Справа № 22-ц-453/07                        Головуючий у 1 інстанції   Пушкарчук В.П.
- 34                                                                           Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19
червня 2007 року                                                                                       місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Мудренко Л.І.,

суддів - Данилюк
В.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі Савчук О. В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання
неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 03 квітня 2007 року.

Особи, які
беруть участь у справі:

позивач -
ОСОБА_1;

представники
позивача - ОСОБА_3;

відповідач
-ОСОБА_2;

представник
відповідача - ОСОБА_4;

прокурор міста
Луцька;

представники
прокурора - Балас Катерина Василівна, Романішина Тетяна Леонтіївна, Ткачук
Сергій Ярославович;

орган опіки і
піклування Луцького міськвиконкому;

представники
органу опіки і піклування - Солоха Оксана Сергіївна, Андрусік Олена
Анатоліївна.

Колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 03 квітня 2007 року в позові ОСОБА_1 в даній справі
відмовлено і задоволено зустрічний позов ОСОБА_2.

Визначено
місце проживання неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження таОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження з матір'ю - ОСОБА_2.

Стягнуто
з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 8 грн. 50 коп. судового збору та 7 грн. 50 коп.
витрат на ІТЗ.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1. просить скасувати це рішення та постановити
нове - про задоволення його позову та про відмову в зустрічному позові ОСОБА_2.

Вважає, що
допущено невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт
вказує, що судом не враховано інтереси дітей, які постійно проживають з ним в
місті, мають окрему кімнату, відвідують гуртки, додаткові заняття з іноземної
мови, а також тієї обставини, що матір проживає за межами міста Луцька, з
дітьми фактично не спілкується, оскільки не може знайти шляхів для наведення з
дітьми нормальних стосунків.

Судом
першої інстанції встановлено, що у сторін практично рівні умови проживання,
мати дітей працює, характеризується позитивно. Взято до уваги ставлення батьків
до виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема того, що після виховання і
утримання дітей батьком вони налаштовані проти матері без будь-яких на це
підстав, виховуються в атмосфері недоброзичливості, а тому з врахуванням віку
та інтересів дітей визначено їх місце проживання з матір'ю.

Заслухавши
осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність і обгрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно
ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно
до вимог ч.ч.1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно
ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне
спілкування.

З
врахуванням зазначених норм права, віку дітей, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про неналежне ставлення батька до свого обов'язку виховувати
дітей в дусі поваги до матері, любові до сім'ї та родини матері та щодо
духовного і морального розвитку дітей, які потребують не тільки матеріального
забезпечення.

Крім
того, спір вірно вирішено з врахуванням вимог ч.2 ст. 161 СК України. Позивачем
не надано доказів щодо отримання самостійного доходу.

При цьому
враховано покази свідків ОСОБА_7 - сусідки позивача (а.с.119 зворот) та
ОСОБА_8- родички позивача (а.с. 121), які ствердили, що школу та гуртки оплачує
не позивач, як батько дітей, а ОСОБА_9 - матір позивача і відповідальність за
дітей лежить фактично на ній та її чоловікові.

Враховуючи
наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на
підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними
доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми
матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення      постановлене      з
додержанням      норм      матеріального  і
процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не
вбачається.

Керуючись
cт.ст.307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького міськрайоипого суду від
03 квітня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.