№ 21 (1)                                                     інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

07
червня 2007 року                                                                          м.
Кривий Ріг

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі:

головуючого -
судді БАРИЛЬСЬКОЇ А.П.

суддів -
ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є., СОКОЛАН  Н.О.,

при секретарі -
Чубіній А.В.,

за участю -
позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
представника Відділення Фонду Бершадської Людмили Станіславівни,
розглянувши    у    відкритому    судовому
засіданні    в    м.
Кривому    Розі Дніпропетровської
області цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві   та
професійних   захворювань   України
в   м.   Кривому
Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського    районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 28 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_1  до
Відділення  виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області
(третя особа - Державне підприємство Рудоуправління імені Кірова) про стягнення
заборгованності за щомісячними виплатами у відшкодування шкоди та перерахунок
розміру щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Відділення Фонду) ставить
питання про скасування рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від
28 вересня 2006 року, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 та на користь
позивача з Відділення Фонду стягнуто заборгованість по щомісячних страхових
виплатах у відшкодування шкоди за період з 01 червня 2003р. по 01 жовтня 2006р.
року в сумі 3003грн.62коп. та щомісячні страхові виплати в сумі 161грн.27коп.,
починаючи з 01 жовтня 2006р. до зміни обставин, що є підставою для їх
перерахунку або припинення виплат.

Посилаючись на
те, що суд безпідставно залучив Відділення Фонду в якості відповідача,
застосував коефіцієнт підвищення тарифних ставок та

посадових окладів 2,5 з 01.01.1996р. та безпідставно провів
перерахунок сум страхових виплат, відповідач просить направити справу на новий
розгляд.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється, що 28 січня 1976 року під час
виконання обов"язків підземного кріпильника шахти імені Кірова Державного
Підприємства Рудоуправління імені Кірова із позивачем ОСОБА_1 стався нещасний
випадок (травма лівої ноги), про що було складено акт за формою Н-1 № 12-1 від
29 січня 1976 року.

За
висновком МСЕК від 18 жовтня 1976р. позивачеваі встановлено 30% втрати
професійної працездатності та 15% втрати загальної працездатності. При переогляді
31.10.1988р. ступінь втрати працездатності була зменшена до 25%, а за висновком
МСЕК від 01.11.1994р. позивачеві встановлено 10% втрати професійної
працездатності безстроково.

Розмір
щомісячних виплат у відшкодування шкоди позивачеві провадився виходячи із
середньомісячної заробітної плати відповідного працівника за січень - квітень
1992 року в сумі 7206крб.

В подальшому
розмір сум відшкодування шкоди коригувався на коефіцієнти підвищення тарифних
ставок та посадових окладів в порядку п. 28 «Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівнику ушкодженням здоров"я, яке пов"язане з
виконанням ним трудових обо"язків» (надалі -"Правила відшкодування
шкоди"), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23
червня 1993р. (із змінами і доповненнями), які діяли на момент встановлення
позивачеві стійкої втрати працездатності вперше.

Позивачем
порушено питання про стягнення заборгованості, починаючи з 01 грудня 1995р.,
коли постановою дирекції та профкому від 26.12.1995р. тарифні ставки та
посадові оклади на підприємстві було збільшено у 2,5 рази, а суми відшкодування
шкоди потерпілим на виробництві, в тому числі і позивачеві, було збільшено лише
в 1,25 рази.

Задовольняючи
позовні вимоги частково, а саме, за час, що не перевищує трьох років, які
передують зверненню до суду з даним позовом, суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи та надав їм правильну юридичну оцінку.

Висновки
суду обгрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами справи та
поясненнями сторін.

Рішення
суду ухвалено з- додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для
скасування чи зміни рішення суду.

В іншій частині
рішення суду не оскаржено.

За таких обставин колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28
вересня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.