Справа №22ц-4063
АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

м.  Дніпропетровськ                                                               30
серпня 2007 року

Судова колегія
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області
а складі:

судді-головуючої
- Рудь В.В.

суддів  - Чубукова О.П.

- Лисичної Н.М.

при
секретареві  - Кочковій А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  цивільну
справу за апеляційну скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у х. Тернівці Дніпропетровської області на рішення  Тернівського міського суду Дніпропетровської
області від 22 грудня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Тернівці
Дніпропетровської області про стягнення страхової виплати за моральну шкоду, -

Справа
№22ц-4063/30                                                        Суддя-головуючий

Категорія:21                                                                         у
суді першої інстанції

МОРОЗОВА
Л.М.

Суддя
- доповідач у суді

апеляційної
інстанції

ЧУБУКОВ О.П.

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом і просив стягнути
з відповідача на його користь страхову виплату в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він тривалий час
працював на підприємствах вугільної промисловості і при виконанні своїх
обов'язків був травмований і згідно висновку МСЕК від 13 листопада 2006 року
йому було встановлено 15% стійкої втрати професійної працездатності.

У
зв'язку з втратою професійної працездатності йому, позивачу, спричинено
моральну шкоду, оскільки він втратив професійну працездатність, постійно
відчуває фізичний біль, став дратливим, шкутильгає на ліву ногу, стало фактично
неможливим займатися домашніми справами, що потребують навіть незначних
фізичних зусиль, йому протипоказано займатися всіма видами фізичної праці.

Позивач
вважає, що згідно ст.ст. 21,28,34 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відповідач
зобов'язаний виплатити йому страхову суму за моральну шкоду в розмірі
75000грн., яку він і просив стягнути з відповідача на його, ОСОБА_1, користь.

У  судовому
засіданні  ОСОБА_1  свої
позовні  вимоги підтримав.,

Відповідач позов
не визнав.

Рішенням
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнено на його користь з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці 8000
грн. страхової виплати в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В  апеляційній
скарзі відповідач  ставить  питання
про скасування рішення суду як необґрунтованого, оскільки виплата
моральної  шкоди  по  цій           категорії  справ
призупинена  в

законодавчому
порядку.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню, а рішення скасуванню з ухвалою нового у відповідності до положень,
передбачених п. п. 3 і 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно
абз. 4 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» (далі Закон № 1105-XIV від
23.09.1999 року) завданням страхування від нещасного випадку та професійного
захворювання є відшкодування матеріальної та моральної шкоди застрахованим
потерпілим і членам їх сімей.

Відшкодування
моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно
від інших видів страхових виплат (п. п. «е» п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст.28 Закону №1105-XIV від
23.09.1999 року).

В ч.3
ст.34 вказаного Закону N'1105-XIV
від 23.09.1999 року зазначено, що сума страхової виплати за моральну шкоду
визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від інших
страхових виплат,

Проте
суд першої інстанції, при винесенні рішення, не врахував те, що згідно ч.27 ст.
77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», прийнятого
Верховною Радою України 20 грудня 2005 року і який набрав чинності з 01 січня
2006 року, дія абзацу четвертого ст.1 (в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей), підпункту „е" п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст. 28
та ч.3 ст. 34 Закону № 1105-XIV від 23.09.1999 року зупинена, а згідно ст. 71 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з 01 січня 2007 року взагалі
встановлено мораторій на виплату моральної шкоди потерпілим та членам їх сімей
незалежно від часу настання страхового випадку.

Окрім
того, відповідно до ч.1 ст.17 Закону , України „Про виконання рішень та
застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України
повинні при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини та
основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело
права.

З огляду
на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у його рішенні
від 08.11.2005 року по справі „Кечко проти України", у випадках, коли з набуттям
чинності певним законом його нормами призупиняється дія положень закону, що був
прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на
момент виникнення у особи відповідного права.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано стягнув
з відповідача на користь позивача моральну шкоду і вважає за необхідне рішення
суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні його позовних вимогах про стягнення страхової виплати за моральну
шкоду.

З  урахуванням
викладеного   та   керуючись
ст.ст.303,307,309   і 314  ЦПК України,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої  дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Тернівці Дніпропетровської області
задовольнити.

Рішення
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року
про стягнення в Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Тернівці Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 8000грн. в рахунок
відшкодування спричиненої йому наслідками трудового каліцтва моральної шкоди
скасувати.

ОСОБА_1 у
задоволенні його позовних вимог відмовили.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж моменту може бути
оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.