АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29
травня 2007 року                                                                 м.  Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: Рищука П.К.(головуючий),
Самчука П.П.,  Ващенка С. Є.

при секретарі: Полоневич В.

з участю : представників сторін розглянула у відкритому судовому засіданні
цивільну справу № 22ц-992 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Красилівського районного суду від 05 квітня 2007 року за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2,  третя особа на
стороні відповідача,  що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1,
про усунення перешкод в користуванні житлом,  вселення,
визначення порядку користування житлом.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів

установила:

Рішенням
Красилівського районного суду від 05 квітня 2007 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Постановлено вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_2  не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні
квартирою АДРЕСА_1. Встановлено наступний порядок користування квартирою
АДРЕСА_1:

-ОСОБА_3
користується жилою кімнатою площею 14, 1 кв.м ; -ОСОБА_2  та ОСОБА_1 користуються жилою кімнатою площею   12, 0 кв.м; -інші приміщення залишені в
загальному користуванні.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням суду не погоджується ,  просить його скасувати та постановити
нове,  яким у задоволені позову
відмовити. На думку ОСОБА_1 рішення суду винесено з порушенням норм
процесуального закону,  невірним
застосуванням норм матеріального права та всупереч вимог  ст. 50 Житлового кодексу України.

В
апеляційні скарзі ОСОБА_2  вважає рішення
суду незаконним,  постановленим з
порушенням норм процесуального та матеріального права,  просить його скасувати та постановити
нове,  яким відмовити в задоволені
позову. На думку ОСОБА_2  при винесені
рішення судом невірно застосовано  ст.
156 Житлового Кодексу України та    ст.
405   Цивільного   Кодексу
України,    оскільки   даними
правовими   нормами   не

регулюються   питання
права   на   проживання,    вселення
чи   визначення   порядку користування житлом.

В
засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2  апеляційні скарги підтримали з викладених у них
мотивів.

Представник
ОСОБА_3 апеляційні скарги не визнала,
просить рішення суду залишити без змін.

Суд вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 14 лютого 1989 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2  був укладений договір
купівлі-продажу,  за яким ОСОБА_2  купила двадцять дев'ять сотих частин жилого
будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1,
в якому проживала зі своєю дочкою - ОСОБА_3 10 вересня 2004 року ОСОБА_3
була зареєстрована за вказаною адресою,
як член сім'ї. 17 серпня 2006 року позивачка зареєструвала шлюб з
ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_5.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наступними обставинами.

Згідно  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Як
вбачається із матеріалів справи,
позивачка ОСОБА_5 /дівоче прізвище ОСОБА_2 з дитинства проживала в
квартирі АДРЕСА_1,  разом зі своєю матір
ю,  відповідачкою по справі,  якій ця квартира належить на підставі договору
купівлі-продажу від 14.02.1989 року.

З
10.09.2004 року ОСОБА_3 зареєстрована як член сім ї ОСОБА_2  Після закінчення школи у вересні 2005 року
вона поступила на навчання у М. Хмельницькому,
де навчалась по червень 2006 року. 17.08.2006 року вона зареєструвала
шлюб із ОСОБА_5 і 09.02.2007 року народила дитину.

Після
закінчення навчання відповідачка відмовляється впускати позивачку в спірне
будинковолодіння.

Відповідно
до вимог  ст. 405 ЦК України член сім
ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена
сім ї без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або
законом.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3 не була
відсутньою в спірній квартирі без поважних причин понад встановлений діючим
законодавством строк.

Розглядаючи
спір по суті суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те,  що позовні вимоги є обгрунтованними,  тому на законних підставах задоволив їх,  з чим колегія суддів рахує необхідним
погодитись.

Інші доводи
апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають.

Рішення
постановлено на повно,  всебічно
досліджених матеріалах справи,
відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

2

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
218,  315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Красилівського районного суду від 05 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий у І інстанції - Вознюк Р.В.                                             Справа
№ 22ц - 992

Доповідач
- Рищук П.К. Категорія : 29