Справа№-22ц-1319                                                                Головуючий
2007 року                                                                                  Поймай
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня
місяця 18 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
Новохатньої В.А. Суддів: Прядкіної О.В., Петренка В.М. при секретарі:
Зеленській О.І. з участю позивача ОСОБА_3 відповідача ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 12 березня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення боргу, посилаючись на те, що 11.09.2003 року він уклав договір позики
з ОСОБА_1, за умовою якого відповідач отримав від нього борг в сумі 5000
доларів США на строк до
11.11.2003 року. У встановлений термін відповідач повернув лише 2500 доларів США, а на решту суми
боргу ОСОБА_1 7 вересня 2006 року надав боргову розписку про повернення 2500
доларів США в строк
до 14.09.2006 року з урахуванням 5 % в місяць за період з 14.09.2003 року по
14.09.2006 року. Проте зобов'язання не виконав.

Тому прохав
стягнути з відповідача 35350 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду до участі у справі притягнуто в якості
відповідача _ ОСОБА_2.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 березня 2007
року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики
в сумі 37243 грн., а також 354 грн. в повернення сплаченого судового збору та
30 грн. в повернення витрат на ІТЗ розгляду справи, а всього - 37627 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прохають
скасувати судове рішення, що суперечить нормам матеріального права, та ухвалити
нове рішення про стягнення з нього лише суми боргу 12625 грн.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи викладені в
апеляційній скарзі, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. З, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків
суду

обставинам      справи;      порушення      або неправильне         застосування  норм

матеріального
або процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2003 року
ОСОБА_1 отримав в борг 5000 доларів США,
які зобов'язався повернути ОСОБА_3 до 11 листопада 2003 року. У зв'язку з
частковим погашенням боргу відповідач 07.09.2006 року надав розписку про
повернення позивачу суми позики -2500 доларів США до 31.12.2006 року зі сплатою відсотків у розмірі 5 % у
місяць (строком з 14.09.03 року по 14.09.06 року). Грошове зобов'язання у
встановлений термін не виконав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку
щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу 12625 грн.

Проте не можна погодитися з висновком суду про стягнення відсотків за
користування позикою.

Встановлено, що правовідносини, що мають договірний
характер, виникли між сторонами у вересні 2003 року та були врегульовані главою
32 ЦК УРСР, якою не
передбачено отримання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики.
Сплата процентів не була встановлена і при укладенні договору позики 11 вересня
2003 року. На виконання саме цього договору була видана розписка від 7.09.2006
року щодо погашення боргу.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про
стягнення відсотків за користування позикою 24618 грн. - 5 % від суми боргу,
суд першої інстанції помилково виходив з того, що на спірні правовідносини
поширюються правила съ 1048 ЦК України. Зазначена норма закону не підлягає
застосуванню, оскільки договір позики був укладений у вересні 2003 року і за
його умовами відповідач не повинен сплачувати відсотки у розмірі 5 % в місяць
за період користування позикою.

За таких обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Також слід відмовити в позові до ОСОБА_2, з якою договір позики не
укладався і кошти їй не передавалися.

Враховуючи зазначене, згідно зі ст.ст. 88, 89 ЦПК України
підлягає зменшенню розмір судового збору з 354 грн. до 126 грн.

Керуючись ст.ст.
307, 309 п.3, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області
від 12 березня 2007 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 12625
грн., а також 126 грн. в повернення сплаченого судового збору та 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позову -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
та може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.