АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц - 271 / 2007                              Головуючий
Категорія - 44                                                   Доповідач  -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року          Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого   -
Глущенко Н.Г.

суддів                                               - Красвітної Т.П., Присяжної Ж.І.

при
секретарі  - Білоконь Н.В.

з участю
адвоката - Барабаша
Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

Оона
ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2006 року про
повернення    та визнання неподаною
уточненої позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_1 до   ОСОБА_2,   ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про
стягнення грошової суми, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., третя особа -
ОСОБА_4. про стягнення грошової суми.

Під час розгляду справи, в судовому засіданні 31.10.2005 року,
представник позивачки ОСОБА_1. -
ОСОБА_5. уточнив та доповнив позовні вимоги ОСОБА_1., подавши до суду
уточнену позовну заяву заяви ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. про
стягнення суми /а. с. 59,93-96
/.

Однак, ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 20.06.2006
року зазначений позов був повернутий позивачці згідно ст. 121 ЦПК України,
оскільки суддя прийшов до висновку, що він не відповідає вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України / а. с. 82 /.

З даною ухвалою не погодилась позивачка ОСОБА_1. і подала
до суду апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу від 20.06.2006 року та вважати
поданою її уточнену позовну заяву.

Як на підстави апеляційної скарги
ОСОБА_1. посилається на те, що ухвала є незаконною та необгрунтованою і як
така, що постановлена з порушенням процесуального закону / а. с. 90-92 /.

2

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає
задоволенню, а ухвала скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, в провадженні Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська з 2003 року
знаходиться позовна заява ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_3., третя особа - ОСОБА_4. про
стягнення грошової, а вірніше про відшкодування витрат понесених при укладенні
договору купівлі-продажу квартири та витрат понесених на ремонт квартири / а. с. 4-7 /, яка була
прийнята судом та призначена до розгляду по суті / а. с. 1
/.

Під час розгляду
справи, в судовому засіданні 31.10.2005
року, представник позивачки ОСОБА_1. -
ОСОБА_5. уточнив та доповнив позовні вимоги ОСОБА_1., подавши до суду
уточнену позовну заяву заяви ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. про
стягнення суми (стягнення грошової суми за невиконане зобов'язання,
відшкодування затрат за ремонт квартири та відшкодування моральної шкоди) /а.
с. 59,93-96/.

Як вбачається з
протоколу судового засідання від 31.10.2005
року уточнений позов ОСОБА_1. був прийнятий судом і з ним був ознайомлений
представник відповідача, але у зв'язку з неявкою відповідча розгляд справи було
відкладено на 17.01.2005
року / а. с. 58-60 /. Згідно протоколу
судового засідання від 31.10.2005
року питання щодо невідповідності уточненого позову вимогам процесуального
закону в судовому засіданні не оговорювалось і суд не ходив до нарадчої кімнати
для вирішення зазначеного питання.

Однак, в
матеріалах на а. с. 62 знаходиться
ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2005 року, яка
постановлена складом суду, про залишення уточненої позову ОСОБА_1. без руху,
так як позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України (не
в повному обсязі сплачено державне мито і не надано третю копію позову), і
позивачці в строк до 15.11.2005
року було запропоновано усунути зазначені недоліки / а. с. 62 /.

З даними
висновками суду, викладеними в зазначеній вище ухвалі, погодитись неможна,
оскільки вони суперечать матеріалам справи та діючому, як матеріальному, так і
процесуальному закону.

Так, залишаючи
без руху позовну заяву ОСОБА_1., якою вона уточнила та доповнила свої позовні
вимоги, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що правила ст.ст. 119-120 ЦПК України на
даному етапі розгляду справи, коли вже відкрито провадження по справі і вона
розглядається по суті, не можуть бути застосовані відносно позовних вимог
позивача, оскільки згідно ч.2 ст. 31
ЦПК України - позивач
протягом усього часу розгляду справи має право змінити підставу або предмет
позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову.
Виходячи з вимог діючого процесуального закону, в разі невідповідності (поданої
під час розгляду справи позивачем) позовної заяви про зміну чи доповнення
позовних суд повинен в судовому засіданні усунути зазначені недоліки шляхом
відповідних уточнень та роз'яснень позивачу, з наданням (в разі необхідності)
йому строку для належного оформлення відповідних змін чи доповнень, а не шляхом
залишення без руху позовної заяви відповідно до ст.121 ЦПК України.

Суд же першої інстанції не прийняв
до уваги діючий процесуальний закон.

Крім того, сама ухвала від 31.10.2005 року постановлена з порушенням норм ЦПК України, оскільки
суд зобов'язаний був визначити розмір державного мита відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, що
ним не було зроблено. До того ж, докази того, що дана ухвала була проголошена в
судовому засіданні у встановленому законом порядку чи направлена її копія
позивачці для виконання -
в матеріалах справи відсутні. Мало того, після 31.10.2005 року розгляд
справи, з об'явленням перерв по справі, відбувався 17.01.2006 року, 22.03.2006
року, 10.05.2006 року,20.06.2006 року і жодного разу в судовому засіданні знову
ж таки не обговорювалося питання щодо усунення недоліків відносно уточненої
позовної заяви ОСОБА_1 і лише 20.06. 2006
року (тобто через 8 місяців)
суддя одноособово постановив

3

ухвалу про визнання неподаною та повернення уточненої
позовної заяви ОСОБА_1. / а. с 82 /.

Таким чином, постановлюючи ухвалу від 20.06.2006 року про
повернення та визнання неподаним уточненого позову ОСОБА_1. суддя не прийняв до
уваги діючий закон, а також обставини по справі, в зв'язку з чим зазначена ухвала не може залишатись в
силі і підлягає скасуванню, як така що не відповідає діючому матеріальному і
процесуальному закону, а також обставинам справи.

Керуючись
ст.ст. 303,307,312 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 червня 2006 року - скасувати,
справу направити до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для
розгляду її по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.