УХВАЛА

27
лютого 2007 року                                                                            м.
Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у
цивільних справах

Апеляційного
суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М. М.
(головуючий) Ніколайчука М. Є.,
Самчука П.П.

при секретарі
Козіцькій А.Б.

з участю:
ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4.

розглянула
у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року цивільну справу
№22-269 за позовом ОСОБА_2 до управління комунальним майном Хмельницького
міськвиконкому,  ОСОБА_1 про визнання
незаконним і скасування розпорядження про передачу квартири у власність та
недійсним свідоцтва про право власності на квартиру.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів

установила:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року і
постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог. Цим рішенням позов
ОСОБА_2 задоволений,  постановлено
визнати незаконним і скасувати розпорядження управління комунального майна
Хмельницького міськвиконкому № 604 від 15.02.2005 року про передачу квартири АДРЕСА_1
у власність ОСОБА_1. Свідоцтво
про право власності ОСОБА_1
на вказану квартиру,  видане управлінням
комунального майна Хмельницького міськвиконкому 16.02.2005 року,  визнане недійсним.

На
підтвердження доводів апеляційної скарги вказується,  що суд неправильно застосував норми матеріального
права,  не врахував відсутність будь-яких
прав уОСОБА_2 на квартиру на час її приватизації,  а також не проживання його в квартирі понад 6
років.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів.

Відповідач
ОСОБА_2  апеляційну скаргу не визнав і
пояснив,  що до незаконної приватизації
він був наймачем квартири,  яку отримував
разом з членами сім'ї. Квартира є його єдиним місцем проживання,  але у зв'язку з характером і місцем роботи
змушений бути тимчасово відсутнім у квартирі. З реєстрації знімався на прохання
позивачки ОСОБА_1,  якій це було необхідно для виїзду за кордон.

Третя
особа без самостійних вимог ОСОБА_3 апеляційну скаргу просить відхилити,  оскільки приватизація квартири проведена у
відповідності з вимогами закону і права ОСОБА_2 не порушені.

Суд
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних обставин.

Судом
встановлено,  що розпорядженням
управління комунального майна Хмельницького міськвиконкому № 604 від 15.02.2005
року квартиру АДРЕСА_1 передано у власність ОСОБА_1 і 16.02.2005 року їй видане
свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Станом на 15-16.02.2005 року
право на проживання і безоплатне отримання у власність спірної квартири мав і
ОСОБА_2.

Вказані
обставини підтверджуються наявними у справ та дослідженими судом доказами:
копіями розпорядження № 604 від 15.02.2005 року та заяви ОСОБА_1 до органу
приватизації (а.с. 8),  копією
паспортуОСОБА_2,  копіями квитанцій про
оплату комунальних послуг (а.с. 58-59),
показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,  ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Оскільки
приватизація квартири проведена без письмової згодиОСОБА_2,  суд обґрунтовано задовольнив його позовні
вимоги і визнав незаконним та скасував розпорядження управління комунального
майна № 604 від 15.02.2005 року та визнав недійсним видане свідоцтво про право
власності на квартиру.

Норми
матеріального права застосовані судом правильно,  порушень процесуального закону,  які б мали наслідком скасування рішення,  судом не допущено. Тому,  відповідно до
ст. 308 ЦПК України,  наявні
підстави для відхилення апеляційної скарги.

Доводи
апеляційної скарги спростовуються наступним обставинами.

Посилання
на те,  що приватизація квартири мала
проводитися без згодиОСОБА_2 безпідставні.

Відповідно
до ч.2  ст. 8 Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду" передача займаних
квартир(будинків) здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,
які постійно мешкають в даній квартирі (будинку),  в тому числі тимчасово відсутніх,  за якими зберігається право на житло,  з обов'язковим визначенням уповноваженого
власника квартири(будинку). Відсутність такої згодиОСОБА_2 була підставою для
задоволення його позову.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.