Справа № 22-2960 /07                                           Головуючий
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„22
" серпня    2007 року                                                                             м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого     Маловічко С. В.

Суддів                    Кримської О.М.

Краснокутської
О.М.  При секретарі   Белименко С. В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Орджонікідзевського районного суду м.  Запоріжжя від «05» червня 2007 року по справі
за позовом акціонерного банку „ТАС-Бізнесбанк" до ОСОБА_1про стягнення
збитків ,  -

ВСТАНОВИЛА  :

28 липня
2006 року АБ „ТАС -Бізнесбанк" звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1.  про стягнення збитків.

В позові
зазначали,  що 11.11.2005 року в
Орджонікідзевсьокму відділенні АБ „ТАС-Бізнесбанк" мало місце викрадення
грошових коштів у розмірі 38255 грн. 05 коп.

Цей факт
було зафіксовано у звіті про проведення ревізії цінностей від 11.11.2005 року
та встановлено,  що розмір недостачі
грошових коштів у  касира 2 категорії
Орджонікідзевського відділення ОСОБА_1.
становить 14598 грн.' 70 коп.,  у
касира 1 категорії Орджонікідзевського відділення ОСОБА_2.  23656 грн. 35 коп.

Викрадення
коштів мало місце під час відсутності касира ОСОБА_1.  та ОСОБА_2.
на робочих місцях,  з 12-00 до
12-30 годин.

24.11.2005 року
ОСОБА_1.  було звільнено у зв'язку з
втратою довір'я до неї.

Посилаючись
на ці підстави,  просили стягнути з
ОСОБА_1.  на їх користь 14598 грн. 70
коп.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 05 червня   2007
року позов задоволено.

Стягнуто з
ОСОБА_1.  на користь АБ
„ТАС-Бізнесбанк" 14598 грн. 70 коп. В апеляційній скарзі ОСОБА_1.  ,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права,  просить рішення
суду    першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши   доповідь
судді   апеляційного   суду,
вислухавши   пояснення   сторін,
дослідивши обставини справи,  перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в

межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених в суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню за
таких підстав.

Відповідно до п.3 п.4 ч.1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення

суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність

висновків суду обставинамм справи; порушення або неправильне застосування
норм

матеріального або процесуального права.

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд першої інстанції
виходив з того,  що із -за халатного
відношення відповідачки до своїх посадових обов'язків щодо збереження грошових
цінностей,  сталася крадіжка матеріальних
цінностей у АБ „ТАС -Бізнесбанк" .

Однак ,  з таким висновком суду погодитись неможна
виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається,  що за
наказом № 160-к від 29.03.2004 року ОСОБА_1.
була прийнята на роботу до АБ „Муніципальний" на посаду касира
банка (а.с. 11).

20.09.2005
року відбулася зміна найменування банку АБ „Муніципальний" на АБ „ТАС
-Бізнесбанк" без припинення трудових договорів,  укладених до цієї зміни.

При
цьому у зв'язку з виконанням роботи відповідача,  яка пов'язана з зберіганням обробкою,  перерахуванням,  прийманням,
видачею і перевезенням цінностей банка між сторонами було укладено
договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження
матеріальних цінностей банку,  за яким
ОСОБА_1.  зобов'язалася виконувати
встановлені правила здійснення операцій з цінностями і їх зберігання (а.с. Ю).

Згідно
до  ст.
134 п. 1 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть
матеріальну відповідальність у повному обсязі шкоди,  заподіяної з їх вини підприємству,  установі ,
організації,  у випадках ,  коли між працівником і підприємством,  установою ,
організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий
договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших цінностей,  переданих йому для зберігання або для інших
цілей.

Статтею
130 КЗпП України передбачена сукупність певних факторів,  які дають власникові право притягти
працівника до матеріальної відповідальності ,
це : порушення працівником трудових обов'язків,  наявність прямої дійсної шкоди,  причинний зв'язок між порушенням і шкодою та
вина працівника.

Як видно
зі змісту позовної заяви та встановлено обставинами справи,  11. 11. 2005 року в Орджонікідзевському
відділенні АБ "ТАС - Бізнесбанк" сталося викрадення коштів
невстановленими особами шляхом підбору ключів під час відсутності в приміщенні
банку касирів ,  в тому числі і
відповідачки по справі.

За
вказаним фактом 20.11.2005р СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ в Запорізькій області
порушено кримінальну справу за ознаками злочину,  передбаченого ч.3  ст.
185 КК України ,  по якій
08.02.2007р. досудове слідство зупинено до встановлення осіб,  які скоїли злочин.

12.12.2005р.
постановою СВ Орджонікідзевського РВ ЗМ АБ "ТАС - Бізнесбанк" визнано
цивільним позивачем по даній справі,
згідно їх заяви.

Із
матеріалів кримінальної справи № 14990502 за фактом крадіжки коштів АБ
"ТАС - Бізнесбанк" ,
видно,  що у відношенні
відповідачки постановою слідчого від 14.12.2006 року у порушенні кримінальної
справи за  ст.  197 КК України відмовлено за відсутності
складу злочину,  дана

постанова
позивачем не оскаржена та ніким на день розгляду справи не скасована.

Отже,  в даному випадку відсутній причинний зв'язок
між порушенням покладених на відповідача трудових обов'язків та заподіянням
шкоди,  що виключає можливість
притягнення працівника до матеріальної відповідальності,

Частиною
І  ст.
130 КзпП передбачено ,  що
працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду,  заподіяну підприємству,  установі,
організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Зважаючи на
вищевикладене,  колегія суддів
вважає,  що підстави для притягнення до
матеріальної відповідальності відповідача за заподіяння шкоди на підставі  ст.
ст.  130,  134 КЗпП України    немає,
оскільки    судом встановлено,  що у приміщенні банку сталася

крадіжка за
відсутності відповідачки,  що також
виключає підстави для відшкодування шкоди відповідачкою за  ст.
1166 ЦК України,  оскільки її вина у скоєнні крадіжки не
встановлена на час розгляду даної справи.

Проте,  суд першої інстанції не взяв до уваги
зазначені обставини і вимоги закону і необгрунтовано стягнув з відповідачки у
відшкодування шкоди 14598 грн. 70 коп. на підставі  ст.
1166 ЦК України.

Тому
,  колегія суддів приходить до
висновку,  що рішення суду першої
інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права,  висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи,  а тому
судове рішення підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись  ст.
ст.    307,  309 ,
313,  314,  316,
317   ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 05 червня 2007 року по цій справі скасувати та постановити
нове рішення наступного змісту:

В
задоволенні позовних вимог АБ "ТАС - Бізнесбанк" до ОСОБА_1про
стягнення збитків відмовити."

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.