Справа № 22-772/2007 р.           Головуючий
суддя 1 інстанції : Іванків О.В.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

07
вересня 2007 року                                                                                         м.Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі:

Головуючого
судді: Буцяка З.І.

суддів :
Демянчук С.В.,
Григоренко М.Г.

при
секретарі: Колесовій Л.В. з участю сторін, розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на частку в
спільному майні подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні квартирою, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів, -

встановила:

Рішенням
Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2007 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Звернено
стягнення заборгованості по аліментах, які присуджені з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2, за період з травня 2003 року по травень 2007 року в сумі 7168 грн. на
частку ОСОБА_1 в спільному сумісному майні подружжя.

Передано
ОСОБА_2. право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 вартістю 7575 грн.,
яка належить ЛОСОБА_1, та визнано за ОСОБА_2. право власності на цю квартиру в
цілому.

Право
власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 припинено.

Стягнуто
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 різницю між вартістю частки квартири, що належала
боржнику, та сумою заборгованості в розмірі 407 грн..

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за їх недоведеністю.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені нею при подачі позовної
заяви в розмірі 130 грн., в т.ч. 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду справи та 100 грн. витрат на правову допомогу.

Не
погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення
суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, таким що порушує норми
матеріального права.

Вказує,
що він ніякої згоди про сплату йому різниці між вартістю частки квартири він не
давав і не погоджувався.

Крім
того зазначає, що його позбавили права вільно володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд і він вимушено переїхав у село
Степангород яке відноситься до третьої категорії забруднення внаслідок аварії
на ЧАЕС в той час як смт. Володимирець має четверту категорію забруднення, що
значно погіршує його стан здоров,я.

Просив
рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2007
року скасувати та ухвалити нове по суті заявлених вимог.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції,
правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із
матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що у відповідності до
рішення Володимирецького районного суду від 15 серпня 2006 року, яке набрало
законної сили 31 жовтня 2006 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. стягнуто
заборгованість по аліментах за період з травня 2003 року по травень 2006 року в
розмірі 3375,36 грн..

З
довідок № 1064 від 14.03.2007 року, № 30 від 03.05.2007 року, виданих державним
виконавцем ВДВС Володимирецького районного управління юстиції, вбачається, що
загальна заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів згідно виконавчих листів №
2-405/2006 року та № 2-06/2006 року за період з 01.05.2003 року по 01.05.2007
року становить 7168 грн..

З акту
державного виконавця від 13.03.2007 року вбачається, що іншого майна, на яке
може бути звернуто стягнення по аліментах, у боржника ОСОБА_1 немає.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 про звернення стягнення на частку в спільному майні
подружжя , суд першої інстанції, враховуючи вищезазначені обставини,
обгрунтовано виходив з положень ст.ст.366, 371 ЦК України, відповідно до якої кредитор співвласника майна,
що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна,
на яке може бути звернуто стягнення, може пред,явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї в порядку,
встановленому ст. 366 ЦК
України. При цьому, ОСОБА_1 апеляційному суду категорично ствердив про свою
відмову від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності спірної
квартири.

Разом з тим, ні в суді
першої інстанції, ні в апеляційному суді, ОСОБА_1 не заперечував визначеної
експертним висновком вартості спірної квартири, з якої суд виходив при
задоволенні позовних вимог. Будь-яких доказів щодо спростування такої вартості
спірного майна не надав. Клопотань про проведення судової будівельно-технічної
експертизи не заявляв.

Правильним
вважає колегія суддів і висновок суду першої інстанції про відмову в
задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 за їх недоведеністю.

Щодо даних
висновків суд першої інстанції навів відповідні мотиви й докази з якими
погоджується і апеляційна інстанція.

Відповідно
до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ
з'ясовуються судом на засадах змагальності; в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Однак,
будь-яких доказів заслуговуючих на увагу і спростовуючих висновки суду ОСОБА_1
суду не надав.

Поскільки
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та, враховуючи, що
суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, та зважаючи, що не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія не
вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею чинності.