АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
червня 2007 року                                                                                     М.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколаєвої В.М.

суддів : Кізюн О.Ю.,
Заїки В.М. ,

при секретарі: Доробалюк Л.В.,

з участю:
представника ВАТ "Хмельницькгаз"

ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу № 22ц-1133 за

апеляційною
скаргою               ОСОБА_2     на
рішення

Старокостянтинівського
районного суду від 16 квітня 2007 року за позовом відкритого акціонерного
товариства "Хмельницькгаз" в особі Старокостянтинівської філії до
ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представника
позивача,  перевіривши матеріали
справи,  ознайомившись з доводами
апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

ВАТ
"Хмельницькгаз" в особі Старокостянтинівської філії ,  звертаючись до суду з позовом,  вказувало,
що відповідачка,  яка проживає по
АДРЕСА_1 і є споживачем природного газу,
не проводить оплату в повному обсязі за спожитий газ. Тому просив
стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість в сумі 1296 грн. 18 коп.

Рішенням
Старокостянтинівського районного суду від 16 квітня 2007 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Хмельницькгаз" в особі
Старокостянтинівської філії 597 грн. 87 коп. та на користь держави судовий збір
в сумі 51 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати,  а справу направити на новий розгляд,  посилаючись на те,  що судом порушено норми матеріального та
процесуального права. На її думку,  до
участі в справі в якості співвідповідача слід притягнути в/ч А-2502,  яка відповідно до законодавства зобов'язана
відшкодовувати їй,  як пільговику,  50 % плати за газопостачання.

Головуючий
у першій інстанції - Сеньков О.Г.                                  Справа
№ 22ц-1133

Доповідач
- Ніколаєва В .М.                                                                 Категорія
№9, 14

Апеляційну
скаргу слід відхилити з таких мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини справи,
дана їм належна оцінка.

Згідно  ст.  67
ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання,  газ,
теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку тарифами.

4.1  ст.  68
цього Кодексу передбачає,  що наймач
зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно
до ч. 1  ст.  714 ЦК
України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через
приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій
стороні (споживачеві,  абонентові)
енергетичні та інші ресурси,  передбачені
договором,  а споживач (абонент)
зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її використання,
а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого
обладнання.

З'ясовано,  що відповідачка є
військовослужбовцем і проживає в будинку АДРЕСА_1. Позивач надає їй комунальні
послуги з газопостачання. Однак,  ОСОБА_1
з вересня 2003 року по жовтень 2006 року систематично вносить плату за користування
газом в розмірі 50 % від встановлених тарифів.

Ці
обставини підтверджуються матеріалами справи,
в тому числі квитанціями про внесення ОСОБА_1 коштів,  довідками про склад сім'ї відповідачки,  розмір заборгованості.

Ухвалою
Старокостянтинівського районного суду закрито провадження у справі за позовом
ВАТ "Хмельницькгаз" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті
за користування газом за період з вересня 2003 року по червень 2004 року,  так як рішенням цього суду від 26 липня 2004
року відмовлено у позові товариства до відповідачки про стягнення зазначеної
заборгованості за вказаний період в сумі 537 грн. 21 коп.

Враховуючи
наведене,  суд прийшов до обґрунтованого
висновку,  що позовні вимоги ВАТ
"Хмельницькгаз" про стягнення з ОСОБА_1 плати за користування газом
за період з липня по грудень 2004 року задоволенню не підлягають.

Судом
також встановлено,  що ОСОБА_1,  являючись військовослужбовцем в/ч А 2502
Міністерства оборони України,  відповідно
до п. 6  ст.  12 Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей" має право на 50 % знижку
плати за послуги з газопостачання.

У
відповідності з п.п. 1,  2,  3 Порядку надання пільг,  компенсацій і гарантій працівникам бюджетних
установ,  військовослужбовцям,  особам рядового і начальницького складу,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 31 березня 2003 p. Ц 426,  який є
чинним,  відповідно до ч. 1  ст.  42
Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік",  ч. 1
ст.  39 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2006 рік" пільги,  компенсації
і   гарантії,    на
які  згідно   із
законами  України  мають
право

військовослужбовці
та особи рядового і начальницького складу,
щодо знижки плати за користування житлом (квартирної плати),  паливом,
телефоном та плати за комунальні послуги (водопостачання,  водовідведення,  газ,
електрична та теплова енергія) надаються у разі,  якщо зазначені працівники мають право на
податкову соціальну пільгу. Пільги,
компенсації і гарантії,  на які мають
право пільговики,  надаються шляхом
відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат
за користування житлом (квартирної плати),
паливом,  телефоном,  комунальними послугами та за проїзд . Видатки
на відшкодування витрат за надані пільговику послуги здійснюються за рахунок і
в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ.

Отже,  відшкодування ОСОБА_1 частини фактичних
витрат за користування послугами газопостачання повинно проводитись керівником
установи за місцем проходження служби.

При таких обставинах,
врахувавши,  що відповідачка не
оплачує надані позивачем послуги в повному об'ємі,  суд підставно стягнув з останньої на користь
ВАТ "Хмельницькгаз" заборгованість за період з 1 січня 2005 року по
жовтень 2006 року.

Доводи
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те,  що
суд невірно стягнув на користь позивача 100% заборгованості,  не можна визнати підставними,  оскільки суперечать нормам чинного
законодавства.

Рішення
суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права,  підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги та вимог позивача не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308,  315,
319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 16 квітня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.