Справа №33-ц-403 Категорія- 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року                                                                      м.
Рівне

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської

області

в складі:

Суддів : Собіни І.М., Шимківа С.С., Демянчук С.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Коломийської міської ради про визнання
угоди про розірвання договору дарування недійсною, визнання права власності на
будинковолодіння, визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки
недійсними та визнання рішення Коломийської міської ради і державного акта про
право власності на землю незаконними, визнання права власності на земельну
ділянку, визнання недійсним права власності на будинковолодіння за ОСОБА_2 за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської
області від 1 липня 2005 року,

встановила:

У листопаді 1999 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання угоди про розірвання договору дарування жилого
будинку недійсним. В ході розгляду справи ОСОБА_1 доповнювала свої позовні
вимоги.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Коломийського міського суду Івано-Франківської області
від 26 жовтня 2004 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від
1 липня 2005 року рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 жовтня 2004
року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання
недійсними угоди про розірвання договору дарування, права власності на будинковолодіння
за ОСОБА_2 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсною угоду про розірвання договору дарування
від 31 грудня 1993 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і посвідчену нотаріусом
Коломийської державної нотаріальної контори за № Д-1911 та реєстрацію права
власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в будинковолодінні АДРЕСА_1
по /4 частині кожному.

В решті рішення
суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення місцевого суду.

В обгрунтування своїх вимог вказує на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, односторонність в оцінці наданих
суду доказів.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм

процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої та апеляційної шстанції норм матеріального та процесуального права і не
може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права, і
доводи скарги висновків суду не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року
№ 697-V колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 1 липня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.