РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
лютого 2007 року                                                                        м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої-судді Варвус Ю.Д.

суддів: Баса
О.Г.,  Заїки В.М.

при секретарі
Липко А.Ю. з участю: позивачки та відповідачки

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-297

за   апеляційною
скаргою   ОСОБА_1   на
рішення   Волочиського

районного суду
від 26 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_1   про   встановлення   порядку
користування   земельною

ділянкою.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В травні
2006 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1про встановлення порядку користування земельною ділянкою
АДРЕСА_1. В обґрунтування позову вказувала,
що є власником 1/4 частини вказаного домоволодіння,  тому їй в користування повинно перейти 1/4
площі земельної ділянки,  яка прилягає до
будинку. Відповідачка є власником решти частини вказаного домоволодіння,  але згоди щодо користування земельною
ділянкою вони досягнути не можуть.

Рішенням
Волочиського районного суду від 26 грудня 2006 року позов задоволено частково.

Встановлено
порядок користування земельною ділянкою в садибі АДРЕСА_1 за четвертим
варіантом поділу земельної ділянки згідно висновку земельно-технічної
експертизи №850 від 01 грудня 2006 року і виділено ОСОБА_2 в користування
земельну ділянку площею 218 кв.м (0, 218 га),
виділено в користування ОСОБА_1земельну
ділянку площею 1028, 49 кв.м ( 0, 1028 га).
В спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1залишено
земельну ділянку площею 11, 91 кв.м (0, 1191 га).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 315 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1просить
скасувати рішення суду в частині стягнення з неї судових витрат,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального права. Поза увагою суду залишена та обставина,  що в користуванні ОСОБА_2 залишено земельну
ділянку,  якою вона користувалася і
користується,  тому стягнення з неї
судових витрат не ґрунтується на законі.

Апеляційна
скарга ОСОБА_1підлягає задоволенню,  а
рішення суду в частині стягнення судових витрат - скасуванню з наступних
мотивів.

Головуючий
у першій інстанції - Бондар О.О.                                  Справа №22ц- 297

Доповідач
- Варвус Ю.Д.                                                                    Категорія
33

Як
вбачається з матеріалів справи,  в
користуванні ОСОБА_3
перебувала земельна ділянка площею 218 кв.м,
відповідно до 13/75 частки в домоволодінні АДРЕСА_1,  що була їй виділена відповідно до рішення
Волочиського районного суду від 06 квітня 1992 року. В результаті проведених
будов її частка в даному домоволодінні збільшилася до 1/4 частини,  яку вона відповідно до договору дарування від
05 червня 2003 року подарувала своїй матері ОСОБА_2

З
урахуванням зазначених обставин,  суд
обґрунтовано залишив в користуванні ОСОБА_2 земельну ділянку площею 218
кв.м.  Рішення суду в цій частині
сторонами не оспорюється.

Однак,  при розподілі судових витрат між
сторонами,  суд вказаних обставин не
врахував,  не прийняв до уваги,  що відповідачкою права позивачки щодо
користування земельною ділянкою не порушувалися,  в користуванні останньої залишено той же
розмір земельної ділянки.

В
зв'язку з викладеним висновки суду про зобов'язання ОСОБА_1по відшкодуванню
300 грн. витрат по проведенню за клопотанням ОСОБА_2 судової земельно-технічної
експертизи та 15 грн. судових витрат є безпідставними і суперечать вимогам  ст. 88 ЦПК України.

Тому
рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1на
користь ОСОБА_2 в сумі 315 грн. підлягає скасуванню,  а вимоги ОСОБА_2 про стягнення судових витрат
з відповідачки залишенню без задоволення.

Керуючись  ст.
ст. 88,  307,  309, 315,
317 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення
Волочиського районного суду від 26 грудня 2006 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 судових витрат скасувати.

Відмовити
ОСОБА_2 в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на її користь судових витрат.

В решті рішення
суду залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.