Справа №22-ц-517 2007 р.                                   Головуючий
у 1 -й інстанції - Собина О.І.
Категорія -                                                             Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем    України

19 квітня 2007 року колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Рибалки В.Г.

суддів                    -   Попруги СВ., Криворотенка В.І.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Суми на рішення Зарічного районного суду
м. Суми від 21 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, третя особа -
Відкрите акціонерне товавриство «Сумське машинобудівне науково-виробниче
об'єдання ім.Фрунзе», про стягнення моральної шкоди,

встановила:

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми просить скасувати рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 21 лютого 2007 року, яким позов ОСОБА_1. задоволено частково -
з відповідача на його користь стягнуто 5000 грн. моральної шкоди у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, та відмовити в задоволенні позовних вимог.

При цьому апелянт посилається на неповне з'ясування
обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.
Зокрема, зазначає, що в судовому засіданні не встановлено факту заподіяння
позивачу моральної шкоди, при визначенні її відшкодування судом не враховано
характер та обсяг його моральних і фізичних страждань та вину позивача у
настанні страхового випадку.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з серпня
1980 року працював котельником-зборщиком другого роряду у ВАТ «СМНВО ім..Фрунзе». Внаслідок роботи
в шкідливих умовах він отримав професійне захворювання, у зв'язку з чим за
висновком МСЕК у 2001 році йому встановлено 15% втрати професійної
працездатності, у 2002 році -45%, в 2005 році - 50% втрати працездатності,
третю групу інвалідності.

Відповідно до актів розслідування професійного
захворювання від 27 лютого 2001 року та від 19 лютого 2002 року причинами
професійних захворювань є створення неналежних умов праці адміністрацією
підприємства.

Внаслідок професійних захворювань ОСОБА_1. заподіяно
моральну шкоду, яка полягає в обмеженні життєдіяльності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає, оскільки суд першої інстанції постановив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що внаслідок незабезпечення належних умов
праці ВАТ «Сумське НВО ім.Фрунзе»
позивач    втратив    частково
професійну    працездатність,    що
негативно

2

відобразилось на стані його здоров'я і вимагає від нього
додаткових зусиль для організації свого життя, призвело до фізичних і моральних
страждань, висновок суду першої інстанції про заподіяння ОСОБА_1. моральної
шкоди, обов'язок відшкодування якої відповідно до ст.ст.1, 21, 28 Закону «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування...» покладений саме на
відповідні Фонди соціального страхування, є обґрунтованим.

При визначенні питання про наявність факту спричинення
моральної шкоди суд дав належну правову оцінку всім доказам у справі, в тому
числі і висновку МСЕК про відсутність медичних ознак моральної шкоди.

Що стосується розміру відшкодування, то визначивши його в
сумі 5000 грн., суд виходив з наданих позивачем доказів щодо характеру і обсягу
його моральних страждань, обізнаності позивача про шкідливий вплив умов праці
на його здоров'я, а також - з урахуванням принципів розумності та
справедливості.

Доводи апелянта про те, що у зв'язку з набранням законної
сили Законом «Про державний бюджет України на 2007 рік» в даному випадку немає
правових підстав для відшкодування моральної шкоди, є безпідставними, оскільки
спірні правовідносини виникли у 2001-2002 роках.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не
спростовують, не містять посилань на такі порушення норм матеріального і
процесуального права, які б могли стати підставою для зміни чи скасування
рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись
ст. ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого
2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення до
Верховного Суду України.