Справа № 22-2527/2007 р.                                              Головуючий
у 1 інстанції: Шудрик А.А.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року                                                                                             м.  Запоріжжя

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:                              Полякова 0.3.

суддів:                                          Бабак A.M.

Онищенка
Е.А.

при
секретарі:                              Бабенко
Т.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1   на рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 07 травня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,  за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

У позові
зазначав,  що 03 березня 1997 року між
ним та ОСОБА_2 укладено шлюб,  про що
виконавчим комітетом Комишувахської селищної ради Оріхівського району зроблено
запис № 04 від 06.03.1997 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 1997 року
народження.

За час
шлюбу ними придбано житловий будинок,
який розташований у АДРЕСА_1. Власником у свідоцтві на право власності
записано ОСОБА_2. Технічна документація також оформлена на відповідача.

09.02.2006
року шлюб між сторонами розірвано.

Посилаючись
на вимоги  ст. 60 СК України та
зазначаючи,  що , він має право на 1/2
частину майна,  набутого у шлюбі,  просив суд виділити йому в натурі 1/2 частину
житлового будинку.

У травні
2006 року ОСОБА_23вернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ
майна,  в якому просила суд виділити їй
3/4 частини жилого будинку з врахуванням того,
що вона проживає із сином та раніше мала квартиру,  яку продала,
а за рахунок неї вони придбали будинок.

Рішенням
Оріхівського районного суду Запорізької області від 07 травня 2007 року позовні
вимоги позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_23адоволено
частково.

Зобов'язано
ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 1/2 частину вартості будинку -2965 грн. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на будинок АДРЕСА_1.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення,  посилаючись на те,  що воно ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача,  пояснення
учасників процесу,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів прийшла до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав:

Відповідно
п.2 ч.1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Згідно
п.3 ч.1  ст. 309 ЦПК України,  підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно
ч.1  ст.
70 СК України,  у разі поділу
майна,  що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,  частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З
матеріалів справи вбачається,  що під час
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  18.07.2002
року придбано жилий будинок АДРЕСА_1. Право власності на вказаний будинок
зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.  8).

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 частково,  суд виходив з того,  що оскільки кожна із сторін має право на 1/2
частину будинку АДРЕСА_1,  однак
наполягають на виділенні в натурі 1/2 частини відповідно варіанту № 1 за
судовою будівельно-технічною експертизою від 10.07.2006 року,  суд зобов'язав ОСОБА_2,  сплатити ОСОБА_1 1/2 частину вартості
будинку,  що складає 2965.00 грн. та
визнав право власності на жилий будинок за ОСОБА_2

З таким
висновком суду погодитися не можна,
оскільки він не відповідає обставинам справи,  судом неправильно встановлені взаємовідносини
сторін,  у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне на підставі п.3 ч.1
ст.  309 ЦПК України,  рішення суду першої інстанції скасувати та
постановити нове із наступних підстав.

Відповідно
матеріалів справи,  ОСОБА_2 у травні 2006
року звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна,  в якому просила суд виділити їй 3/4 частини
жилого будинку АДРЕСА_1,  з врахуванням
того,  що вона проживає з дітьми.

У відповідності із висновком судової будівельно-технічною експертизи від
10.07.2006 року,  поділ жилого будинку
АДРЕСА_1 на 3/4 і 1/4 частину не можливий,
однак можливий його поділ по 1/2 частині в розмірі 41/100 частина та
59/100 частин з виплатою компенсації на користь першого власника та наведені
варіанти його поділу (а.с.  43-44).

За таких
обставин,  суд першої інстанції правильно
встановивши,  що подружжя має право на
1/2 частину зазначеного будинку,  та
можливий його поділ в натурі,  дійшов
хибного висновку щодо сплати ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості 1/2 частини
будинку,  що складає 2965.00 грн.

Відповідно
ч.4  ст. 71 СК України,  та п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 04.10.1991 року з подальшими змінами та доповненнями „Про
практику застосування судами законодавства,
що регулює право приватної власності громадян на жилий
будинок",  зазначено,  що присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на
майно,  зокрема на жилий будинок
допускається лише за його згодою і у випадку неможливості виділу частки в натурі.

Оскільки
можливий поділ будинку на 1/2 частки і ОСОБА_1 згоди на грошову компенсацію не
давав,  рішення суду першої інстанції не
може бути законним,  тому воно підлягає
скасуванню з постановлениям
нового.

Згідно з
п. 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року з подальшими змінами та
доповненнями „Про практику застосування судами законодавства,  що регулює право приватної власності громадян
на жилий будинок",  одночасно з
розв'язанням спору про право власності на будинок,  виділ частки або встановлення порядку користування
конкретними приміщеннями,  суд може також
вирішити позов,  якщо він заявлений,  про порядок використання і розпорядження
земельною ділянкою між громадянами,  яким
жилий будинок належить на праві спільної власності.

Оскільки
такі вимоги заявлені позивачем ОСОБА_1,
вони підлягають задоволенню.

Враховуючи
всі наведені обставини справи,  та
оцінивши їх в сукупності згідно вимог
ст.  10, 60, 212 ЦПК України,  судова колегія приходить до висновку про
можливість виділення більшої частки ОСОБА_2,
без виплати грошової компенсації ОСОБА_2,  з урахуванням того,  що з нею проживають неповнолітні діти і що не
суперечить вимогам ч.3  ст.  70 СК України,  тому позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підлягають задоволенню частково.

Керуючись  ст.
ст.  209, 218, 307, 309, 313, 316,
317 ЦПК України,  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Оріхівського районного суду Запорізької області від 07 травня 2007 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,  та
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна задовольнити частково.

Поділити
жилий будинок АДРЕСА_1 по 1/2 частині між ОСОБА_2,  та ОСОБА_1

Виділити
ОСОБА_1 41/100 частину,  що становить 1/2
частину жилого будинку,  відповідно висновку
судової будівельно-технічною експертизи від 10.07.2006 року квартиру № 1
будинку АДРЕСА_1,  яка складається: по
будівлі жилого дому літ. „А" з кімнати під № 1-2 площею 6.9 кв.м. ,  та № 1-3 площею 11.1 кв.м. ; по сіням
літ."а"- кладовка
№ 11 площею 6.0 кв.;
по надвірним будівлям - 1/2 частина літньої кухні літ."Б",  1/2 частина уборної літ. „Г",  1/2 колодця літ. „№ 3",  1/2 частина душа літ. „В",  1/2 частина забору з воротами літ. „№ 1,
2".

Виділити
ОСОБА_2 59/100 частин,  що становить 1/2
частину жилого будинку,  відповідно
висновку судової будівельно-технічною експертизи від 10.07.2006 року квартиру №
2 будинку АДРЕСА_1,  яка складається по
будівлі жилого дому літ. „А" з кімнати під № 1-1 площею 3.4 кв.м. ,  та № 1-4 площею 22.1 кв.м. ; по сіням літ."а"-
коридор № 1 площею 6.3 кв.,  службова кімната № 111 площею 9.0 кв.м. ; по надвірним
будівлям - крильцо літ. „Кр",  1/2
частина літньої кухні літ."Б",
1/2 частина уборної літ. „Г",
1/2/ колодця літ. „№ 3",  1/2
частина душа літ. „В",  1/2 частина
забору з воротами літ. „№ 1, 2".

В
стягненні компенсації в розмірі 533.70 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
відмовити.

Виділити
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  по 1/2 частині
земельної ділянки,  площею 428.0
кв.м.  кожному,  відповідно висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 10.07.2006 року.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.