Справа
№ 33ц-366                                                             Головуючий
в 1 інстанції Процько Я.В.
Категорія - 2                                                                       Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем   України

16 липня 2007 року                                                               місто
Луцьк

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волин ської області в складі суддів:

Лончука В.Г.,
Расевича С.І.,
Завидовської-Марчук О.Г.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
„Тернопільхлібпром" про поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скар гою товариства з
обмеженою відповідальністю „Тернопільхлібпром" на рішення Тернопіль ського
міськрайонного суду від 18 лютого 2005 року та ухвалу апеляційного суду Тернопіль
ської області від 5 травня 2005 року,  -

встановила:

У січні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
товариства з обме женою відповідальністю „Тернопільхлібпром" (далі ТзОВ
„Тернопільхлібпром") про понов лення на роботі і стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала,  що з 20 травня 2002 року вона працю вала у
відповідача продавцем магазину „Здешевлений хліб". Наказом № 85-к від 4
листопада 2004 року її було звільнено з роботи на підставі п. 4  ст. 40 КЗпП України за прогул в зв'язку з
відсутністю на робочому місці з 22 жовтня 2004 року по 27 жовтня 2004 року без
поважних причин. Вважаючи звільнення незаконним,  просила поновити її на роботі та стягнути з
відпо відача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 4 листопада 2004
року до дня понов лення на роботі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18
лютого 2005 року позов задоволено,
поновлено ОСОБА_1 на посаді продавця 3 категорії кіоску „Здешевлений
хліб" ТзОВ „Тернопільхлібпром" з 4 листопада 2004 року. Крім
того,  постановлено стягнути із ТзОВ
„Тернопільхлібпром" в користь ОСОБА_1 922,3 грн. за час вимушеного
прогулу,  з ОСОБА_2  в користь ТзОВ „Тернопільхлібпром" 922,3
грн. Рішення в частині понов лення на роботі та стягнення середньомісячного
заробітку з ТзОВ „Тернопільхлібпром" в розмірі 269,1 грн. допущено до
негайного виконання.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 5
травня 2005 року рішен ня суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТзОВ „Тернопільхлібпром" ставить
питання про скасування судових рішень і направлення справи на новий
розгляд,  посилаючись на порушення судами
норм матеріального і процесуального права.

2

Колегія судців дійшла висновку,  що підстави для скасування судових рішень
відсутні,  виходячи з наступного.

Законодавством не визначено переліку обставин,  за наявності яких прогул вважа ється вчиненим
з поважних причин. Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на
роботі працівника,  звільненого за п.
4  ст. 40 КЗпП України,  суд повинен виходити з конк ретних обставин і
враховувати будь-які докази із передбачених
ст. 27 ЦПК України. При цьому відсутність працівника за станом здоров'я
може підтверджуватися не тільки лікарня ним листком чи довідкою медичної установи,  а й показаннями свідків та іншими доказами.

Судом першої інстанції встановлено і це відповідає
обставинам справи,  що ОСОБА_1 з 22
жовтня 2004 року по 27 жовтня 2004 року була відсутня на роботі,  оскільки пе ребувала на амбулаторному
лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби І-ІІ ступеня,  гіперто нічного кризу. Наказом № 85-к від 4
листопада 2004 року її було звільнено з роботи згідно п. 4  ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних
причин з 22 жовтня 2004 року по 27 жовтня 2004 року.

Задовольняючи позов,
місцевий суд правильно виходив з того,
що ОСОБА_1 була відсутня на роботі з 22 по 27 жовтня 2004 року з
поважних причин,  а тому наказ про її
звільнення є незаконним і вона підлягає поновленню на роботі з виплатою їй
середньомісяч ного заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 922,3 грн.

Крім того,
оскільки звільнення позивача було проведено з явним порушенням за
конодавства з вини директора ТзОВ „Тернопільхлібпром" ОСОБА_2,  суд першої ін станції правомірно у
відповідності до  ст. 109 ЦПК України і
п. 8 ст. 134, ст. 237 КЗпП Украї ни поклав на нього обов'язок відшкодувати
товариству в повному розмірі шкоду,
заподіяну в зв'язку з оплатою за час вимушеного прогулу.

Апеляційний суд обгрунтовано погодився з висновками суду
першої інстанції і залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є не правильне застосування норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

ст. 335 ЦПК
України визначено,  що суд касаційної
інстанції не може встановлю вати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи від
кинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це стверджується матеріалами справи,  що оскаржувані судові рі шення ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права. Відсутні пе редбачені
ч. 1  ст. 338 ЦПК України підстави для їх
обов'язкового скасування.

Керуючись  ст. ст.
336, 338 ЦПК України,  колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
„Тернопільхлібпром" відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 лютого
2005 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 5 травня 2005
в даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.