УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року місяця
липня дня 11 колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді                                  Іващенко В.В.

Суддів:                                                       Летягіної О.В.

Ісаєва Г.А.

При секретарі:            Галіч Ю.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перовської сільської
ради, третьої особи: ОСОБА_2, - про скасування рішення сільської ради та
покладення обов'язку про передачу у власність земельної ділянки,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Сімферопольського районного суду АР Крим від
07 травня 2007 року,

встановила:

у листопаді 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до Перовської сільської ради, третьої особи ОСОБА_2 про скасування
рішення сільської ради та покладення обов'язку про передачу у власність
земельної ділянки.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що у серпні 2000 року позивачка придбала у ОСОБА_2жилий будинок
та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1

Ухвалою Сімферопольського
райсуду від
01.10.2002 року затверджено мирову угоду, згідно з умовами якої за Радченко
визнано право власності на 52/100 частки домоволодіння, а рішенням
Сімферопольського районного суду від 15.03.2004 року за нею визнано право
власності на присадибну земельну ділянку.

У зв'язку з тим,
що до домоволодіння примикає земельна ділянка, яка рішенням сільської ради від
21.07.1999 року надана ОСОБА_2для ведення особистого селянського господарства,
але фактично знаходиться у її користуванні, вона зверталася до ради про
скасування рішення, але їй в цьому було відмовлено.

Рішенням
Сімферопольського районного суду АР Крим від 07 травня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Постановлено:
скасувати рішення Перовської сільської ради Сімферопольського району АР Крим
№4/66 від 21.07. 1999 року в частині надання у власність земельної ділянки для
ведення особистого селянського господарства площею 0,046 га по АДРЕСА_1 гр.
ОСОБА_2.

У задоволенні
позову в частині передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1відмовлено.

Справа № 22-ц-46802007р.

2

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 -ОСОБА_3- вважає рішення суду таким, що постановлено з порушенням вимог
матеріального права, просить його скасувати та постановити нове судове рішення.

Апелянт вказує на те, що він не обробляв земельну ділянку, тому що не міг у
зв'язку з неправомірними діями позивачки, яка
чинила йому перешкоди у користуванні нею.

Крім того, на думку апелянта, суд не прийняв до думки тій факт, що уся
технічна документація на вказану ділянку у нього була практично виготовлена, не
було тільки підпису голови.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого
судочинства.

Таке передбачено ст. 17 ч.1 п. 1 КАС України, відповідно до якої спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності віднесені до компетенції адміністративних судів.

Окрім викладеного, у ст. 3 ч. 1 п. 1 КАС України надано визначення поняттю „справа адміністративної юрисдикції-", а
саме - це переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

В п. 7 ч. 1 ст. З КАС України визначено, що орган місцевого самоврядування
є суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ст. 10 ЗУ „Про місцеве самоврядування в
Україні", сільські, селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх
інтересах функції та повноваження місцевого
самоврядування, які визначені Конституцією України, цим та іншими законами. З
аналізу зазначених вимог Закону та обставин справи вбачається, що спір, який
виник між сторонами носить саме публічно-правовий характер.

Відповідно до ст. 303 ч. 3 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, колегія суддів, керуючись п.1 ч.1 ст. 205, ч.1 ст. 310 ЦПК України
скасовує рішення суду із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.
ст. 205 ч.1 п.1, 303, 304, 310 ч.1, 314, 315 Цивільного процесуального Кодексу
України, колегія суддів,

3

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Рішення Сімферопольського районного суду АР Крим від 07 травня 2007 року скасувати.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Перовської сільської ради, третьої особи: ОСОБА_2, - про скасування рішення сільської ради та покладення обов'язку
про передачу у власність земельної ділянки, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.