Справа № 22ц-1052/2007р.
Головуючий у першій інстанції -
цивільна                                                                        Доповідач
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2007 р.                               Апеляційний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді:    Смаглюк Р.І.,

суддів:    Бобрової І.О., Редьки
А.Г.,

при секретарі:                       Пільгуй Н.В.,

за участю:                              Сторін,
представника відповідача та представника

органу опіки та піклування,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 травня
2007 р. у справі
за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відібрання дитини,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2007 року позивач звернулася до суду з позовною
заявою, в якій просила постановити рішення, яким відібрати від відповідача
ОСОБА_1 доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. і повернути їй, як матері дитини для
постійного проживання з нею. Позивач зазначила, що з відповідачем вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому народилася дочка ОСОБА_3. В січні
2006 року відповідач вигнав її з будинку, а дитину не віддав. Рішенням
апеляційного суду Чернігівської області від 15.01.2007 р. визначено місце
проживання дитини з матір'ю, тобто з нею. Проте відповідач, не зважаючи на
рішення суду, дитину не віддає, ховає її від матері, припинив водити дитину до
дитячого садка. На вимоги позивача віддати дитину відповідач не реагує.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від
07 травня 2007 р. позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені. Вирішено відібрати малолітню дитину у відповідача ОСОБА_1 та
повернути для проживання з матір'ю ОСОБА_2

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати у
повному обсязі рішення від 07 травня 2007 р. і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції. Апелянт наголошував на тому, що рішення суду
є незаконним, необгрунтованим та прийнятим в порушення норм законодавства,
зокрема ст. 162 СК України, оскільки судом не перевірено в повному обсязі всі
докази по справі. Апелянт вважає, що оскільки Верховний Суд України ухвалою від
17.04.2007 р. відкрив касаційне провадження у справі про визначення місця
проживання дитини і зупинив виконання рішення колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 15.01.2007 р. до
закінчення касаційного провадження, то на даний час немає жодного рішення суду,
що набрало чинності, яке визначало б місце проживання дитини. Тому, на думку
апелянта, немає і підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та представника позивача,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін виходячи з наступного:

Суд першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами документи,
перевірив доводи сторін, правильно встановив обставини справи і висновок суду
ґрунтується на матеріалах справи та законі.

Суд правильно встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в
якому ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_3 (а.с. 11).

06.02.2006 року позивачкою отримано свідоцтво про
розірвання шлюбу (а.с.13).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15.01.2007 р.
задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 і
визначено місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження з матір'ю - ОСОБА_2

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду
набирають законної сили з моменту їх проголошення. Зазначена обставина
спростовує твердження відповідача, що в даний час немає жодного рішення суду,
що набрало чинності, яке визначало б місце проживання дитини.

Суд, при розгляді справи вірно врахував роз'яснення
постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 р. №16 та застосував ч.1 ст.
162 Сімейного кодексу України, згідно якої, якщо один з батьків або інша особа
самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі
закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце
проживання,   у   тому
числі   способом   її
викрадення,   суд   за
позовом

заінтересованої
особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення
її тому, з ким вона проживала. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли
залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для
її життя та здоров'я.

Спір судом вирішено виключно в інтересах малолітньої
дитини на підставі норм права, що регулюють дані правовідносини.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.3ОЗ ЦПК України, тобто в межах
доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому
підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 313, 315,317,319 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 травня 2007 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але вона може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання нею законної сили.