Справа №22 ц- 222 - 2007р.                                      Головуючий у І
інстанції Мельник І.Г.
Категорія - 34                                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем      України

11 травня  2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г. суддів Кочегарової Л.М.,
Козлова О.М з участю секретаря Стрілецької О.В. розглянувши   у відкритому судовому засіданні у місті
Маріуполі   справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності і виділ
будинку в натурі і за зустрічним
позовом   ОСОБА_2  до
ОСОБА_1 про розподіл будинку в натурі за апеляційними скаргами сторін на
рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 14 грудня 2006
року,-

встановила:

У серпні 2004 року позивач звернувся до суду з позовом про розподіл
спільного майна подружжя у вигляді жилого будинку АДРЕСА_1. Посилався на те, що
будинок був придбаний з відповідачкою у період шлюбу у вересні 1994 року. У
січні 2003 року шлюбні відносини між ними були припинені і відповідачка
залишила спірний будинок. За час окремого проживання за власні кошти він провів
капітальний ремонт будинку. Вважає, що за рахунок проведених ремонтних робіт
значно збільшився благоустрій спірного будинку та його вартість, а тому, його
частка у спільному майні повинна становити 23 частини, а частка відповідачки
13 частину. Просив виділити йому будинок в натурі, оскільки він в ньому
проживає, а відповідачка має дві квартири і не заперечував проти виплати їй
грошової компенсації за належну частину будинку.

Відповідачка ОСОБА_2. звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1. і просила
визнати рівними їх частки у спільному будинку, оскільки після придбання будинку
частину робіт по його благоустрою вони виконали разом, спільно придбали частину
будівельних матеріалів, а також вона перевезла частину матеріалів, які в неї
були придбані до шюбу з позивачем для ремонту її квартири і після припинення
шлюбних відносин у січні 2004 року, він їх використав для ремонту їх спільного
будинку. Просила розділити будинок в натурі за висновком експертизи від
19.02.2005 року з виділом їй у користування в натурі 12X25 частини будинку, а
позивачу 13X25 частини.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду М.Маріуполя від 14 грудня 2006
року позов ОСОБА_1. задоволений' частково, позов ОСОБА_2. задоволений у повному
обсязі.

ОСОБА_2. виділено: сіни 1 площею 5,4 кв.м, коридор 2 площею 8,9 кв.м,
туалет 3 площею 1,1 кв.м, жилу кімнату 8 площею 16,7 кв.м, жилу кімнату 7
площею 16,5 кв.м, ванну кімнату 9 площею 2,5 кв.м, веранду 1 площею 12,4
кв.м,12 частину коридору 10 площею 6 кв.м,12 частину огорожі та 12 частину
замощення, а всього на 57840 грв, що складає 23V50
або 25 долі.

ОСОБА_1. виділено: жилу кімнату 4 площею 10,6 кв.м, жилу кімнату 5 площею
її $ кв.м, жилу кімнату 6 площею 9,5 кв.м, 12 частину коридору 10 площею 6
кв.м, кухню"! 1 площею16,4 кв.м, ванну кімнату 12 площею7,1 кв.м, туалет
13 площею1,4 кв.м,  коридор 14 площею!,7
кв.м, погріб літ ап, ґанок літ а-3, гараж літ Е, сарай літ Ж,

уборну літ 3, 12 частини огорожі та 12 частину замощення, а всього на
загальну суму 85936грв., що складає 27/50 або 35 частини.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок компенсації за відступлення
від рівності долей 14048 грв.

Для здійснення варіанту розподілу будинку на дві частини ОСОБА_1зобов"язаний
закласти віконний пройом між приміщеннями 1-Ю та 1-11; в приміщенні 1-10
влаштувати глуху перегородку для розділу даного приміщення на дві частки, в
одній з яких (що примикає до коридору Ь2) влаштувати кухню; закласти дверні
пройоми між приміщеннями 1-2 та 1-4, 1-5 та 1-8,1-6 та 1-7.

Зобов"язати ОСОБА_1. провести влаштування двірного пройому між
приміщеннями 1-11 та 1-4, 1-4 та 1-5, 1-5 та 1-6; в приміщенні 1-12 влаштувати
ванну кімнату, а в приміщенні 1-13 туалет.

В задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. у рахунок

відшкодування витрат по проведенню судових експертиз 1510
грв.     |

Стягнуто з ОСОБА_1. до місцевого бюджету судовий збір в розмірі 542,05 грв.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. сплачене нею при подачі позову
державне мито в розмірі 353,55 грв.

Стягнуто з ОСОБА_2. до місцевого бюджету судовий збір в розмірі 883,60 грв.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1просить
рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення його позовних
вимог про виділ будинку йому в натурі, посилаючись на те, що суд порушив норми
процесуального закону; не в повному обсязі з"ясував обставини справи, які
мають суттєве значення для її вирішення, а висновки, які зробив суд, не
відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідачка ОСОБА_2. в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати
частково і задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, розподілити будинок
на дві частини за варіантом експертизи від 19.02.2005 року з виділом їй 1225
частини, а позивачу 13X25 частини і зобов'язати позивача за свій рахунок
зробити переобладнання. Посилалася на те, що суд допустив порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав доводи
своєї апеляційної скарги і просив відхилити апеляційну скаргу відповідачки,
пояснення відповідачки ОСОБА_2. і її представника ОСОБА_3, які підтримали свою
апеляційну скаргу і просили відхилити апеляційну скаргу позивача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1., суд зазначив у рішенні, що
спірний будинок придбаний сторонами у період шлюбу; що шлюбні відносини між
ними припинені у січні 2004 року; що позивач не надав переконливих доказів, на
підставі яких можна зробити висновок, що всі ремонтні роботи, які призвели до
збільшення благоустрою будинку та його вартості виконані ним за власні кошти, а
тому будинок є їх спільною сумісною власністю і їх долі визнаються рівними.
Разом з тим, суд визнав, що переобладнання нежилої прибудови і системи опалення
будинку виконані позивачем за власні кошти,,у зв"язку з чим збільшив долю
позивача.

При розподілу будинку в натурі на дві частини за варіантом експертизи від
16.11.200^ року, суд виділив у користування позивачу гараж, виходячи з рівності
часток сторін, з пбстійного проживання у будинку і користування гаражем саме
позивачем і стягнув у зрівняння часток грошову компенсацію на користь
відповідачки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи справу, повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи сторін,
встановленим фактам і доказам дав правильну оцінку і вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин. В рішенні повно відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно зі ст.60 Сімейного Кодексу України майно набуте подружжям за час
шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку.

У відповідності зі СТ.70 цього Кодексу в разі розподілу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя , частки майна дружини і чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ст. 370 цього Кодексу співвласники мають право
на виділ у натурі

частки майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно з ч.2 ст.372 даного Кодексу у,разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між цими
або договором:

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена
або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що сторони
перебували у шлюбі з 5 липня 1994 року до травня 2005 року.( т.1 а.с.5). Шлюбні
відносини остаточно припинені у січні 2004 року. На цьому наполягала
відповідачка і не заперечував під час розгляду справи у суді першої інстанції
позивач, про що свідчать його позовні заяви (а.с. 3-4 ,126-127т. 1)

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого четвертою Маріупольською
нотаріальною конторою 27 вересня 1994 року, сторони придбали будинок АДРЕСА_1,
який зареєстрований 9.11.1994 у БТІ М.Маріуполя за №26994 за ОСОБА_1.(а.с.
7-8).

Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні, після придбання
будинку вони зробили косметичний ремонт і проживали в ньому, а у 2003 році
почали проводити ремонт: перетирку
стін та стелі; обкладення плиткою кухні, ванної кімнати, туалету, на що
були витрачені частково придбані спільно будівельні матеріали - пісок, плитка,
шпалери. У 2004 році після припинення шлюбних відносин позивач використав ці
матеріали; зробив переобладнання нежилої прибудови і опалювальної системи за
власні кошти проти чого не заперечувала в суді і відповідачка.

Приймаючи до уваги зазначені обставини справи та вимоги закону, суд
обґрунтовано прийшов до висновку про те, що у спірному будинку частки сторін є
рівними, але з урахуванням переобладнання нежилої прибудови та системи опалення
позивачем за власні кошти при поділі, обґрунтовано збільшив долю позивача.

Варіант розподілу будинку від 16.11.2006 року, обраний судом при вирішенні
справи, є прийнятним і допустимим, оскільки він не суперечить інтересам сторін,
відповідає розміру їх часток у праві власності і визначений за дійсною вартістю
будинку на час розгляду справи, що відповідає вимогам закону та
роз"ясненням , які містяться у п.6, постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок". ,

Виділяючи у користування позивача гараж, суд виходив з того, що він
постійно проживаєте будинку, має транспорт і користується ним. З таким
висновком згодна колегія суддів, оскільки він відповідає фактичним обставинам
справи. Інтереси відповідачки в даному випадку не порушені, оскільки суд
стягнув на її користь грошову компенсацію, що відповідає    роз'ясненням Верховного Суду, які містяться
у п.7 вищезазначеної

постанови Пленуму. Зокрема,
якщо виділ проведений з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд, з
урахуванням конкретних обставин справи, може провести його зі зміною ідеальних
часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка
якого зменшилась.

З урахуванням зазначеного, колегія вважає, що суд правильно встановив
фактичні обставини справи і вирішив спір у відповідності з вимогами закону,
частково задовольнивши позовні вимоги сторін, однак, помилково зазначив у
рішенні про задоволення позовних вимог ОСОБА_2. у повному обсязі. У
зв"язку з цим рішення суду підлягає в цій частині зміні  з зазначенням про часткове задоволення позову

ОСОБА_2-

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд вийшов за межі заявленого
ним позову, оскільки він не просив розділити будинок на дві частини, а просив
виділити будинок в натурі йому, є неспроможними, оскільки сторонами були
заявлені вимоги про розподіл сумісного майна подружжя, зокрема, спільного
будинку і судом вирішений цей

спір.

Інші   доводи
апеляційних  скарг ОСОБА_1.   і
ОСОБА_2     не

спростовують
правильність висновків суду в цій частині І не є підставою для скасування

рішення. Ніяких
нових доказів чи обставин, які не були предметом розгляду суду першої

інстанції і
заслуговували б уваги сторонами не надано.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг щодо
неправильного визначення та стягнення судових витрат підлягають частковому
задоволенню.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги сторін задоволені частково, сторонам повинні бути
відшкодовані витрати, пов"язані з оплатою судового збору і витрати на
оплату експертиз пропорційно задоволеним вимогам.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог ОСОБА_1. на 35 частини
від 85936 грв. розмір судових витрат буде становити 859,36 грв. Оскільки ним
сплачено до місцевого бюджету 238 грв. (а.с. 2,125 ті) недоплата становить
621,36 грв. Зазначена сума підлягає стягненню з позивача до місцевого бюджету.

Позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені на 25 частини у зв"язку з чим
розмір судового збору від 57840 грв. повинен становити 578,40 грв.
Відповідачкою сплачено 564 грв.( а,с. 15 т.1) Недоплата, яка повинна бути
стягнута з неї до місцевого бюджету становить 14,40 грв.

Загальна сума судових витрат на
проведення експертиз, понесена позивачем, становить 2420 грв, відповідачкою -
500 грв. (а.с. 110-111 т2).

Витрати на проведення експертизи повинні бути розраховані також у
відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, тобто пропорційно До розміру
задоволених вимог.

Витрати позивача по оплаті експертиз з урахуванням задоволених вимог
повинні становити 968 грв ( 2420 : 5 х 2), які відповідачка повинна сплатити
позивачу.

Витрати відповідачки на проведення експертиз повинні становити відповідно
до задоволених вимог 300 грв. ( 500 : 5 х 3), які позивач повинен сплатити
відповідачці.

Витрати позивача по сплаті судового збору при подачі позову відповідачка
повинна компенсувати в розмірі: 564 :5 хЗ= 338,40 грв

Витрати відповідачки по сплаті судового збору при зверненні до суду позивач
повинен компенсувати в розмірі: 238 :5 х 2 = 95,20грв.

%-Таким чином, позивач повинен сплатити відповідачці 338,40 + 300= 638,40
грв., а відповідачка повинна сплатити позивачу 968+95,20=1063,20 грв. З
урахуванням заліку остаточно відповідачка повинна сплатити позивачу судові
витрати в розмірі : 1063,20 - 638,40 = 424,80 грв.

З урахуванням
зазначеного рішення суду в частині стягнення судових витрат

підлягає  зміні.

Керуючись
ст.ст.303,307,309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 і   ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 14 грудня 2006 року
змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання права
власності на 23 частини будинку і виділ будинку в натурі та позовні вимоги
ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на 12
частину будинку і розподіл його в натурі задовольнити частково.

Розділити жилий будинок №21 з належними до нього нежилими

приміщеннями, спорудами та гаражу, розташованими по
провулку Ясному,21 у м.

Маріуполі між ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Виділити ОСОБА_2: сіни 1 площею 5,4 кв.м, коридор 2 площею 8,9 кв.м, туалет
3 площею 1,1 кв.м, жилу кімнату 8 площею16,7 кв.м, жилу кімнату 7 площею 16,5
кв.м, ванну кімнату 9 площею 2,5 кв.м, веранду 1 площею12,4 кв.м,12 частину
коридору 10 площею 6 кв.м, 12 частину огорожі та 12 частину замощення, а
всього на 57840 грв, що складає 2350 або 25 долі.

Виділити ОСОБА_1: жилу кімнату 4 площею 10,6 кв.м, жилу кімнату 5 площею
11,6 кв.м, жилу кімнату 6 площею 9,5 кв.м, 12 частину коридору 10 площею 6
кв.м, кухню 11 площею 16,4 кв.м, ванну кімнату 12 площею 7,1 кв.м, туалетІЗ
площею1,4 кв.м, коридор 14 площею1,7 кв.м, погріб літ ап, ґанок літ а-3, гараж
літ Е, сарай літ Ж, уборну літ 3, 12 частини огорожі та 12 частину замощення,
а всього на загальну суму 85936грв., що складає 27/50 або 35 частини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок компенсації за відступлення
від рівності долей 14048 грв.

Для здійснення варіанту розподілу будинку на дві частини
зобов"язатиОСОБА_1. закласти віконний пройом між приміщеннями 1-10 та
1-11; в приміщенні 1-10 влаштувати глуху перегородку для розділу даного
приміщення на дві Частки, в одній з яких (що примикає до коридору 1-2)
влаштувати кухню; закласти дверні пройоми між приміщеннями 1-2 та 1-4,1-5 та
1-8,1-6 та 1-7.

вобов"язатиОСОБА_1. провести влаштування дверного пройОму між
приміщеннями 1-11 та 1-4, 1-4 та 1-5, 1-5 та 1-6; в приміщенні 1-12 влаштувати
ванну кімнату, а в приміщенні 1-13 туалет.

Стягнути зОСОБА_1. до місцевого бюджету судовий збір в розмірі 621,36 грв.

Стягнути з ОСОБА_2. до місцевого бюджету судовий збір в розмірі 14,40 грв.

Стягнути з ОСОБА_2. на користьОСОБА_1. у рахунок відшкодування судових
витрат 424,80 грв.

В решті частини
рішення суду залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.