Справа №
22ц - 4031   2007 рік                      Головуючий в 1 інстанції -
Категорія   33                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем     України

15
травня 2007 року                    Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді   Зубової Л.М.

суддів                                                                 Пономарьової
О.М. ,  Могутової Н.Г.,

при
секретарі                                                     Андрусішиній
М. Г.,

за участю
позивача ОСОБА_1,  відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку

цивільну справу
за позовом       ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення порушеного права та відшкодування моральної шкоди,  -

встановив:

В лютому
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про встановлення
порушеного права та відшкодування моральної шкоди,  зазначивши,
що відповідач мешкає в будинкуАДРЕСА_1,
поряд с його
будинком 24. На своєму подвір'ї відповідач розташував пасіку,  порушивши низку законів України. Актом
обстеження домоволодіння ОСОБА_2. від 24 січня 2007 року зафіксовано факт
розміщення пасіки в кількості 16 вуликів на відстані від ділянки позивача у 12
метрів. Вважає,  що на пасіку ОСОБА_2.
розповсюджуються норми ДБН 2, 4-95 додаток №1.Своїми діями ОСОБА_2. завдає
позивачу та членам його родини матеріальну та моральну шкоду: бджоли постійно
залітають у будинок,  забруднюють
білизну,  вікна,  двері,  ворота,
машину. Неодноразово жалили позивача та членів його родини. Коли на
пасіці виконуються роботи,  усе подвір'я
позивача заповнюють бджоли. Родина Батрак живе в стані постійного страху за
своє життя,  оскільки у випадку
неодноразових укусів бджіл можливе настання смерті. Оскільки відповідач порушує
вище зазначені нормативні акти,  з
урахуванням неможливості спокійно жити та приймати гостей на своєму
подвір'ї,  ОСОБА_1 просив суд визнати
відповідача винним в порушення його законних прав,  законів та законодавчих актів,  заборонити розміщення пасіки ближче
передбаченої санітарної зони,  яка
складає 300 м від його житла,
відшкодувати на його користь з відповідача 1700гр. та судові витрати.

Рішенням
Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19 березня 2007
року позов ОСОБА_1 задоволено частково,
ОСОБА_2. зобов'язано розміщати бджолину пасіку або окремо стоячі вулики
з бджолами не ближче 300м. ,
передбачених санітарно-захисною зоною від жилого будинку АДРЕСА_2,  або огородити її сплошною огорожею по межі
з земельною ділянкою позивача висотою не менше 2, 5 м.  . Стягнути з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_3. в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та судові витрати

в
розмірі 17 грн.. На користь
держави з ОСОБА_2. стягнуто
судовий збір в сумі 8, 50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 7, 50 грн..

ОСОБА_2. звернувся до
Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на вказане рішення
суду,  яке просив скасувати та ухвалити
нове рішення,  яким ОСОБА_1 в задоволенні
позову відмовити,  оскільки судом першої
інстанції прийнято рішення всупереч діючому законодавству,  порушені норми матеріального права. Висновки
суду не відповідають обставинам справи. ОСОБА_2. зазначив,  що пасіки є в багатьох садибах селища,  в тому числі і на їхній з позивачем
вулиці,  а тому йому не зрозуміло,  як суд дійшов висновку,  що моральну шкоду позивачеві завдано саме
його бджолами.

В
судовому засіданні ОСОБА_2. підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити,  скасувати рішення суду і ухвалити нове,  яким ОСОБА_1.у позові відмовити.

Позивач
ОСОБА_1 просив рішення суду залишити без змін,
оскільки вважає його правильним.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  показання свідків,  дослідивши матеріали справи,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_2. підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
відповідач мешкає в будинкуАДРЕСА_1,  який розташований на суміжній земельній
ділянці з емельною ділянкою позивача. На своєму подвір'ї відповідач розташував
пасіку. Актом обстеження домоволодіння ОСОБА_2. від 24 січня 2007 року
зафіксовано факт розміщення пасіки в кількості 16 вуликів на. відстані від
ділянки позивача у 12 метрів.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 частково,  суд першої
інстанції правильно послався на те,  що
згідно зі  ст.  7 Закону України „ Про особисте селянське
господарство" члени особистого селянського господарства зобов'язані не
порушувати права власників суміжних земельних ділянок; дотримуватися правил
добросусідства та обмежень,  пов'язаних
із встановленням охоронних зон.

Згідно
зі  ст.
15 Закону України „Про бджільництво" фізичні та юридичні особи
розміщують пасіки на земельних ділянках,
які належать їм на правах власності або користування,  відповідно до ветеринарно-санітарних
правил,  згідно з якими при розміщенні
пасіки на присадибній ділянці /подвір'ї/ огорожа повинна бути не менш 2, 5 м
заввишки для підвищення рівня льоту бджіл. Встановлення такої огорожі було
запропоновано відповідачу при проведенні обстеження домоволодіння ОСОБА_2. 24
січня 2007 року,  яким зафіксовано факт
розміщення пасіки в кількості 16 вуликів на подвір'ї відповідача.

Таким
чином,  суд правильно зазначив в рішенні
про зобов'язання ОСОБА_2.
огородити свою земельну ділянку сплошною
огорожею по межі з земельною ділянкою позивача висотою не менше 2, 5 м. .

Доводи
позивача про те,  що на пасіку ОСОБА_2. розповсюджуються
норми ДБН 2, 4-95 додаток №1 і пасіка повинна розміщатися не ближче 300 м від
жилих зон,  не можна визнати
обгрунтованими,  оскільки такі вимоги на
індивідуальну пасіку відповідача не розповсюджуються. За таких підстав суд
неправильно зобов'язав відповідача розміщати бджолину пасіку або окремо стоячі
вулики з бджолами не ближче 300м. ,
передбачених санітарно-захисною зоною від жилого будинку АДРЕСА_2,  і в цій частині рішення належить змінити і це
зобов'язання відповідача виключити з резолютивної частини рішення.

Стягуючи
з відповідача на користь позивача моральну шкоду 1000 грн.,  суд не навів
переконливих   мотивів   такому
рішенні,    не   врахував
матеріальне   становище

відповідача,  який є пенсіонером,  отримує незначну пенсію,  живе з дружиною,  яка також отримує невелику пенсію,  а тому апеляційний суд знаходить можливим
зменшити розмір моральної шкоди до 500 грн.. В решті рішення суду залишити без
змін.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.   303,  307,
309,  316 ЦПК України,

апеляційний
суд,  -

вирішив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2. частково
задовольнити.

Рішення
Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19 березня 2007
року змінити.

Виключити
з резолютивної частини рішення тезу про зобов'язанню! ОСОБА_2. розміщати
бджолину пасіку або окремо стоячі вулики з бджолами не ближче 300м. ,  передбачених санітарно-захисною зоною від
жилого будинку АДРЕСА_2.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн..

В решті
зазначене рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може
бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.