АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                                            м.  Феодосія

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого
судді:   Моісеєнко Т.І.,  суддів
Іщенка В.І.,

Мамасуєвої
Л.О.,  при секретарі:   Цендра О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа - Керченська міська рада АР
Крим,  про розподіл домоволодіння,  визнання права власності на Уг частину
домоволодіння,  про визначення порядку
користування земельною ділянкою,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 07 травня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,  третя особа - Керченська міська рада АР Крим,  про розподіл домоволодіння,  визнання права власності на 1/2 частину
домоволодіння,  про визначення порядку
користування земельною ділянкою. Позовні вимоги ОСОБА_1мотивовані тим,  що з відповідачем вона знаходиться у шлюбі з
1989 р. по 2000 р. і в них є двоє дітей рішенням виконкому Керченського
міськради АР Крим від 10 квітня 1992 р. відповідачу була виділена земельна ділянка
під будівництво жилого будинку по АДРЕСА_1 і на вказаній земельній ділянці
подружжя Прибильськіх почало за спільні кошти будівництво жилого будинку,  яке закінчилося у 1999 p.,  однак,
до цього часу будинок в експлуатацію не зданий. ОСОБА_1,  посилаючись на те,  що вона проживає разом з дітьми у спірному
будинку,  а також на те,  що відповідач у вказаному будинку не проживає
з 1998 p.,  просить відповідно до вимог сімейного законодавства,  поділити його між сторонами,  оскільки відповідач від добровільного
розподілу відмовляється.

Рішенням
Керченського міського суду АР Крим від 07 травня 2007 р. позовні вимоги
ОСОБА_1були задоволені: спірне домоволодіння було розподілено за варіантом № 1
висновку судово-технічної експертизи. Позивачці було виділено та визнано за нею
право власності на побудови вартістю 48663 три.,  що відповідає 61/100 частки домоволодіння та
складається з на 1-му поверсі в літ „А": коридор 1-1,  площею 24 кв.м. ,  кухня 1-2,
площею 16 кв.м. ,  жила кімната
1-3,  площею 13, 7 кв.м. ,  ванна кімната 1-4,  площею 4, 2 кв.м. ,  вбиральня 1-5,  площею 2 кв.м. ,  жила кімната 1-6,

Справа №
22-ц-1249-Ф/07р.          Головуючий у
першій інстанції

Цурцев В.М.  Суддя-доповідач Іщенко В.І.

2

площею
26, 7 кв.м. ; в тамбурі літ „а": коридор 1,  площею 7, 4 кв.м. ,  крильце,
частина півпідвалу,  площею 57, 3
кв.м. ,  пральня 4,  площею 8, 7 кв.м. ,  коридор 5,
площею 7, 6 кв.м. ,  сходова
клітка 6,  площею 7, 2 кв.м. ,  тамбур 7,
площею 6, 5 кв.м. ,  комора
8,  площею 4, 9 кв.м. ,  котельна 9,
площею 22, 4 кв.м.  ОСОБА_2 було виділено та
визнано за ним право власності на будови вартістю 47057 грн.,  що відповідає 49/100 частки домоволодіння та
складається з: на 2-му поверсі в літ „А" коридор 1-7,  площею 25, 7 кв.м. ,  жила кімната 1-8,  площею 17, 1 кв.м. ,  жила кімната 1-9,  площею 9, 1 кв.м. ,  комора 1-Ю,
площею 5, 5 кв.м. ,  душова
1-11,  площею 1-11,  площею 2, 5 кв.м. ,  жила кімната 1-12,  площею 12, 5 кв.м. ,  жила кімната 1-13,  площею 12, 6 кв.м. ,  частина півпідвалу,  площею 61, 6 кв.м. ,  гараж 1,
площею 42, 4 кв.м. ,  комора 2,  площею 8, 2 кв.м. ,  коридор 3,
площею 11 кв.м. ,  балкон,  смотрова яма. Стягнуто з ОСОБА_1грошову
компенсації на користь відповідача у розмірі 803 грн. Ухвалений порядок
користування земельною ділянкою домоволодіння по АДРЕСА_1 згідно з додатком № 2
до висновку № 1888 від 29 липня 2005 р. КНДІСЕ. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
позивачки судові витрати у розмірі 51 грн.,
на користь держави судовий збір у розмірі 444 грн. 13 коп. та витрати на
ІТЗ - ЗО грн.

ОСОБА_2. не погодився з
зазначеним судовим рішенням і подав на нього апеляційну скаргу,  в якій просить оскаржуване рішення змінити в
частині визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1. В
обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне застосування судом
норм матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування суттєвих обставин по справі і надання неналежної
правової оцінки доказам,  які надавалися
апелянтом.

Так,  апелянт посилається на те,  що вказаний у судовому рішенні порядок
користування земельною ділянкою порушує його права та інтереси,  оскільки при проведенні експертизи не було
прийнято до уваги будівництво на частині ділянки,  яка виділена позивачці,  фундаменту під комплекс підсобних
приміщень,  призначених для розташування
в них гаражу та майстерні. Будівництво вказаних підсобних приміщень відповідач
ОСОБА_2. почав у
2004 р. і на момент проведення експертизи вони вже знаходилися на ділянці.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів дійшла
висновку,  що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення в частині виділення у користування сторін часток спірної земельної
ділянки,  суд першої інстанції виходив з
висновків експертизи та з власних висновків,
відповідно до яких зазначений у рішенні порядок користування земельною
ділянкою є найбільш прийнятним для сторін та для користування ними іншим
нерухомим майном,  поділеним за рішенням
суду.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі ретельно досліджених доказів,  яким надана належна правова оцінка. Судом
правильно встановлені фактичні обставини справи,  характер спірних правовідносин і постановлене
рішення,  яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального закону.

Як
вбачається з матеріалів справи,  рішенням
виконавчого комітету Керченської міської ради АР Крим від 10 квітня 1992 р.
ОСОБА_1 у
довічне спадкове володіння під будівництво одноповерхового будинку по АДРЕСА_1
була відведена земельна ділянка,  площею
600 кв.м.  Відповідач з ОСОБА_1
знаходяться у шлюбі з 1989 p.,  отже і вказана земельна ділянка була набута ними під час
шлюбу.

Відповідно
до  ст. 68 СК України розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної власності на майно,  набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном,  що є об'єктом права спільної сумісної
власності,  після розірвання шлюбу
здійснюється

з

співвласниками
виключно за взаємною згодою,  відповідно
до Цивільного кодексу України.

Колегією
суддів не можуть бути прийняті до уваги твердження апелянта про неправомірність
оскаржуваного ним судового рішення в частині визначення порядку користування
земельною ділянкою,  через те,  що експертизою не була врахована наявність на
цій ділянці підсобних приміщень,  а суд
першої інстанції залишив вказаний факт без уваги,  оскільки апелянт не надав доказів про
будівництво на земельній ділянці будівель у встановленому законодавством
порядку і право власності на нього ні за ким з подружжя не заркпілювалося.

Таким
чином,  колегія суддів,  вважаючи рішення суду першої інстанції
обгрунтованим та правомірним,
таким,  що ухвалено з дотриманням
вимог норм матеріального і процесуального права,  з урахуванням всіх обставин по справі і
наданням належної правової оцінки доказам,
які надавалися сторонами,  не
вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування
оскаржуваного ним судового рішення.

На
підставі наведеного і,  керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308 ч.1,  313-315 Цивільного
процесуального кодексу України,  колегія
суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 07 травня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.