Справа № 33-ц-163/07                             Головуючий у І інстанції - Шавурська Н.Б.
- 25                                                          Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2007
року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного
суду Волинської області в складі: Русинчука М.М., Расевича С.І., Стрільчука
В.А.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про визнання договору безоплатного користування жилим приміщенням
недійсним та виселення за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2004 року,

встановила:

В квітні
2004 року ОСОБА_1. звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 21 грудня 2001 року між нею та відповідачем ОСОБА_2. був укладений договір
безоплатного користування жилим приміщенням площею 19,5 кв. м. в належному їй
будинку по АДРЕСА_1строком на 5 років для здійснення підприємницької діяльності
- торгівлі радіоелектротоварами. Вважаючи, що вказаний договір був укладений
внаслідок обману з боку відповідача щодо природи договору, її прав і таких
властивостей приміщення, які в значній мірі виключають його використання за
цільовим призначенням, просила задовольнити позов.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2004
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від
28 жовтня 2004 року, в задоволенні позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати судові рішення і постановити   нове
рішення,   яким   задовольнити   позов,
посилаючись   на

неправильне
застосування судами норм матеріального і процесуального права та невідповідність
їх висновків обставинам справи.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в позові, місцевий суд обгрунтовано виходив з того, що оспорюваний договір був
укладений сторонами у відповідності з вимогами законодавства і при цьому діями
відповідача права позивачки не порушені

Апеляційний суд
погодився з висновками суду першої інстанції та залишив

його рішення без
змін.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального
права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення. Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.