АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1238/ 2007                      Головуючий по 1-й інстанції
Кобзій Б.І. Суддя-доповідач Прядкіна О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                 м.Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі

Головуючого -судді Прядкіної О.В,

Суддів Макарчука М.А.,Дряниці Ю.В.

При секретарі  Лимар О.М.

З участю

Представника позивача ОСОБА_1

представників третіх осіб ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві
цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах та за дорученням ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду М.Кременчука
Полтавської області від 22 березня 2007р.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання торгівельного павільйону капітальною спорудою, визнання на
неї права власності та зобов»язання реєстрації

судова колегія, заслухавши  доповідь
судді-доповідача апеляційного суду Прядкіної О.В., -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006р. ОСОБА_2 звернувся
до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3

Вказував,
що  рішенням Кременчуцької міської ради
від 17.06.2004р. затверджений проект відведення
земельної ділянки та вона передана йому в оренду як приватному підприємцю для
розміщення та експлуатації стаціонарної малої архітектурної форми для здійснення реалізації продовольчих товарів в районі жилого будинку 89 по вул. Республіканській
м. Кременчука.

Просив визнати
вказаний торгівельний павільйон капітальним об»єктом, визнати за ним право
власності на нього та зобов»язати КП»Кременчуцьке міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» зареєструвати цей капітальний об»єкт та видати відповідний документ, який посвідчує це право.

Рішенням  Крюківського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 17 серпня  2006р.
позов ОСОБА_2 був задоволений. Визнано торгівельний павільйон для реалізації
продовольчих товарів в районі жилого будинку 89 по вул. Республіканській м. Кременчука капітальною будівлею.
Визнано за ОСОБА_2 право
приватної власності на цю капітальну будівлю та зобов»язано КП « Кременчуцьке міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» зареєструвати цей капітальний
об»єкт та видати відповідний документ, який посвідчує це право (справа № 2-1706/06).

Ухвалою
Крюківського  районного суду М.Кременчука
Полтавської області від 19
січня   2007р. рішення цього ж суду від
17 серпня 2006р.  скасовано за заявою Кременчуцької міської ради та гр.ОСОБА_4 у
зв»язку з ново виявленими обставинами.

Рішенням  Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
22 березня   2007р. позов ОСОБА_2
залишений без задоволення.

Рішення оскаржене ОСОБА_1 в інтересах та за дорученням ОСОБА_2.   В апеляційній
скарзі просить рішення місцевого суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що вона не підлягає
задоволенню з таких підстав :

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що
рішенням Кременчуцької міської ради від 17.06.2004р. затверджений проект
відведення земельної ділянки та
вона передана йому в оренду до 01.08.2007р. як приватному підприємцю
для  розміщення та експлуатації
стаціонарної малої архітектурної форми для здійснення реалізації продовольчих
товарів в районі жилого будинку 89 по вул.
Республіканській м. Кременчука.

18 червня 2004р. між Кременчуцькою міською радою та приватним
підприємцем ОСОБА_2 був
укладений договір оренди землі до 01.08.2007р.
для експлуатації та обслуговування малої архітектурної форми-торгівельного павільйону для  реалізації продовольчих товарів в районі
жилого будинку 89 по вул. Республіканській м. Кременчука.

Позивач,
обґрунтовуючи свої вимоги щодо  визнання
стаціонарного павільйону капітальною будівлею
посилається на те, що зазначений павільйон встановлений на залізобетонному фундаменті з поглибленням
на 200-250 мм. Однак  суд
прийшов до вірного висновку про те, що
ОСОБА_2 надавався дозвіл та земельна ділянка відводилась для  для експлуатації та обслуговування малої архітектурної Форми, у
зв»язку з чим відсутні  підстави для
зміни цільового призначення спірного
павільйону і позивач  не звертався до Кременчуцької міської ради з заявою про дозвіл про
облаштування фундаменту.

Крім того, згідно ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах заявлених  вимог фізичних осіб і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач сам зазначив відповідачем свою дружину - ОСОБА_3,
до компетенції якої не належить визнання торгівельного
павільйону капітальною спорудою і
його вимоги  не  заявлялись в межах  спору подружжя щодо належного ним майна.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують рішення
суду.

Встановивши такі обставини,суд першої інстанції  постановив рішення з дотриманням норм матеріального та  процесуального закону.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в
інтересах та за дорученням ОСОБА_2     залишити без задоволення, а рішення місцевого Крюківського  районного суду м. Кременчука Полтавської області  від  22 березня
2007р. без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.