Справа № 22-ц-7162007 рік                                   Головуючий у
1 інстанції Ольховська О.В.
Категорія     33                                                                       Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

7            серпня 2007 року колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів        Кучерявої
В.Ф.,  Кочегарової Л.М.

при
секретарі Лепеха А.С.  розглянувши у
судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
виконавчої служби у Тельманівському районі (далі ДВС у Тельманівському районі)
та Головного Управління державного казначейства України в Донецькій області
(далі Управління державного казначейства) про стягнення матеріальної шкоди
завданої невиконанням рішення суду за апеляційною скаргою позивачки на рішення
Тельманівського районного суду Донецької області від 25 травня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Тельманівського районного суду Донецької області від 25 травня 2007 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В             апеляційній скарзі
позивачка просить рішення скасувати та задовольнити її

вимоги,  посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення норм

матеріального та процесуального права при постановленні рішення.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення позивачки та
її представника ОСОБА_2,  які доводи
скарги підтримали,  дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Стаття
18 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон)
передбачає,  що державний виконавець
відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою
стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно
п.7  ст. 37 Закону виконавче провадження
підлягає закінченню,  в тому числі,  у випадку передачі виконавчого документа
ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника -юридичної особи або
арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом.

Встановлено
і це підтверджується матеріалами справи,
що рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 5
жовтня 2005 року з КСП „Рассвет"
на користь ОСОБА_1 стягнута вартість майнового паю в сумі 9 785 грн.,  а також судові витрати по справі на загальну
суму 9 982 грн.85 коп.

18
жовтня 2005 року на підставі цього рішення було видано виконавчий лист,  який було прийнято до примусового виконання
ДВС у Тельманівському районі 28 листопада 2005 року та відкрито виконавче
провадження. Примусове виконання рішення закінчено 28 грудня 2005   року
і     виконавчий  лист
повернуто  ОСОБА_1  у
зв"язку  із  створенням

ліквідаційної
комісії КСП „Рассвет",  яке за рішенням господарського суду Донецької області 8
грудня 2005 року визнано банкрутом.

Оголошення
про визнання підприємства банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури було
надруковано в газеті „Голос України" 29 січня 2007 року.

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 29 січня 2007 року строк
ліквідаційної процедури КСП "Рассвет"
та повноваження ліквідатора ОСОБА_3 продовжені до 8 серпня 2007 року.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні скарги,  суд першої
інстанції зазначив,  що майно КСП „Рассвет" на яке може
бути звернено стягнення за рішенням суду існує,
що ОСОБА_1 не оскаржувала постанову про ДВС у Тельманівському районі про
закінчення виконавчого провадження та відмову ліквідатора в виконанні рішення
суду від 5 жовтня 2005 року.

З
висновками суду не можна не погодитися,
оскільки постанови державного виконавця від 28 листопада 2005 року та 28
грудня 2005 року ОСОБА_1 не оскаржувалися.

8 грудня
2005 року КСП „Рассвет"
було визнано банкрутом і тому бездіяльність державного виконавця,  яка встановлена ухвалою суду від 30 червня
2006 року,  не знаходиться в причинному
зв"язку   з невиконанням рішення
суду.

ДВС у
Тельманівському районі закінчила виконавче провадження по виконанню рішення
суду від 5 жовтня 2005 року з урахуванням положень Закону,  оскільки підприємство-відповідач визнано
банкрутом і подальше виконання рішення можливе шляхом звернення до арбітражного
керуючого.

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку,  що передбачених законом
підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з Головного
Управління державного казначейства України в Донецькій області сум,  визначених на користь позивачки рішенням
Тельманівського районного суду Донецької області від 5 жовтня 2005 року в
розмірі 9 982 грн.85 коп.
у зв"язку з невиконанням рішення суду
немає.

Не
погоджуючись із рішенням,  ОСОБА_1
зазначала,  що ухвалою Тельманівського
районного суду від 30 червня 2006 року була визнана неправомірною бездіяльність
державного виконавця Тимашова М. С.  в
листопаді - грудні 2005 року при виконанні рішення суду від 5 жовтня 2005 року.

Однак ці
обставини,  на думку апеляційного
суду,  не дають підстав для стягнення з
Управління державного казначейства на користь ОСОБА_1 сум,  визначених рішенням суду від 5 жовтня 2005
року.

В
апеляційній скарзі позивачка вказувала на порушення судом норм процесуального
права і,  зокрема,   ст.
ст. 214, 215 ЦПК України при постановленні рішення. Проте,  ці посилання до уваги не приймаються,  оскільки справа вирішена згідно із
законом,  рішення ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,  на
які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної
скарги про те,  що довіреність
представників ДВС в

Тельманівському районі Донецької області не відповідає вимогам
процесуального права,  що

суд   не   застосував
норми      матеріального   права,
які   підлягають   застосуванню         є

безпідставними.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки
колегія суддів дійшла висновку,  що
рішення суду відповідає положенням матеріального і процесуального права,  то підстав для його скасування немає.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тельманівського районного суду Донецької області від 25 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.