Справа № 22ц-549/07                                                                       Головуючий
- 5                                                                                      Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем    України

3 липня 2007 року                                                                                                   м.
Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого - судді Расевича
СІ.,

суддів                          Шевчук Л.Я., Подолюка
В.А.,

при
секретарі             Гордійчук І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Луцька в інте­ресах
неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усу­нення перешкод в користуванні
власністю та вселення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської області від 3 травня 2007
року.

Особи,
які беруть участь у справі: прокурор -
Клок Ольга Миколаївна;

законний
представник неповнолітньої -
ОСОБА_3; відповідач -
ОСОБА_2

Колегія суддів

встановила:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 3 травня 2007 року позов
прокурора міста Луцька в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити останній перешкоди в користуванні її власністю - % частинами
квартири АДРЕСА_1.
Постановлено вселити неповнолітнюОСОБА_1. із законним представникомОСОБА_3 у
спірну квартиру та стягнуто з ОСОБА_2 в до­хід держави 17 грн. державного
мита та в дохід державної судової адміністрації у Волинській області 30 грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність ви­сновків
суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи,
просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про відмову в
позові.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст. 48
Закону України „Про власність" власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не були поєднані з
позбавленням володіння, та відшкодування заподіяних цим збитків.

Аналогічне положення міститься у ст. 391
ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та роз­порядження своїм майном.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2
є власником % частини
спірної квартири, а неповнолітняОСОБА_1. -
власником 3А частин цієї квартири. Остання позбавлена можливості
користуватися належною їй на праві власності частиною квартири, оскільки
відповідач вселила в квартиру інших осіб і заперечує проти її проживання разом
з матір'ю в цій квартирі.

Таким чином, суд першої інстанції повно з'ясував фактичні
обставини справи, які підтверджуються належними доказами, правильно застосував
норми матеріального права, а тому оскаржуване рішення суду є законним і
обгрунтованим.

Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду, які відповідають встановленим обставинам
справи.

Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і проце­суального
права.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314 ЦПК
України, колегія суддів -

ухвалила:

. Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 3
травня 2007 року в
даній справі за­лишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до судової
палати у цивільних справах Вер­ховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.