РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

13 липня 2007 року
Лисичанській міський суд Луганської області в складі:

головуючої судді
Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання                                 Семікіній
К.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором
займу.,

Встановив:

Позивач,
посилаючись на те,  що 26.03.2007
року відповідачка взяла у борг по розписці гроші в сумі 5100 грн,  які зобов'язалась повернути до 01.05.2007
року. У встановлений в розспиці строк,
борг відмовилась повернути посилаючись на відсутність грошових коштів.
Добровільно повернути борг відповідачка не бажає,  тому просила стягнути з неї борг у сумі 5100
грн. та судові витрати в сумі 81 грн.

Позивачка у попередньому судовому позов підтримала і
просила задовольнити позов у повному обсязі,
стягнувши з відповідачки суму боргу та судові витрати.

Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов
визнала,  не заперечувала проти виплати
позивачу боргу у розмірі 5100грн . та судових витрат.

Відповідачка попереджена
судом про наслідки визнання позову.

Виходячи з наведеного,
суд вважає,  що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4
ст. 130 ЦУПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку ,  передбаченому  ст.. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4  ст. 17 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до  ст.
1046 ЦК
України за договором позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками,  а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до  ст.
1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку,  що
встановлений договором.

Суд вважає,  що
визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права,  інтереси інших осіб і що є передбачені  ст. 1049 ЦК України підстави для стягнення боргу, тому визнання позову відповідачкою
слід прийняти.

Відповідно до  ст.
88 ч.1 ЦПК України стороні,  на користь
якої ухвалено рішення,  суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати,  тому суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачки державне мито в сумі 51 грн. та витратила на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30грн. на користь позивача.

На підставі викладеного,
відповідно до  ст. 1046, 1049 ЦК України,
керуючись  ст.  ст.10,
11,  130,  174,
212-215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову   відповідачкою .

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором
займу   задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1суму боргу 5100грн.
та судові витрати в сумі державного мита в сум 51грн та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30грн,  плата за надання юридичної допомоги в сумі 50
гр.,  а всього 5231 (п'ять тисяч двісті
тридцять одна) грн.

2

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про
апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня після його проголошення або
подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
Лисичанського міського суду .