Справа № 22-ц- 1350 / 2007 року                                               Головуючий
1 інстанції - Гримайло A.M.
Категорія - про право                                                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року.                                                       Колегія
судців судової палати у цивільних

справах
апеляційного  суду Харківської
області  в  складі:
головуючого-судді  Кіся  П.В., суддів - Кругової С.С. і Пилипчук Н.П.,
при секретарі - Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в
місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє від
іменіОСОБА_2, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2007 p.,

по справі за позовомОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 до Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», третя
особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Дзержинської районної
ради м. Харкова про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Ленінського районного суду від 10.01.2007 р. та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Вказаним рішенням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
про визнання за ним права на користування квартирою АДРЕСА_1 - відмовлено,
(а.с.61).

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, представник
позивача посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.
Вказує, що судом не з'ясовано, чи має ОСОБА_3 інше житло, чи перебуває на
квартирному обліку в числі осіб, що користуються соціальним житлом, чи потребує
вона покращення житлових умов.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що
батьки малолітньої ОСОБА_3. не проживають за адресою АДРЕСА_1 оскільки він не
відповідає фактичним обставинам справи у зв'язку з тим, що рішення суду про
виселення не виконано, виконавче провадження призупинено. Вважає
необгрунтованими посилання суду на вимоги ч. 4 ст. 29 ЦК України, як
таке, що суперечить цоложенням ст. 24 Конституції України.

Представники ДП «ХЗЕА» апеляцію просили відхилити,
посилаючись на відсутність підстав для скасування чи зміни рішення суду, на те,
що позивач і члени його сім'ї, розуміючи безпідставність вимог, завідомо
організували низку судових справ, перешкоджаючи таким чином виконанню умов
договору про дольову участь у будівництві житлового будинку, укладеного між
ними і ДП «ХЗЕА». Звертають увагу на безпричинну неявку позивача та його
представника у судове засідання як спосіб якомога довше тримати відповідача у
стані невизначеності.

Позивач та його представник у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про причину неявки не повідомили, хоча були
повідомлені про час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст.76,
191 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції,
вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того,
що підстави для задоволення позову ОСОБА_2 відсутні у зв'язку з тим, що місцем
проживання малолітньої дитини є місце проживання її батьків, тобто кв. АДРЕСА_2

З таким висновком суду судова колегія погоджується з
наступних підстав.

Із свідоцтва про народження убачається, що батьками
ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

2

Апеляційним судом Харківської області від 02.06.2006 року
ухвалено рішення про виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 в
квартиру АДРЕСА_2. Це рішення набрало законної сили, в порядку, передбаченому
законом, не скасовано і, відповідно до вимог ст.14 ЦПК України, є обов'язковим
для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і
підлягає виконанню на всій території України.

З огляду на викладене та на підставі вимог ч. 4 ст. 29 ЦК
України, судом вірно встановлено, що місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 є
визначене рішенням суду місце проживання її батьків -ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - за
адресою АДРЕСА_2

Суд першої інстанції дав належну оцінку фактичним даним
та відповідним їм правовідносинам, оціненим у їх сукупності.

Та обставина, що рішення апеляційного суду Харківської
області від 02.6.2006 р. до теперішнього часу не виконане, не вливає на
вирішення справи.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи висновку суду не
спростовують і не є підставою для скасування чи зміни рішення.

Рішення постановлено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

За частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суду
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307,
308, 313, 314, ,317,319 ЦПК України, судова колегія ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, який діє від іменіОСОБА_2, відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2007 р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.