Справа № ЗЗц-50                                                            Головуючий
Категорія - 44                                                                  Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем    України

11 травня 2007 року.                                                                                         м.
Луцьк

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
- судді Лончука
В.Г.

суддів - Расевича СІ.,
Мудренко Л.І., Стрільчука В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до Тернопільського міськрайонного суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5., ОСОБА_6про спрос­тування недостовірної інформації та вилучення
документів, -

встановила:

У грудні
2004 року
ОСОБА_1. звернувся в суд із вказаним позовом.

Ухвалою судді апеляційного суду Тернопільської області
від 17 грудня 2004 року у прийнятті
позовної заяви відмовлено в зв'язку з тим, що даний позов не підлягає розгляду
в по­рядку цивільного судочинства.

Ухвалою того ж судді від 11 січня 2005
року касаційна скарга на попередню ухвалу залишена без руху та надано строк
на усунення недоліків, а ухвалою від 2
лютого 2005 року ка­саційна
скарга визнана неподаною та повернута касатору.

Ухвалою від 22
лютого 2005 року
касаційна скарга на останню ухвалу залишена без руху та надано строк для
усунення недоліків і ухвалою судді апеляційного суду Тернопільської області від
16 березня 2005 року визнана
неподаною та повернута скаржнику.

ОСОБА_1. подав касаційну скаргу, в якій посилається на
неправильне засто­сування судом норм процесуального права, в зв'язку з чим
ставить питання про скасування су­дових рішень та направлення справи до суду
першої інстанції для вирішення питання про при­йняття позовної заяви.

Касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог статті 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про досто­вірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. Ка­саційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ст. 323
ЦПК України 1963 року,
яка діяла на момент розгляду справи апе­ляційним судом, касаційна скарга,
касаційне подання прокурора подається через суд першої ін­станції, в якому
знаходиться справа.

До касаційної скарги, касаційного подання прокурора,
оформлених з порушенням вимог, встановлених статтею 322 цього Кодексу, а
також касаційної скарги, не оплаченої держа­вним митом, застосовуються правила
статті 139 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 139
ЦПК України 1963 року
суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у
статтях 137 і 138 цього Кодексу,
або не оплачено державним митом, постановлює ухвалу про залишення заяви без
руху, про що повідомляє пози­вача і надає йому строк для виправлення недоліків.

Коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений
строк виконає всі перелі­чені в статтях 137
і 138 цього
Кодексу вимоги та сплатить державне мито, позовна заява вважа­ється поданою в
день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і пове­ртається
позивачеві, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу. Таким чином рішення
суду постановлено з порушенням норм процесуального права.

Із матеріалів справи видно, що будь-які дані про належне
повідомлення позивача про недоліки його касаційних скарг відсутні. Наявність у
матеріалах справи супровідних про напра­влення ухвал про залишення касаційних
скарг без руху не свідчить, що скаржник повідомлений про це належним чином.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвали
судді апеляційного суду від 2
лютого та 16 березня 2005 року підлягають
скасуванню у зв'язку з порушенням норм процесу­ального права при їх
постановленні.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті позовної
заяви суддя виходив з того, що дана заява не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Однак до
такого висновку суд прийшов у порушення норм процесуального права.

За змістом ст. 24
ЦПК України 1963 року
судам підвідомчі справи по спорах, що ви­никають з цивільних, сімейних,
трудових і кооперативних правовідносин, якщо хоча б однією з сторін у спорі є
громадянин, за винятком випадків, коли вирішення таких спорів віднесено зако­ном
до відання інших органів; справи, що виникають з адміністративно-правових
відносин, пе­релічені у статті 236
цього Кодексу; справи окремого провадження, перелічені у статті 254 цьо­го Кодексу.

Судам
підвідомчі й інші справи, віднесені законом до їх компетенції.

Суди також розглядають справи, в яких беруть участь
іноземні громадяни, особи без громадянства, іноземні підприємства та
організації.

В позовній заяві позивач просить визнати інформацію
недостовірною та спростувати її на підставі норм Цивільного кодексу України
(цивільні правовідносини). Отже у судді не було підстав для відмови у прийнятті
позовної заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала
судді апеляційного суду від 17
грудня 2004 року
підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм процесуального права при їх
постановленні.

За змістом ст. 107
ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку ци­вільного
судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та
міськрайонними судами.

Оскільки в даній справі відповідачами є судді районного
суду, відповідно до ч. 1
ст. 108 ЦПК
України підсудність цивільних справ, у яких однією із сторін є суд або суддя
цього су­ду, визначається ухвалою судді суду вищої інстанції без виклику
сторін, а тому справу слід на­правити до апеляційного суду Тернопільської
області для визначення її підсудності та вирішен­ня судом першої інстанції
питання про прийняття позовної заяви до провадження.

3

Керуючись
статтями 335, 336, 338 ЦПК
України, колегія -

ухвалила:

Касаційну скаргу позивача ОСОБА_1задовольнити ча­стково.

Ухвали судді апеляційного суду Тернопільської області від
17 грудня 2004 року, 2 лютого та 16 березня 2005 року в даній
справі скасувати, а справу направити до апеляційного суду Тернопільської
області для визначення її підсудності та вирішення в послідуючому судом першої
інстанції питання про прийняття позовної заяви до провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.