Ляшко С.М.

Категорія 39                                                           Доповідач
Кривобокова Н.М.

2

ст.6 п.2
КПК України за відсутністю в діянні складу
злочину. Таким чином
ОСОБА_1 дійсно незаконно
перебував під слідством з 11 березня 1997р. по 23 квітня 2001р., а всього 4
роки 1 місяць 12 днів.

Відповідно до ст.1, 2, З, Закону України „Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду" у випадку закриття кримінальної
справи за відсутність у діянні скдаду злочину громадянинові відшкодовується
моральна шкода.

В матеріалах кримінальної справи є дані про те, що під
час слідства позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Тячівській ЦРЛ
(а.с.147), до даної цивільної справи приєднано свідоцтво про смерть ОСОБА_2

Таким чином Апеляційний суд, зіславшись на інші зібрані
по справі докази прийшов до правильного висновку, що незаконне притягнення до
кримінальної відповідальності призвели до негативних змін в житті позивача, а
тому на підставі Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду" він має право на відшкодування за рахунок держави
моральної шкоди. В той же час в частині відмови ОСОБА_1 у відшкодуванні
матеріальної шкоди в сумі 434 713грн. рішення суду першої інстанції відповідає
вимогам ст. ст. 202-203 ЦПК України, є законним та обгрунтованим.

Доводи
касаційних скарг не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що
рішення Апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч.І ст. 338 ЦПК України
підстави для його обов'язкового скасування.

Наведені
у касаційних скарг доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційниї скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_1, Державного казначейства
України, Державної податкової інспекції у Тячівському районі відхилити.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 15 вересня 2004р.
залишити без зміни.