Справа № 22ц-1941/2007р.                                                          Головуючий
Суддя-доповідач: Абрамов
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня
2007 року.                                                                  м.
Полтава

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого
судді:   Абрамова П.С.

Суддів :    Омельченко Л.М. Петренка В.М.

При секретарі:
Барило Я.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 16 червня 2007
року

у справі
за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу

та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді- доповідача Апеляційного суду

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007
року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом вказував, що відповідач
ОСОБА_1   брав на реалізацію картки
поповнення рахунків мобільних телефонів на загальну суму 18000 грн. Однак
виручених за реалізацію коштів йому не віддав, а видав боргову розписку на суму
1800 грн.   , однак вказані кошти
тривалий час взагалі не повертає, тому прохав стягнути на його користь суму
боргу 1800 грн., та моральну шкоду в сумі 1500 грн.

У травні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору
позики від 11.06.2006 року  з підстав
передбачених ст. 203 та ст..
215 ЦК України
вказуючи, що була відсуне йго волевиявлення на укладення даної угоди та
відсутність спрямування на настання реальних правових наслідків.

Рішенням
Котелевського районного суду Полтавської області від 16 червня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_1  на його користь 1800 грн.
боргу, 1500 грн. моральної шкоди та судові витрати в сумі 98 грн.

В задоволенні
позову ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 прохав рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення , яким в задоволенні позовних вимог Дрижи рука відмовити , а його
вимоги задовольнити.

Вказував
, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права, суд не повно з'ясував обставини справи.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної карги колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги.

У
відповідності до вимог ст..
1053 ЦК України
за домовленістю сторін борг, що виник із договір купівлі продажу, найму майна
або з іншої правової підстави може бути замінений   позиковим зобов'язанням.

У
відповідності до вимог ст. 1047 ЦК
України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження
укладення договору позики може бути надана розписка, або інший документ.

З
матеріалів справи слідує, що   11 червня
205 року ОСОБА_1 видав ОСОБА_2    боргову
розписку на суму 1800 грн., де зазначив, що вказана розписка складена за
власною волею.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не довів ту
обставину , що вказане розписка написана ним поза його волею та без наміру
настання певних юридичних наслідків.

У
відповідності з вимогами ст..
10 ЦПК України   обов'язок
доведеності обставин на які   посилаються
сторони покладається покладається на сторони.

Згідно з
вимогами ст. 212 чЗ ЦПК України докази надані сторонами повинні бути належні
допустимі та достатні в своїй сукупності.

За
наявності письмового боргового зобов'язання
тягар доведення відсутності боргу покладається на боржника.

ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду справи також не спростував висновки
суду щодо недійсності зазначеного правочину та відсутності боргу.

З
врахуванням цих обставин суд першої інстанції вірно прийшов до висновку
про   наявність боргу ОСОБА_1. перед
ОСОБА_2 у розмірі 1800 грн.

Підстави
виникнення цього боргу   юридичного
значення не має, чи виник цей борг в силу трудових правовідносин чи в силу
цивільно - правових,

оскільки  як зазначено вище сторони     можуть
застосувати новацію боргу у позикове зобов'язання, що і було ними
зроблено.

Не
суперечить вимогам матеріального права і висновок суду першої інстанції щодо
стягнення боргу  в повному   розмірі.

У
відповідності до вимог ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику що була
йому передана у строк та в порядку , що встановлені договором., а також в силу ст.1050 ЦК України вправі
вимагати дострокового повернення боргу.

Однак
при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди судом невірно  зроблений висновок про наявність правових
підстав для стягнення шкоди.

З
боргового зобов'язання  вбачається, що
сторони не домовлялися та не забезпечували виконання зобов'язання   відшкодуванням моральної шкоди.

За таких обставин підстави для відшкодування моральної шкоди, передбаченої
ст. 23, та ст. 1167 ЦК України
відсутні.

В
зазначеній часині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись
ст.   303, 319 ч.1 п.4, 316 ЦПК України
колегія суддів , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення   Котелевського районного суду Полтавської
області від 16 червня 2007 року в частині стягнення з ОСОБА_1. моральної шкоди
скасувати.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовити.

В іншій
частині рішення Котелевського районного суду від 16 червня 2007 року залишити
без змін.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду

України
в двохмісячний строк.