УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 р.                                                                                   м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                Горблянського
Я.Д.

суддів                                           Беркій
О.Ю.,  Фединяка В.Д.

секретаря                                     Самуляк О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду від 16 серпня 2007 р., -

встановила:

ОСОБА_1.  звернулась в суд з позовною заявою до
ОСОБА_2,  в якій просить зобов"язати
відповідачку не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою шириною їм.  та довжиною 33м. ,  яка розташована в с.  Белелуя та зобов'язати її за власні кошти
демонтувати частину огорожі,  яка
перекриває в"їзд на город,
зобов"язати засипати рів та знести комору,  побудовану на частині належної їй земельної
ділянки. Свої вимоги позивачка мотивує тим,
що 13.07.2006р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки
вона придбала у ОСОБА_3. 0, 3662 га. земельної ділянки. Однак відповідачка
восени 2006 р. захопила частину її земельної ділянки,  поставила огорожу,  викопала рів для будівництва на її земельній
ділянці та побудувала комору,  чим
порушила її право власності.

Рішенням
Снятинського районного суду від 16.08.2007 р. в позові ОСОБА_1.
відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1.
подала апеляційну скаргу,  в якій
посилається на те,  що суд не дослідив
всі обставини справи. Мотивуючи своє рішення суд зіслався на те,  що в книзі реєстрації Державних актів про
право приватної власності на землю під № 6 зареєстровано Державний акт на
ОСОБА_4,  а не ОСОБА_3,  хоча договір купівлі-продажу земельної
ділянки посвідчений приватним нотаріусом.
Суд поставив під сумнів законність Державного акту про право приватної
власності на землю № 6 від 28.11.1996 р. лише на тій підставі,  що в державному акті не відповідає номер
реєстрації із номером реєстрації у книзі реєстрації,  хоча Снятинським районним відділом Державного
земельного кадастру дано відповідь,  що
за ОСОБА_3. зареєстровано Державний акт на право приватної власності за №
5,  тобто є наявна помилка у номері
реєстрації. Однак суд даний факт не дослідив. Вона подала суду всі докази,  що є власником цієї земельної ділянки і що її
частину захоплено відповідачкою. Тому просить дане рішення скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Представник
апелянтки ОСОБА_1. - ОСОБА_5. підтримав апеляційну скаргу та пояснив,  що його довірителька є власником спірної
земельної ділянки,  однак суд не
перевірив всі обставини справи і спір розглянув поверхнево. Тому просить дане
рішення

Справа
№22-ц-1194/2007р.                                    Головуючий
у І інстанції Рожик Є.В.

Категорія
33                                                             Доповідач
Горблянський Я.Д.

скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши
мтеріали справи,  оцінивши зібрані докази
колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги
частково.

Відповідно
до ч.1  ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),  яке
вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,  незалежно від волі інших осіб.

Власникові
належать право володіння,  користування
та розпорядження своїм майном ( ст. 317 ч.1 ЦК Украни). Як вбачається з матеріалів
справи,  а саме згідно договору купівлі -
продажу земельної ділянки від 13.07.2006 р. ОСОБА_1.  купила у ОСОБА_3 земельну ділянку розміром
(площею) 0, 3662 га.,  що розташована в с.
Белелуя (а.с.  5),  якому ця земля належить згідно державного
акта на право приватої власності на землю,
виданого 28.11.1996 року.

Згідно
акта перевірки межових знаків від 08.06.2007 р. у позивачки самовільно захоплено земельну ділянку розміром
їм. - ширини і 33м. - довжини (а.с.  7).

Як
вбачається із Державного акта на право приватної власності на землю межівником
спірної земельної ділянки була ОСОБА_6,
яка заповіла цю земельну ділянку ОСОБА_7.

Однак
судом не встановлено правову підставу користування земельною ділянкою ОСОБА_6-
відповідачкою ОСОБА_2,  не дано правову
оцінку зібраним та представленим доказам,
а саме договору купівлі- продажу,
книги реєстрації Державних актів на право приватної власності на
землю,  тобто взагалі не досліджувалися
докази і не подано їм правової оцінки,
не залучено до участі в справі ОСОБА_7.

Тому дане
рішення слід скасувати,  а справу
направити на новий розгляд.

На
підставі наведеного та керуючись  ст.
ст.  307,  311,
313,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Снятинського районного суду від 16.08.207 року скасувати,  а справу направити на новий розгляд до
Снятинського районного суду в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.