УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 травня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Буренкової
К.О.,  Козаченка В.І.,  Довжук Т.С. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на утримання дитини,

за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 19
липня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2004 року,

ВСТАНОВИЛА:

07   липня 2004
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 липня 2004 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 25
жовтня 2004 року,  позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені по справі судові рішення
та постановити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі та
стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої
доньки в розмірі 1/4 частини
всіх видів його заробітку.

8    обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на неповне з'ясування

судами обставин справи та неправильне застосування норм матеріального
права.

Розглянувши
касаційну скаргу,  колегія суддів дійшла
висновку,  що підстави для перегляду
оскаржених судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що сторони знаходились у
зареєстрованому шлюбі,  який 28 жовтня 2002 року був
розірваний. Від даного шлюбу 10
лютого 1993 року у
них народилась донька ОСОБА_3,  на
утримання якої,  після розірвання
шлюбу,  відповідач добровільно надавав
допомогу. З липня 2004 року
відповідач перестав надавати допомогу на утримання доньки та позивачка
звернулась до суду з зазначеним позовом.

Справа № 33ц-23 кс 07 Категорія 10

Задовольняючи
частково позов,  місцевий суд,  з урахуванням фактичних обставин справи,  виходив з того,  що відповідач зобов'язаний утримувати дитину
до її повноліття та відповідно до вимог
ст.  182 СК України врахував
матеріальний стан відповідача,  наявність
у нього на утриманні інших двох неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його рішення без
змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,
336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до
Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22
лютого 2007 року,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 липня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2004
року -залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.