УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня
2007р.                                                                                          м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М.,
Шишко А.І.,Павлишиної А.Т.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за

позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ
майна подружжя та вселення в жилий будинок, за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Свалявського районного суду від 25 лютого 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 19 квітня 2005 року, -

встановила:

В
листопаді 2003 року ОСОБА_1. звернувся з позовом в суд доОСОБА_2про визнання
майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та вселення в
житловий будинок.

Рішенням
Свалявського районного суду від 29.02.2004 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 19.04.2005 року дане рішення
залишено без змін.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків судів
фактичним обставинам справи, у зв"язку з чим просив постановлені по справі
рішення скасувати, постановивши нове рішення про задоволення його позовних
вимог.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено та не представлено суду жодних доказів того, що
відповідно до вимог ст..62 СК
України 1/2 частина будинковолодіння АДРЕСА_1, що належить на праві приватної
власності його бувшій дружині, внаслідок його трудових та грошових затрат
істотно збільшилось у своїй вартості. У зв"язку з цим не взяв до уваги
представлені ним накладні на придбання будівельних матеріалів на суму 934,40
грн. та оплачену роботу в сумі 300 грн., оскільки ці документи не є доказом
істотного збільшення

Справа №
33-ц-356кс/07р.                             Головуючий
у 1 інстанції Жиганська Н.М.

Категорія
5                                                                 Доповідач
Вакарук В.М.

вартості
спірного будинковолодіння, а   надають
йому   тільки право щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з таким рішенням суду, залишаючи його без змін.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення постановлені з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія судців судової палати в цивільних справах
по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення   Свалявського   районного
суду   від   25
лютого   2004   року
та   ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 19 квітня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.