Справа № 22ц-8132007 p.
Головуючий у 1-й інстанції: Коверзнев В.О.
Доповідач: Бойко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 травня 2007 року                                                                                    місто
Чернігів

Апеляційний    суд
Чернігівської    області у складі:

головуючого
- судді Бойко О.В., суддів -
Горобець Т.В., Шевченка В.М.

при
секретарі - Рачовій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігові
цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк" на ухвалу судді Деснянського районного суду
м. Чернігова від 26 березня 2007 року про відмову ЗАТ КБ „ПриватБанк"
у прийнятті заяви про видачу судового наказу, -

встановив:

Закрите акціонерне товариство комерційний банк
„ПриватБанк" звернулось до суду з апеляційною скаргою на ухвалу судді Деснянського
районного суду від 26 березня 2007 року про відмову у прийнятті заяви ЗАТ КБ „ПриватБанк"
про видачу судового наказу та просило скасувати дану ухвалу, а справу передати
на новий розгляд до суду І інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом
порушено норми процесуального та матеріального права. Так п.1 ст. 96 ЦПК
України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу,
яка грунтується на правочині, вчиненому в письмовій формі. Між ЗАТ КБ „ПриватБанк"
та ОСОБА_1 15.11.2005 року було укладено договір про надання кредиту. Боржник у
порушення вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України умови договору не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.
1050 ЦК України
наслідками порушення боржником зобов"язань щодо повернення чергової
частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми
кредиту, а тому відсутній спір про право.

2

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, та матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 23.03.2007 року ЗАТ КБ „ПриватБанк"
звернувся до суду із заявою про видачу наказу та стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за договором НОМЕР_1 від 15.11.2005 року в розмірі 3533 грн. 23
коп., яка складається із заборгованості за кредитом (1990 грн.30 коп.) та
заборгованості по відсотках за користування ним (1542 грн. 93 коп.).

Так, відповідно до ч.1 п.1 ст. 96 ЦПК України судовий
наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка грунтується на правочині,
вчиненому у письмовій формі. Але згідно п.2 ч. 1 ст. 100 ЦПК України суд
відмовляє у прийнятті заяви про видачу наказу, якщо із заяви вбачається спір
про право.

Суд правомірно відмовив у прийнятті заяви про видачу судового
наказу, оскільки заявник просив стягнути як заборгованість за кредитом, так і
заборгованість по відсотках за користування кредитом, що передбачає вже спір
про право.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312-315, 317, 319
Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк"  -
відхилити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від
26 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно після проголошення
та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту набрання нею законної сили.