УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

30 липня
2007 року.                                                                         м.
Харків.

Колегія суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської обласіі в складі:

Трішкової І.Ю.,
Хребтова В.П., Кокоші В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань Одеської області та відкритого
акціонерного товариства "Одеський завод сільськогосподарського машинобудування"
(далі - ВАТ "Одесасільмаш") про встановлення факту нещасного випадку
на виробництві, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та
моральної шкоди, -

встановили:

У липні 2001
року ОСОБА_1 звернулась
в суд із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що з 22
квітня на 23 квітня 2001 року під час виконання її сином - ОСОБА_2 службових
обов'язків, з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року її
син помер.

Заяви позивачки від 1 червня 2001 року та 20 червня 2001
року про відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника, які були
направлені в комісію по трудовим спорам, на ім'я керівництва ВАТ
"Одесасільмаш", були залишені без задоволення.

Справа № 1029 -
кс - 07                                                          Головуючий
1 інст.: Погрібний Н. О.

Категорія:   встановлення факту                                                 Суддя доповідач:
Кокоша В.В.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд встановити факт
нещасного випадку, який відбувся з ОСОБА_2 на підприємстві під час виконання
ним трудових обов'язків у ВАТ "Одесасільмаш", внаслідок якого
наступила смерть ОСОБА_2; стягнути на користь позивачки у відшкодування шкоди у
зв'язку із втратою годувальника одноразову допомогу в сумі 11188 грн. 20 коп.,
щомісячно, починаючи з 26 квітня 2001 року довічно по 93 грн. 23 коп. та
моральну шкоду у розмірі 2550 грн.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Суворівського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2003 року у
позові ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2004 року
апеляційна скарга ОСОБА_1
відхилена, а рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 12 лютого
2003 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неповноту дослідження
матеріалів справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Доводи скарги не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а
тому доводи касаційної скарги в цій частині також не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну   скаргу
ОСОБА_1  відхилити,   рішення Суворівського районного суду м.
Одеси від 12 лютого 2003-року, та ухвалу апеляційного суду Одеської області від
24 червня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.