Справа № 22-4639                                                  Головуючий
в 1 інстанції - Крупко О.Г.
Категорія - 19                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ іменем     України

З липня 2007
року                                        Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого   Кондратьєвої О.М.,

суддів              Шевченко В.Ю.,

Могутової Н.Г.

при
секретарі  Таранець В.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2
на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 8 лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до апеляційного суду із
апеляційними скаргами на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від
8 лютого 2007 року, яким ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні
позовів до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, а позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задоволено:
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто витрати на ремонт автомобіля в
розмірі 7931 грн. 68 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн.,
судовий збір в розмірі 79 грн. 31 коп., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 8 грн. 50 коп. і витрати на проведення автотехнічної
експертизи в розмірі 348 грн. 67 коп.

ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог, а задовольнити
його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, оскільки вважає, що не має вини ОСОБА_1 в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і процесуального права, оскільки вважає, що
не має вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 доводи апеляційних
скарг підтримали і просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог, а
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

ОСОБА_3 і його представник заперечували проти задоволення апеляційної
скарги, вважають рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи
встановлено, що 10 жовтня 2004 року на перехресті вулиці Університетській та
проспекту Гурова в м.
Донецьку під час дорожньо-транспортної пригоди відбулося зіткнення автомобіля
ТОУОТА Corolla державний НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, яким керував
ОСОБА_1, і автомобіля Scoda Octavia

державний НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, в наслідок чого вказані автомобілі
були пошкоджені, в зв"язку з чим сторонам по справі було заподіяно шкоду.

9 лютого 2005 року постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька було

встановлено, що ОСОБА_3 порушив п.12.3 ПДР України і
скоїв зіткнення з автомобілем під

керуванням ОСОБА_1, тому в його діях є склад
правопорушення, передбаченого ст. 124 ч. 1

КУпАП, але провадження по адміністративній справі було
закрито в зв"язку із закінченням

строків, передбачених ст. 38 КУпАП.                 ,

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 8 лютого 2007 року
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні позовів до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, а позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди задоволено: з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
було стягнуто витрати на ремонт автомобіля в розмірі 7931 грн. 68 коп.,
відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн., судовий збір в розмірі 79
грн. 31 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 8 грн. 50
коп. і витрати на проведення автотехнічної експертизи в розмірі 348 грн. 67
коп.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін і ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню,
апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, а рішення скасуванню і
ухваленню нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 10 жовтня 2004 року на перехресті
вулиці Університетській та проспекту Гурова
в м. Донецьку під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем ТОУОТА Corolla
державний НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, керував ОСОБА_1 на підставі
тимчасового реєстраційного талону (а.с.15). В судовому засіданні представники
як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 пояснювали, що вказаний автомобіль ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_2 за біржовою угодою, зараз вже отримав свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на своє ім"я, а тому тільки ОСОБА_1 має правові
підстави для пред"явлення вимог про відшкодування матеріальної шкоди в
зв"язку з пошкодженням автомобіля.

За таких обставин Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної під
час дорожньо-транспортної пригоди, прийшов до висновку, що винним у цій пригоді
є ОСОБА_1, тому він повинен відшкодовувати ОСОБА_3 як матеріальну, так і
моральну шкоду.

Але з таким
висновком суду не можна погодитись.

Так, відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно постанови судді Ворошиловського районного суду м. Донецька від 9
лютого 2005 року ОСОБА_3 порушив п.12.3 ПДР України і скоїв зіткнення з
автомобілем під керуванням ОСОБА_1, тому в його діях є склад правопорушення,
передбаченого ст. 124 ч. 1 КУпАП, але провадження по адміністративній справі
було закрито в зв"язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Вказана постанова відносно обставин справи набрала законної сили, ОСОБА_3 не
була оскаржена.

Також в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_3 є постанова
старшого державтоінспектора ВДАІ Ворошиловського РВ ДМУ УМВС України в
Донецькій області від 19 жовтня 2004 року про відмову в порушенні кримінальної
справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 КК України, де зазначені
обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що автомобіль під
керуванням ОСОБА_1 до зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3, рухався у
крайньому лівому ряду по вул. Університетській. На перехресті вул.
Університетській і пр.Гурова автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виконував маневр
лівого повороту і відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3

Вказану постанову ОСОБА_3 також не оскаржував, але в суді
першої інстанції ОСОБА_3 заперечував проти своєї вини у дорожньо-транспортній
пригоді, наполягаючи на тому, що він не порушував Правила дорожнього руху,
оскільки  вважає, що їх порушив ОСОБА_1,

який, на його думку, перед зіткненням автомобілів їхав не в крайньому
лівому ряду в одному з ним напрямку руху, а несподівано перед перехрестям
виїхав безпосередньо перед його автомобілем з лівого ряду у крайній лівий ряд,
в наслідок чого і відбулося зіткнення автомобілів.

З цих підстав суд першої інстанції і задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди.

Але, на думку Апеляційного суду, з таким висновком суду
погодитись неможливо, оскільки він не відповідає обставинам справи.

Так, обставини дорожньо-транспортної пригоди вже були встановлені
постановами відносно ОСОБА_3 про закриття адміністративної справи і про відмову
в порушенні кримінальної справи, згідно яких зіткнення автомобілів відбулося на
перехресті вул. Університетській і пр. Гурова в м. Донецьку, коли ОСОБА_1 виконував
маневр лівого повороту, знаходячись в автомобілі на крайній лівій смузі руху
перед автомобілем під керуванням ОСОБА_3

Суд першої інстанції посилався на висновки судової автотехнічної та
транспортно-трасологічної експертизи №4364/18-4365/19, де вказано, що показання
водія ОСОБА_1 про обставини події є технічно неспроможними, але на масштабній
схемі до вказаного висновку експертизи (а.с.111) напрямок руху автомобіля під
керуванням ОСОБА_1, знаходження його на крайній лівій смузі перед початком
виконування повороту ліворуч вказаний так, як це постійно пояснював як ОСОБА_1,
так і його представник в судовому засіданні. Тому апеляційний суд вважає
недоцільним приймати до уваги вказаний висновок експертизи.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом було встановлено, що
винним в дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_3, який порушив п.12.3 ПДР
України і скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 і повинен
відшкодовувати заподіяну ОСОБА_1 матеріальну шкоду в зв"язку з ушкодженням
належного йому автомобіля, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 необхідно
відмовити, оскільки останнім не доведено, що шкода йому заподіяна винними діями
ОСОБА_1.

Згідно акту автотоварознавського дослідження спеціаліста від 25 жовтня 2004
року вартість ремонту автомобіля ТОУОТА Corolla державний
НОМЕР_1 складає 9933 грн. 06 коп., яка і підлягає стягненню з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 Також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 152 грн. 05
коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн., витрати на
проведення експертизи в розмірі 170 грн.

Згідно ст. 309 ч. 1 п. З ЦПК України, підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 Цивільного процесуального кодексу
України, апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 8 лютого 2007 року
скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди, відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 9933 грн. 06 коп., судовий збір в розмірі 152 грн.
05 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.,
витрати на проведення експертизи в розмірі 170 грн.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржене в
касаційному порядку до  Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.