Апеляційний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня
2007 року                                                                             м.
Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Луспеника Д.Д.,
Ларенка В.І., Яцини В.Б.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 2 вересня 2004 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на
утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

22
грудня 1997 року ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на
утримання дитини. В заяві позивачка ОСОБА_1. зазначала, що з 1980 року вона
знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2. 15 грудня
1989 року у них народилася дочка ОСОБА_3, на утримання якої відповідач ОСОБА_2.
неодноразово надавав матеріальну допомогу.

Справа розглядалася
судами неодноразово.

Останнім
рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квіт­ня 2004 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 2 вересня
2004 року, в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

Справа № 138-кс-07

Головуючий у
першій інстанції: Дімітріу B.B..

Доповідач:
Ларенок В.І.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати ухвалені у справі судові рішення і постановити нове
рішення про задоволення позову, посилаю­чись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та пору­шення норм процесуального права.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.3 ст.53 КпШС України 1969 року, який був чинним на час спірних
правовідносин, при встановленні батьківства суд бере до уваги спі­льне
проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповіда­чем до
народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази,
які з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківст­ва.

Відмовляючи
у задоволенні позову ОСОБА_1. про встановлення ба­тьківства та стягнення
аліментів на утримання дитини, районний суд, з виснов­ками якого правомірно
погодився і апеляційний суд, виходив з того, що закон­них підстав для
встановлення батьківства відповідача ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, 1989 року
народження, не має. Відповідач ОСОБА_2. не проживав сумісно з позивачкою
ОСОБА_1. і не вів з нею сумісного госпо­дарства до народження її дитини, вони
не виховували та не утримували її суміс­но, а також те, що відповідач ОСОБА_2.
не визнавав своє батьківства відно­сно дочки позивачки - ОСОБА_1.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскаржен­ня є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи
скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для ви­сновку, що
судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені ст.ст.338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Згідно із
ч.1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування су­дом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над ін­шими,
а тому доводи касаційної скарги в цій частині також не можуть бути ви­знані як
підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів з касаційного розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харків­ської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 2 вересня 2004 року за­лишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.