Справа
№22ц-1395/07                                                  Головуючий
33                                                                   Доповідач:    Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007
року липня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого                               Бугрик В.В.

суддів                                          Лісової
Г.Є.,

Приходько Л.А.

при
секретарі                               Борисовій
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Ренесанс» на рішення Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 20 березня 2007 року в справі

за позовом

ОСОБА_1
до товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс» про розірвання договору
оренди землі та стягнення орендної плати,
-

встановила:

У лютому
2007 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ТОВ «Ренесанс» про розірвання
договору оренди землі та стягнення орендної плати,  посилаючись на те,  що в порушення умов договору оренди земельної
ділянки,  укладеного 25.01.2006 року між
ним та ТОВ «Ренесанс»,  відповідач своєчасно
не сплачує орендну плату та не використовує земельну ділянку за її цільовим
(сільськогосподарським) призначенням.
Земельна ділянка не обробляється,
заросла бур'яном.  Просив суд
розірвати договір оренди,  стягнути з
відповідача невиплачену орендну плату в розмірі 1060грн.,  та пеню,
відповідно до умов договору,  в
розмірі 354, 04грн.

Рішенням
Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 березня 2007 року
позов задоволений. З ТОВ «Ренесанс» на користь позивача стягнуто 1414,
04грн,  та судові витрати. Договір оренди
землі ,  укладений між сторонами,  розірваний.

В
апеляційній скарзі ТОВ «Ренесанс»,
посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи
та порушення судом норм матеріального і процесуального права,  просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення,  яким відмовити в
задоволені позову.

Заперечуючи
проти апеляційної скарги,  представник
позивача за дорученням ОСОБА_2 зазначила,
що на її думку рішення суду є законним
та обґрунтованим.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах вимог,
встановлених  ст. . 303 ЦПК України,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково,  рішення суду в частині
стягнення орендної плати за користування земельної ділянки та пені скасувати та
ухвалити нове рішення,  в решті рішення
залишити без змін.

Як правильно встановлено судом між сторонами склалися відносини,  що регулюються нормами Цивільного кодексу
України та Законом України «Про оренду землі».

За
договором оренди земельної ділянки,
відповідно до вимог  ст. .792 ЦК України,
наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором  строку у
володіння та користування за плату.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
25.01.2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Ренесанс» укладений договір оренди
земельної ділянки сільськогосподарського призначення,  розташованої на території Чорноморівської
сільської ради Каховського району Херсонської області,  загальною площею 124.61га,  строком на п'ять років з дня набрання ним
чинності.

Договір
набрав чинності,  відповідно до вимог  ст. . 18 Закону України «Про оренду
землі» та умов Договору після його державної реєстрації,  27.04.2006року.

Відповідно
до умов Договору (п.28) орендар взяв на себе зобов'язання в тому числі
приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації
договору та своєчасно вносити орендну плату. Статтею 25 Закону зазначеного вище
на орендаря також покладений обов'язок приступати до використання земельної
ділянки в строки,  встановлені договором
оренди землі,  зареєстрованим в
установленому законом порядку.

Розмір,  форма і строки внесення орендної плати за
землю,  відповідно до  ст.  21
Закону України «Про оренду землі» встановлені Договором.  Так,  відповідно
до п. 8 ,  11 Договору,  орендна плата вноситься орендарем у грошовій
формі та розмірі,  що дорівнює 1600грн.
до 01 серпня кожного року,  готівковим
розрахунком з каси орендаря.

Підстави
припинення договору оренди землі,  шляхом
його розірвання,  визначені  ст. . 32 Закону України «Про оренду
землі»,  відповідно до якої на вимогу
однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в
разі невиконання сторонами обов'язків,
передбачених  ст.  ст.  24
і 25 цього закону та умовами договору. Аналогічна підстава розірвання  Договору,
також встановлена п.3З Договору.

З
матеріалів справи вбачається,  що в
порушення умов договору,  та вимог  ст. . 25 Закону відповідач не приступив
до використання земельної ділянки,
переданої йому в оренду,  в строки
визначені договором,  що підтверджується
актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12.03.2007 року (a.c.3J),
що відповідно до вимог  ст. . 32
Закону та умов Договору є підставою для припинення договору оренди земельної
ділянки шляхом його розірвання.

Крім
того,  відповідачем допущені порушення
умов Договору щодо виплати орендної плати. Будь-яких доказів на підтвердження
своїх доказів,  що за домовленістю сторін
були змінені строки виплати орендної плати,
в порушення вимог  ст. 60 ЦПК
України,  відповідачем не надані.

В строк
визначений Договором орендної плати в повному обсязі позивачу не виплачена.
Заборгованість станом на 01.08.2006 року становить 1142, 06 грн.. Даний розмір
заборгованості,  визначений відповідачем,
представником позивача не заперечується.
Лише 16.08.2006 року відповідачем вказана сума направлена позивачу поштовим
переказом (а.с. 24). Проте,  в зв'язку з
неотриманням позивачем в строк терміну зберігання переказів,  грошові кошти 20.09.2006 року повернуті на
розрахунковий рахунок ТОВ «Ренесанс». До теперішнього часу заборгованість по
орендній платі позивачем не отримана.

Правильно
встановивши,  що заборгованість по
орендній платі повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача,  суд разом з тим не правильно визначив розмір
заборгованості,  та стягнув суму
зазначену у позові,  яка перевищує
існуючу заборгованість. Хоча,  як
вбачається з пояснень представника позивача,
вказана у позові сума була визначена приблизно.

Суд
дійшов підставного висновку,  що
відповідно до умов Договору (п.13),  в
зв'язку із порушенням строків внесення орендної плати,  підлягають задоволенню позовні вимоги щодо
нарахування та стягнення пені за час прострочення.

2

Проте,  колегія суддів не може
погодитися з висновком суду першої інстанції,
що пеня повинна бути нарахована за період з 01.08.2006 року по
15.01.2007 року,  оскільки направивши
орендну плату поштовим переказом,
відповідач виконав обов'язок щодо сплати орендної плати. А не отримання
її орендодавцем сталося не з вини орендаря,
тому,  відповідно до п.37
Договору,  на відповідача не може бути
покладена відповідальність за невиплату орендної плати починаючи з 16.08.2006
року.

Тобто
пеню,  відповідно до п.13 Договору,  слід нарахувати за період з 01.08.2006 року по
15.08.2006 року виключно. Розмір пені,
виходячи з розміру заборгованості по орендній платі становить 32.02 грн.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
рішення суду в частині стягнення з ТОВ «ренесанс» на користь позивача
заборгованість по орендній платі та пеню за несвоєчасну виплату орендної плати
в сумі 1414, 04 грн. слід змінити,
зменшивши суму стягнення до 1092, 02 грн.,  в решті рішення залишити без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 309 314 ЦПК
України,   ст. 21 Закону України «Про
оренду землі»,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальності «Ренесанс» задовольнити
частково.

Рішення
Каховського міськрайонного суду Херсонській області від 20 березня 2007 року в
частині стягнення з ТОВ «Ренесанс» на користь ОСОБА_1 заборгованості по
орендній платі та пені в розмірі 1414, 04 грн. змінити,  зменшивши суму стягування до 1092, 02 грн.

Врешті рішення
залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двох
місяців з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.