Справа № 22-ц-435/07                     Головуючий в 1-й інстанції Костюкевич O.K.
2                                                Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12
червня 2007 року                                                             місто
Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі;

головуючого
судді       Мудренко Л.І.

суддів                                       Здрилюк
О.І., Карпук А.К.

при
секретарі                           Савчук О.В.

з участю
позивача ОСОБА_1.

третьої особи на
стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_3 , виконкому Луцької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на самочинне будівництво

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_2.,
покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення
про відмову у позові.

Оскаржуваним
рішенням Луцького міськрайонного суду від 4 квітня 2007 року задоволено позов
ОСОБА_1. Визнано право власності на самочинно збудований цегляний гараж площею
забудови 24.55 кв. м по
АДРЕСА_1

Апелянт
вважає, що суд порушив норми процесуального права, розглянувши справу у його
відсутності. Крім цього вказує, що позивачу не належить на праві власності
будинок, отже, він не може стати власником гаража. Крім цього, при ухваленні
судом рішення не взято до уваги припис Луцької інспекції
архітектурно-будівельного контролю від 17 травня 2005 року про знесення гаража,
та висновок цього органу про спорудження гаража з порушенням вимог п. 3.25 ДБН
360-92 „ Планування та забудова".

Апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від 4 квітня 2007
року залишити без змін з наступних мотивів.

Відповідно
до ч. 1 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належного проекту, або з істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно
до ч.5 ст. 376 ЦК України,
на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Судом    першої
інстанції      встановлено,     що
ОСОБА_1.  є співвласником
земельної ділянки площею 0, 0883 кв. м. по
АДРЕСА_1./ а.с.5/

На
частині указаної земельної ділянки позивачем самовільно збудовано цегляний
гараж площею забудови 24.55 кв. м. / а.с. 10-11/.

При будівництві
указаного гаража частина цегляного забору-стіни, яка розділяє земельні ділянки,
що розташовані по вулиці АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 використана як стіна гаража, та
за висотою гараж не виступає над цегляним забором. Особи, що беруть участь у
справі, не подали суду доказів, хто є власником цегляного забора.

З
наявного в матеріалах справи висновку управління архітектури департаменту
містобудування від 19.03. 2007 року / а.с. 86/ вбачається про порушення п.3.25
ДБН 360-92 щодо відстані від межі земельної ділянки до стіни самовільно
збудованих будівель.

За
змістом частини 3 пункту 3.25 ДБН 360-92 „Планування і забудова міських і
сільських поселень", відстань між будівлями до межі сусідньої земельної
ділянки треба приймати не менше 1.0 м для догляду за будівлями і здійснення їх
поточного ремонту. Зважаючи на те, що будівлі та споруди, розташовані на
належній ОСОБА_2. земельній ділянці по АДРЕСА_2 безпосередньо із спорудою
гаража та забора не межують, порушення правил п.3.25 ДБН не є істотним та права
власності ОСОБА_2. не порушують. Будь-яких інших порушень будівельних норм і
правил не встановлено.

Перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, аналізуючи наявні у
справі докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку що судом
першої інстанції на підставі встановлених

в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами,
правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми
матеріального права, що регулюють ці відносини.

Доводи
апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в
зв"язку з розглядом справи у його відсутності, не ґрунтуються на Законі.
Так, відповідно до змісту п. 2 ч.1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд
справи у зв"язку з неявкою в судове засідання сторони або будь-кого з
інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про
час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили суд про причини неявки і
які судом визнано поважними. Оскільки ОСОБА_2., будучи оповіщений про час і
місце судового розгляду та прохаючи відкласти справу у зв"язку з його
хворобою, доказів про захворювання не подав ні суду першої, ні суду
апеляційної інстанції, суд підставно продовжив розгляд справи у його відсутності.
/ а.с. 42, 46/.

Твердження
апелянта про те, що приписом Луцької інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю від 17. 05. 2005 року зобов'язано знести
самовільно збудований ОСОБА_1. гараж не відповідає обставинам справи, оскільки
із змісту указаного припису вбачається, що останнього зобов"язано усунути
наслідки самочинного будівництва відповідно до вимог ст. 376 ЦК України / а.с.
9/, яка передбачає як можливість знесення, так і здійснення перебудови
самочинно збудованого нерухомого майна, або ж узаконення шляхом визнання права
власності на нього.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і покликання апелянта
на інші обставини не впливають на правильність ухваленого рішення.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України,

колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити, рішення Луцького міськрайонного суду від  4 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою законної сили.