Справа №22-2187/07 рік                                                    Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня
2007 року                                                                                    м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:      Денисенко
Т.С. ,

Суддів:             Коваленко А.І.,

Давискиби Н.Ф.

При
секретарі:     Винник І.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від
"02" квітня

2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського

господарства "Граніт" Приазовського району Запорізької області
про (стягнення орендної

плати, -

ВСТАНОВИЛА

У грудні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства
"Граніт Приазовського району Запорізької області про стягнення орендної
плати.

У позові
зазначала,  що згідно сертифікату на
право земельної частки (пай) №РН №195484,
виданого КСП "Заря" Мелітопольського району Запорізької
області 23.12.2002 року №52,  їй була
надана земельна ділянка площею 8, 07 га. На дану земельну ділянку
позивачка,  24.12.2005 року отримала
державний акт на право власності серії ЗП №040208.

25.09.2004
року між ФГ "Граніт" та ОСОБА_1 було укладено договір оренди
земельної частки (паю). Згідно умов цього договору,  орендна плата за один рік складає 2000 кг

зерна,    20 кг соняшникового масла і вноситься орендарем с 1 серпня кожного року,  але не пізніше 30 грудня.

Посилаючись
на ті обставини,  що за 2005 рік
відповідач не сплатив орендну плату в розмірі 20 кг соняшникового масла,  а і за 2006 рік вона зовсім нічого не
отримала,  ОСОБА_1 просила суд стягнути з
відповідача на її користь орендну плату в розмірі 1940 грн.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 квітня 2007
року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі на це рішення суду ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин  справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення судом норм матеріального і
процесуального права,  просить рішення
суду скасувати,  ухвалити  нове рішення про задоволення позову.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  доводи скарги,  колегія суддів приходить  до,
висновку,    що   апеляційна
скарга   ОСОБА_1
підлягає  частковому

задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до п.3 ч.1  ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того,  що позивачем не надано правовставновлюючих
документів на земельну часку ( пай).

Однак,  такий висновок супуречить матеріалам та
обставинам справи.

Судом
встановлено,  що 25.09.2004 року між
Фермерським господарством " Граніт" та ОСОБА_1 укладено договір
оренди земельної частки ( паю),  згідно з
яким останній надав їм в оренду,
терміном на 5 років на умовах оренди земельну частку (пай),  загальною площею 8, 07 га пашні.

Згідно пункту
3.1 умов договору оренди,  орендар
зобов'язаний проводити розрахунок за оренду земельної частки ( паю) з
орендодавцем щорічно - надавати 2000 кг зерна та 20 кг масла,  підписавши договір ,  сторони погодились з такими умовами договору.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції,
голова фермерського господарства підтвердив,  що дійсно вони укладали вищевказаний договір
орнеди земельної частки ( паю) з виплатою орендної плати у вигляді: 2000 кг
зерна та 20кг соняшникової олії.

14
лютого 2005 року даний договір був зареєстрований у Новенській сільській раді
за № 1576(а.с. 6)

14
грудня 2005 року позивачка тримала Державний акт на право приватної власності
на земельну ділянку ( а.с. 8).,
внаслідок чого змінився предмет зобов'язання за договором оренди,  а відтак - і суттєві умови виконання
зобов'язань,  у зв'язку з чим сторони
повинні були привести договірні відносини у належний стан відповідно до вимог
Закону від 06.10.1998 року № 161-X1V "
Про оренду землі „( з наступними змінами та доповненнями).

Після
одержання Державного акта на право приватної власності на землю й виділення
земельної ділянки в натурі згідно п. 2.3 Типового договору оренди земельної
частки ( паю) ,  затвердженого наказом
Державного Комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року № 5
,  зобов'язання сторін за укладеним
договором припиняється відповідно до чинного законодавства.

Питання про
переукладення договору оренди земельної частки ( паю) сторони не ставили.

Після
отримання Державного акта на право приватної власності на землю,  позивач земельну ділянку,  виділену на місцевості згідно до схеми до
Державного акту ,  відповідачу не
передавав,  та останній її не обробляв.
Даний факт сторони не заперечують,  та не
оспорюють.

До того ж,  в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції,  позивачка
пояснила,  що з

01.01.2007 року вона уклала договір оренди земельної ділянки,  згідно Державного акту на

право приватної власності на землю з іншим орендарем.

Отже,  сама позивачка своїми діями по укладенню
нового договору оренди земельної ділянки,
визнала,  що договір від
25.09.2004 р. оренди земельної частки ( паю) припинив свою дію.

З огляду
на викладене,  колегія суддів
вважає,  що підлягає стягненню тільки
заборгованість по орендній платі за 2005 рік - 20 кг соняшникової олії ,  що становить -70 грн. ,  оскільки 2000 кг пшениці,  як пояснила позивачка було видано
відповідачем,  і претензії в цій частині
у позивачки відсутні.

Згідно
довідки,  виданої ТОВ
"Мелітопольський ринок" № 12 від 20.12.2006 року вартість 1 л соняшникової
олії складає - З грн. 50 коп. ( а.с. 7)

Зважаючи
на те,  що сторони ,  підписавши договір оренди земельної частки
(паю ) від 25.09.2004 року,  досягай
домовленості по всім суттєвим умовам договору,
договір не було розірвано або визнано недійсним у встановленому законом
порядку,  а тому ,  колегія суддів приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог ,  а
саме тільки в частині стягнення заборгованості по орендній платі за 2005 рік у
розмірі 20кг соняшникової олії,  що
складає 70 грн.

Доводи апелянта
про те,  що договір оренди земельної
частки ( паю) є нікчемним не грунтуються на законі,  оскільки договір оренди земельної частки (
паю) було укладено та зареєстровано у відповідності з вимогами законодавства
щодо реєстрації такого виду договорів.

За таких
обставин,  колегія суддів,  роглянувши справу в межах доводів апеляційної
скарги,  відповідно до  ст.
303 ЦПК вважає,  що рішення суду
постановлено з порушенням норм матеріального права,  а тому підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення
заборгованості по орендній платі за 2005 рік у сумі 70 грн.- вартість 20 кг
соняшникової олії,  а також підлягають
стягненню з відповідача на користь позивачки,
понесені останньою судові витрати відповідно до  ст.  88
ЦПК України у розмірі 81 грн грн. (51 грн. - судовий збір та 30 грн. - витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) ,  в іншій частині позовних вимог необхідно
відмовити.

Керуючись  ст.
ст. 307,  п.3 ч.1  ст.
309,   ст.  ст. 316,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 квітня 2007
року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

"
Стягнути з Фермерського господарства "Граніт" на користь ОСОБА_1
заборгованість по орендній платі за 2005 рік у розмірі 70 грн. - вартість 20кг
соняшникової олії та судові витрати: 51 грн. - судовий збір та 30 грн. -
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  а всього 151 грн."

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення
набирає законної сили негайно,  проте
може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.