Апеляційний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня
2007 року                                                                             м.
Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого
Колтунової А.І.,

суддів:       Луспеника Д.Д., Ларенка В.І., Коваленко
І.П., Яцини В.Б.,

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про відшкодування ма­теріальної
і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення Кілійського районного суду Одеської області від 2 черв­ня 2004 року та
рішення апеляційного суду Одеської області від 9 вересня 2004 року і за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 9
вересня 2004 року,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні
2003 року позивачі звернулися в суд із вказаним вище позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_7. В обґрунтування позов­них вимог посилались на те, що вони є
власниками квартири АДРЕСА_1 в м. Кілії Одеської області.

24
жовтня 2002 року у їх відсутності квартира була залита водою з квар­тири
НОМЕР_1, яка належить відповідачам. Спочатку відповідачі погоджувалися
відшкодувати заподіяну шкоду, але надалі відмовилися від цього обов'язку, що
викликало звернення до суду. Просили стягнути з відповідачів заподіяну їм ма­теріальну
шкоду в розмірі 893 грн. 74 коп., а також відшкодувати моральну шкоду в сумі 1
000 грн.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Справа № 108-
кс-07

Головуючий у
першій інстанції: Тюмін О.Г.

Доповідач.
Ларенок В.І.

В
процесу розгляду справи позивачі відмовилися від позовних вимог до ОСОБА_6. і
ОСОБА_7., судом з власної ініціативи вони були притягнути до участі в справі як
треті особи.

Останнім
рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 2 че­рвня 2004 року в
задоволенні позову до відповідача ОСОБА_5 відмов­лено.

Рішенням
апеляційного суду Одеської області від 9 вересня 2004 року вка­зане рішення
районного суду скасовано і ухвалено нове.

Стягнуто
з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 со­лідарно на користь ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 ( як повнолітніх власників квартири ) в розрахунок відшкодування
матеріальної шкоди - 781 грн. 74 коп. і в розрахунок відшкодування моральної
шкоди - 1 000 грн. В задоволенні позову до ОСОБА_5 відмовле­но.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 просять скасувати ухвалені у справі судові рішення і
постановити нове рі­шення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуаль­ного
права.

В
касаційній скарзі ОСОБА_6. просить скасувати рішення апеляцій­ного суду і
залишити в силі судове рішення суду першої інстанції, яке є законним і
обґрунтованим, посилаючись на те, що воно скасовано апеляційним судом по­милково.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені
у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що каса­ційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позо­ву, виходив
з того, що вини ОСОБА_5 у залитті квартири позивачів не­має. Оскільки винні в
залитті квартири ОСОБА_6. і ОСОБА_7., суд притяг­нув їх до участі у справі в
якості третіх осіб, проте позивачі до них вимог не заяв­ляли ( відмовились від
таких вимог в ході розгляду справи ). На зазначені пору­шення судом першої
інстанції норм процесуального та матеріального права не звернув уваги й
апеляційний суд.

Скасовуючи
рішення районного суду та задовольняючи частково позовні вимоги позивачів про
стягнення матеріальної і моральної шкоди з ОСОБА_6. і ОСОБА_7. та відмовивши в
позові про стягнення шкоди з ОСОБА_5, апеляційний суд виходив з того, що саме
ОСОБА_6. і ОСОБА_7. є винними у завданій шкоди позивачам.

Разом із цим
апеляційний суд ухвалюючи рішення, порушив вимоги ст. 108 ЦПК України 1963 року
і поклав обов'язок по відшкодуванню шкоди на осіб, які

не є
відповідачами у справі, а були залучені до участі у справі як треті особи, які
не заявляють самостійних вимог.

Згідно
до ст. 108 ЦПК України 1963 року третя особа, яка не заявляє по­зовну вимогу
обмежена в процесуальних правах . Рішення суду ( за винятком, передбаченим ст.
109 ЦПК України 1963 року ) не може бути ухвалене на ко­ристь такої особи чи
проти неї. Суд не повинен також своїм рішенням створю­вати підстави для
відповідальності третьої особи перед позивачем або відпові­дачем.

За таких
обставин рішення апеляційного суду що покладення обов'язку по відшкодуванню
шкоди на ОСОБА_6. і ОСОБА_7. не можна визнати законним.

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ вважає, що скасуванню під­лягає й рішення
суду першої інстанції, оскільки судом допущені порушення норм процесуального і
матеріального права, які призвели до неправильного ви­рішення справи.

Так, на
порушення вимог ст. 179 ЦГЖ України 1963 року (ст.174 ЦГЖ України 2004 року )
відмова позивачів від позову оформляється постановлен­иям
мотивованої ухвали з попередженням про наслідки таких дій позивачів із
закриттям в цій частіші провадження у справі.

При
відмові позивачів від позову до ОСОБА_6. і ОСОБА_7. ра­йонний суд вказаних
вимог закону не виконав.

При
вирішенні справи суд не звернув уваги на положення ст.ст. 64, 177 ЖК України
щодо обов'язку по бережному ставленню до санітарно-технічного обладнання і не
дав оцінки такому обов'язку зі сторони власника квартири ОСОБА_5,

Оскільки
допущені судами порушення вимог процесуального та мате­ріального права призвели
до неправильного вирішення справи, постановлені судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на новий роз­гляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляді справи суду слід визначитись зі складом осіб, які беруть участь
у справі, та врахувати, що рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши
всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши об­ставиш!, вирішив
спір у відповідності до норм матеріального права, а обґрунто» ваним визнається
рішення, в якому повно відображені обставини і правові нас­лідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні

Керуючись ст.ст.
336, ч.2 ст. 338, 345 ЦПК України, колегія Суддів з касаційного розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області,

УХВАЛИЛА:

Касаційні
скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішенням
Кілійського районного суду Одеської області від 2 чер­вня 2004 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від 9 вересня 2004 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду першої ін­станції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.