Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 грудня 2007
року                                                                                       м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючого
судді                                                                  Калитки
О.М.

при
секретарі судового засідання                                             Резниковій А.Б.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Лисичанської міської громади у особі управління по здійсненню політики
Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства, треті особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення долі та визнання права власності на
майно,-

встановив:

Позивач
звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що він є  спадкоємцем Ѕ частки приватизованої квартири
АДРЕСА_1 в м. Лисичанськ після смерті своєї матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка фактично прийняла спадщину у вигляді ј частки спірної
квартири після смерті свого чоловіка і його батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 і заповідала йому. Інша частка квартири належить третім особам ОСОБА_2
та ОСОБА_3 по ј частки кожному спірної квартири. Його рідний брат ОСОБА_4  з заявою до нотаріальної контори про
прийняття спадщини не звертався. У видачі свідоцтва про право власності на
спадкове майно нотаріусом йому відмовлено, оскільки не виділені долі спірної
квартири.

Позивач
у судовому засіданні позов підтримав та дав суду пояснення, які відповідають
обставинам викладеним у позовній заяві, доповнив, що після смерті батька,
ОСОБА_6 мати фактично прийняла належну йому ј частку спірної квартири, оскільки
вона була спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживала та була
зареєстрована в спірній квартирі та заповідала йому належну їй частку спірної
квартири. Тому просив суд встановити цей факт.

Представник відповідача у судовому засіданні
позов визнала повністю, заперечень проти позову не мала.

Треті
особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення позову
позивача, при цьому ОСОБА_4 пояснив, що він не звертався з заявою про прийняття
спадщини у вигляді частки спірної квартири після смерті батька та матері і
відмовляється від неї на користь позивача.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

В
судовому засіданні встановлено, що приватизована квартира АДРЕСА_1 в м.
Лисичанськ є спільною частковою власністю ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і кожному з них належало по
ј частки спірної квартири. Ці обставини не оспорювалися сторонами в суді і
підтверджуються копією свідоцтва про власність на житло (а.с.12), копіями
свідоцтв про смерть (а.с.8,9). Після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 його ј частку
спірної квартири прийняла ОСОБА_5, оскільки вона була спадкоємцем першої черги
за законом, постійно проживала та була зареєстрована в спірній квартирі, яку
заповідала позивачу, який є рідним сином заповідача, що також не оспорювалося
сторонами в судовому засіданні і підтверджується заповітом (а.с.11) та копією
свідоцтва про народження позивача (а.с.7) та копією домової книги (а.с.14-15).

Відповідно
до ст. 1261 ЦК України при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є
діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно
до довідки Лисичанської державної нотаріальної контори (а.с.20) інші спадкоємці,
крім позивача, з заявою про прийняття спадщини не зверталися, а третя особа
ОСОБА_4 не заперечував проти позову в частині визнання права власності за
позивачем на частку спірної квартири.

Враховуючи,
що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини належності по ј
частки приватизованої квартири АДРЕСА_1 в м. Лисичанськ ОСОБА_6, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, третім особам ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та факт прийняття спадщини, ОСОБА_5 після смерті свого чоловіка
ОСОБА_6.

Суд
вважає, що є передбачені законом підстави для визнання права власності за
ОСОБА_7 право власності на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1
в м. Лисичанськ, вартістю 8682,5грн.

Керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1233, 1261 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської громади у особі управління по здійсненню
політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства,
треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення долі та визнання права
власності на спадкове майно задовольнити.

Виділити
за ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, за ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, за
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 по 1/4 частки спільної
часткової власності квартири АДРЕСА_1 в місті Лисичанськ Луганської області.

Визнати
право власності ОСОБА_7 на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 в місті Лисичанськ Луганської
області, вартістю 8682,5гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом
подання до Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом
10-ти днів з дня після його проголошення або подання апеляційної скарги у той
самий строк. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду.

Суддя: