Справа
№22-1300/07 р.                                                 Під
головуванням Хитрука
32                                                                   Доповідач
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 11 червня 2007 року

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого:
Кучевського П.В.,

Суддів:
Мартьянової Л.І.,  Камзалова В.В.,

При секретарі:
Пшеничній Л.В.

Розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барського районного
суду від 16 квітня 2007 року за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та
встановлення порядку користування житлом ;

ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання такою,  що
втратила право користування житловим приміщенням,  усунення перешкод в користуванні житлом, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про
вселення в будинок та встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Позовні
вимоги мотивувала тим,  що з 1992 року
почала спільно проживати з відповідачем в АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
року у них народився син ОСОБА_3,
стосовно якого відповідач визнав себе батьком,  а в 2001 році сторони зареєстрували шлюб.

5.06.1992
р. позивачка була прописана в зазначеному будинку і користувалася житлом
нарівні із відповідачем.

29.03.2006
р. сторони розірвали шлюб,  між сторонами
склалися неприязні стосунки,  внаслідок
яких відповідач вигнав позивачку з дитиною із вказаного будинку.

Враховуючи
наведене,  позивачка просить вселити її
та неповнолітнього сина в буд.  АДРЕСА_1
та встановити порядок користування,
виділивши їй з сином одну житлову кімнату.

Відповідач
проти позову заперечує і звернувся до суду із зустрічним позовом,  в якому просить визнати ОСОБА_1  такою,
що втратила право користування житловим приміщенням та усунути перешкоди
в користуванні житлом зняття її та осіб,
які з нею проживають з реєстрації за вказаною адресою.

Позов
мотивує тим,  що ОСОБА_1  в 1992 р. поселилась і була прописана в
спірному будинку,  як квартирантка зі
згоди власника будинку - ОСОБА_4,  а тому
немає права та ніякого відношення до нього.

На даний
час вони разом не проживають однією сім'єю,
ОСОБА_2уклав шлюб з іншою жінкою і вони з двома неповнолітніми дітьми
проживають в будинку,  що складається з
двох прохідних кімнат,  житловою площею
29, 2 кв. м.  і встановити порядок
користування житлом немає можливості.

В 2004
році відповідач згідно договору дарування став власником спірного будинку і з
позивачкою вони його не добудовували,  це
його власність і проживати там двом сім'ям немає можливості.

Крім цього,  ОСОБА_1  добровільно залишила будинок з сином і
проживають в іншому місці,  а тому
просить задоволити його позов.

Рішенням
Барського районного суду від 16 квітня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1  залишені без задоволення та визнано її та
особу,  що з нею проживає такими,  що втратили право користування в буд.  АДРЕСА_1 та усунення перешкоди в користуванні
цим будинком шляхом знаття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою,  а також стягнуто 350 грн.91 коп.3а проведення
експертизи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати зазначене рішення,  як
таке,  що не відповідає вимогам закону,  та постановити нове рішення,  яким задоволити її позов,  а в позові ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи
спір,  суд цілком правильно дійшов
висновку,  відмовляючи у позові ОСОБА_1

Згідно
матеріалів справи (а. с.  14) спірна
частина будинку подарована ОСОБА_2 3.08.2004 року і є його особистою власністю
та зареєстрована в БТІ на його ім'я.

Доказів
про те,  що в період проживання в шлюбі
сторони виконували переобладнання чи добудови в спірному будинку,  які б призвели до суттєвого збільшення
частини будинку,  позивачка суду не
надала.

Доводи
ОСОБА_1 ,  що за час спільного проживання
вони провели газ та телефон не вплинули на розмір частки будинку,  а тому не є підставою для встановлення
порядку користування ним.

Розглядаючи
спір,  суд підставно керувався законом
України «Про власність»,  згідно якому
власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його права і вільно
розпоряджатися своєю власністю,  а тому
посилання позивачки на норми ЖК України є недоречним.

Крім
цього,  спірна частина будинку
складається з двох прохідних кімнат житловою площею 29, 2 кв. м. ,  що з технічних міркувань неможливо для проживання двох
сімей.

Як
вбачається із матеріалів справи,  та й
сторони не заперечують цього,  між ними
склалися вкрай неприязні стосунки,
внаслідок чого вони неодноразово звертались в міліцію,  що робить неможливим проживання їх в одному
будинку,  оскільки це буде впливати на
психічний стан неповнолітніх дітей.

Рішення
суду є законним та обґрунтованим,  а тому
підстав для його скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і до задоволення не
підлягають.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308,  314,
315 ЦПК України,  колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити. Рішення Барського районного суду від 16 квітня 2007
року залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.