Справа № 22ц- 1064/2007 р.                                   Головуючий
у першій інстанції -
цивільна                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 липня
2007 р.                         Апеляційний
суд Чернігівської області

у
складі:

головуючого
- судді:    Смаглюк Р.І.,

суддів:                              Бобрової
І.О.,  Зінченко С. П.,

при
секретарі:                 Пільгуй Н.В.,

за
участю:                        Позивача,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2007 р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2006
року позивач звернувся до суду з позовною заявою,  в якій просив зменшити розмір аліментів,  які стягуються з нього за рішенням
апеляційного суду Одеської області від 13.10.2005 р. та за рішенням Бахмацького
районного суду від 21.08.2006 р. до 1/3 частини на двох дітей -повнолітню дочку
і неповнолітнього сина,  встановивши,  що він зобов'язаний сплачувати на користь
ОСОБА_3 1/12 частину свого заробітку,  а
на користь ОСОБА_2  - 1А частину свого
заробітку.

В
обґрунтування своїх вимог позивач зазначив,
що він має двох дітей повнолітню дочку ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2.

На
утримання дочки з 16.09.2004 р. на час її навчання в Ізмаїльському державному
гуманітарному університеті до 30.06.2007 р. стягнуті аліменти в розмірі 1Л
частини його доходу щомісяця.

Через
затримку у пересилці виконавчого листа,
з вини суду у позивача виникла заборгованість з вересня 2004 р. по
березень 2006 р.

На
утримання неповнолітнього сина аліменти стягнуті з 18.07.2006 р. і до
досягнення дитиною повноліття,  тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3

За двома
рішеннями з позивача в даний час проводять відрахування в розмірі 75% його
заробітку.

Позивач,  посилаючись на свій стан здоров'я та виниклу
заборгованість,  просив зменшити розмір
аліментів.

Заочним
рішенням Бахмацького районного суду від 07 березня 2007 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково. Розмір аліментів,
що стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4
зменшений до 1/5 частини всіх видів щомісячного заробітку(доходу) ОСОБА_1,  починаючи з 07.09.2006 р. на період її
навчання в Ізмаїльському державному гуманітарному університеті до 30.06.2007 р. В позові до
ОСОБА_2  - відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати та ухвалити нове рішення яким
повністю задовольнити його вимоги щодо зменшення аліментів відносно ОСОБА_3

Апелянт
наголошував на тому,  що суд неповно
з'ясував обставини,  що мають значення
для справи,  зокрема не врахував
того,  що ОСОБА_3 перебуває у шлюбі,  її чоловік,
як і вона сама,  займається
підприємницькою діяльністю. Але суд не витребував довідок про доход сім'ї
ОСОБА_3. Таким чином,  на думку
апелянта,  матеріальний дійсний баланс
сім'ї відповідачів не визначений. Також не перевірено,  чи перебуває дочка ОСОБА_4 у шлюбі і чи має
вона можливість працювати.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
позивача,  дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,  а
рішення суду - зміні,  виходячи з
наступного:

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК України,  рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення,  яким
суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.  Обґрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин,  на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами,  які
були досліджені в судовому засіданні.

Суд
першої інстанції вірно встановив,  що
позивач по справі ОСОБА_1 є батьком повнолітньої дочки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2.

На
утримання ОСОБА_4 за рішенням Кілійського районного суду Одеської області від
18.03.2005 p.,  що
змінено рішенням апеляційного суду

Одеської
області від 13.10.2005 p.,  з
ОСОБА_1 стягнута 1/4 частина його доходів щомісячно,  починаючи з 16.09.2004 року на період її
навчання в Ізмаїльському державному гуманітарному університеті до 30.06.2007 р.
(а.с. 9, 11).

Рішенням
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21.08.2006 р. з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2  стягнуті аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  в розмірі ХА частини
всіх видів заробітку (доходу) щомісяця,
але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку,  починаючи з
18.07.2006 р. і до досягнення дитиною повноліття,  тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Відповідно
до  ст.
192 СК України,  розмір
аліментів,  визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками,  може бути
згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,  погіршення або поліпшення здоров'я когось із
них.

Суд
вірно встановив,  що розмір аліментів на
утримання повнолітньої дочки повинен бути зменшений,  враховуючи матеріальне становище позивача і
стан його здоров'я.

Однак
суд дійшов невірного висновку,  що розмір
аліментів повинен бути зменшений з моменту подачі позовної заяви,  а саме з 07.09.2006 р. Такий порядок статтею
192 СК України не передбачений.

Стаття
191 СК України,  передбачає стягнення
аліментів від дня пред'явлення позову лише у справах про стягнення
аліментів,  а не у справах про їх
зменшення.

Враховуючи
наведене,  рішення суду в цій частині
підлягає зміні.

Стосовно
посилань апелянта на неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи,  то ці доводи не можуть бути взяті судом до
уваги,  оскільки відповідно до статті 60
ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими особами,  які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін
та інших осіб,  які беруть участь у
справі,  виникає спір. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи
справу відповідно до ч.1  ст. 3ОЗ ЦПК
України,  тобто в межах доводів
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків в іншій частині не
спростовують,  тому підстави для її
задоволення відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309 ч.1 п.1,
316 ЦПК України,   ст.  192 СК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне
рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2007 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру - змінити,  замінивши в частині третій резолютивної
частини слова „починаючи з 07.09.2006 року" на слова „починаючи з моменту
набрання рішенням суду законної сили".

В іншій
частині заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07
березня 2007 р. - залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але воно може бути оскаржено до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.