Справа № 22-1707- 2007 р.                     Головуючий
у 1 інстанції- Льон С. М.
- 29, 32                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„3" жовтня
2007 року

Колегія суддів
Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в
складі:

Головуючої судді
- Авраменко Т.М.

Суддів                                                 -
Гайсюка О.В.,  Суровицької Л.В.

При
секретарі: Куцокінь-Тимошенко О.М.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського райсуду м.  Кіровограда від 18 липня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  третя особа - Відділ
громадянства,  міграції,  реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ
Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області про визнання
втратившою право користування житлом,
усунення перешкод в користуванні житлом,
зняття з реєстраційного обліку,
відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення осіб,  які з'явились в судове засідання,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів,  -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2006 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання втратившою
право користування житлом,  усунення
перешкод в користуванні житлом,  зняття з
реєстраційного обліку та відшкодування матеріальної шкоди.

Зазначала,  що вона є власницею 29/100 частин будинку
АДРЕСА_1. В 1995 році в будинок за її згодою вселилась ОСОБА_3 зі своєю сім'єю
в якості квартирантів та прописались. Між нею та відповідачкою була
домовленість про те,  що в подальшому
ОСОБА_3 купить будинок. Після заселення,
відповідач відмовилась купувати домоволодіння,  проживала в ньому,  але не оплачувала за комунальні послуги.
Відповідач з сім'єю виселилась з будинку,
однак не виписались,  що створює
їй перешкоди у користуванні власністю.

Крім
того,  без її дозволу відповідач вирізала
труби газові та водопровідні,  зняла
лічильник,  двері,  чим завдала матеріальну шкоду на 4 801 грн.95
коп.

Просила
суд визнати ОСОБА_3 втратившою право користування житлом та зобов'язати її не
чинити перешкоди в користуванні будинком по АДРЕСА_1,  зняти відповідачку та її дітей -
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 з реєстраційного
обліку,  стягнути з ОСОБА_3. на відшкодування
матеріальної шкоди 4 801 грн.95 коп.

У березні 2007
року ОСОБА_2 також звернулась в суд  з
позовом до ОСОБА_3.,  третя особа - ВПРФО
Ленінського ВМ Кіровоградського MB УМВС України в
Кіровоградській області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом
зняття з реєстраційного обліку.

Посилалась
на те,  що вона є власницею 22/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1. Однак в даному будинку зареєстрована ОСОБА_3 і її
прописка перешкоджає їй у користуванні власністю (а.с. 56).

Ухвалою
Ленінського райсуду
м.  Кіровограда від
18 липня 2007 року прийнято відмову ОСОБА_2. від позовних вимог і закрито
провадження в частині її вимог до ОСОБА_3.(а.с. '71).

Рішенням
Ленінського райсуду
м.  Кіровограда від
18 липня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1.  відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.  просить
рішення суду скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального
права і направити справу на новий судовий розгляд.

Колегія
суддів,  перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково із наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
ОСОБА_1.  є власницею 29/100 частин,  а ОСОБА_6.,  її брат
- є власником 22/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Належні їм частки в натурі
не виділено.

У 1995 році ОСОБА_1.  за згодою брата
дозволила вселитись в належний їм будинок ОСОБА_3.,  її чоловікові - ОСОБА_7 та двом дітям -
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якості квартирантів.

Відповідно
до  ст. 158 ЖК наймач користується жилим
приміщенням у будинку,  що належить громадянинові
на праві приватної власності,  відповідно
до договору найму жилого приміщення.

Договір
найму жилого приміщення укладається між власником будинку і наймачем у
письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів або в органі управління,
що ним утворюється.

Між
ОСОБА_1.  та ОСОБА_3.,  членами її сім'ї договір найму житла в
письмовій формі не укладався.

Після
вселення в будинок відповідач та її діти прописалась в домоволодінні,  що підтверджується записами в домовій книзі
(а.с. 28-30).

З жовтня
2000 року відповідач з дітьми в будинку не проживають,  однак залишаються зареєстрованими у ньому.

Як
пояснила в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 на вимогу
ОСОБА_1.  вона залишила будинок і
проживає у своєї матері разом з дітьми.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1.  до ОСОБА_3. про визнання втратившою право
користування житлом,  суд виходив з
того,  що позивачем не надано,  а судом не здобуто доказів того,  на яку саме частину будинку відповідач
втратила право користування.

Висновок
суду про відсутність підстав для задоволення вказаної позовної вимоги є
правильним,  однак з мотивами відмови
колегія суддів погодитись не може.

Відповідно
до п.П постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2
«Про деякі питання,  що виникли в
практиці застосування судами Житлового кодексу України» (зі змінами) суд може
визнати особу такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням,  з однієї
зазначеної позивачем підстави,
передбаченої  ст. 71 або  ст. 107 ЖК.

Суд
першої інстанції не уточнив,  на яких
саме правових підставах позивачкою заявлений позов.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції позивач пояснила,  що підставою є факт не проживання
відповідачки у домоволодінні.

З
матеріалів справи вбачається,  що
відповідач з дітьми з жовтня 2000 року не проживають у будинку,  докази того,
що їм чиняться перешкоди у користуванні будинком,  у справі відсутні.

Докази
того,  що в період з 2000 року до часу
звернення позивачки з позовом в суд,
відповідач зверталась з позовом про її вселення в спірне
домоволодіння,  також відсутні.

За таких
обставин,  колегія судців приходить до
висновку,  що фактичні договірні
відносини між ОСОБА_1.  та ОСОБА_3. щодо
найму житла,  припинились у жовтні

2000
року. Оскільки ОСОБА_3 не є наймачем житла,
вона не має права користування 29/100 частин будинку АДРЕСА_1,  тому не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1.  про визнання її втратившою право користування
житлом.

Правильним
є висновок суду про те,  що не підлягають
задоволенню вимоги позивачки про відшкодування матеріальної шкоди,  так як вони є недоведеними.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод в
користуванні житлом,  шляхом зняття з
реєстрації місця проживання ,  суд першої
інстанції не звернув увагу на те,  що
позивач просила зняти з реєстрації не лише ОСОБА_3. а й її дітей - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 (а.с. 4,  14).

Згідно
запису в домовій книзі,  донька ОСОБА_3.
- ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  тобто є повнолітньою особою. ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28-30).

В
порушення вимог  ст. 3З ЦПК України суд
не залучив до участі у справі ОСОБА_4. та ОСОБА_5 в особі його законного
представника в якості співвідповідачів.

Оскільки суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,  які не брали участь у справі,  відповідно до п.4 ч.1  ст. 311 ЦПК України рішення суду в частині
позовних вимог про усунення перешкод в користуванні житлом,  зняття з реєстрації,  підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Згідно ч.2  ст. 3П ЦПК висновки і мотиви,  з яких скасовані рішення,  є обов'язковими для суду першої інстанції при
новому розгляді справи.

Рішення
суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання втратившою право
користування житлом та відшкодування матеріальної шкоди відповідно до  ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без
змін.

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,  п.5 ч.1
ст. 307,  п.4 ч.1  ст. 3П,
ст.  ст. 313-315,  317,
319 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ленінського райсуду
м.  Кіровограда від
18 липня 2007 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні житлом,  зняття з
реєстрації місця проживання,  скасувати і
направити справу на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

В решті рішення
суду залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.