АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Копія.

"06"червня
2007року                                                                            М.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Варвус
Ю.Д.,  Ващенка С. Є. при секретарі
Курдзіль М. В.

з участю:
сторін,  прокурора Ільчука Ю.Ф.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу № 22ц - 706 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27
лютого 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного дочірнього
підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України" про стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної
шкоди.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  виступ прокурора,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

встановила:

В травні
2006 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Хмельницького обласного
дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України" про
стягнення відшкодування за затримку у виплаті належних їй сум.

В
обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказувала,  що 17.11.2003 року її було звільнено з роботи
з підстав,  передбачених п.1  ст.  40
КЗпП України,  проте відповідач при
звільненні не виплатив всіх належних їй сум по заробітній платі.

Даний
факт встановлено рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 17.02.2006
року,  яким ухвалено стягнути з
Хмельницького обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії
„Хліб України" на її користь невиплачену премію в сумі 1145 грн. 46 коп.

Тому
позивачка в порядку  ст. 116,  117 КЗпП України просила стягнути на її
користь відшкодування в розмірі 21878,
18 грн. за затримку розрахунку,  а
також компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням термінів його
виплати в сумі 2258 грн. 66 коп.

В ході
судового розгляду ОСОБА_1 неодноразово уточнювала позовні вимоги і згідно
останніх уточнень,  поданих до суду
26.02.2007 року (а.с. 221) просила стягнути на її користь відшкодування за
затримку розрахунку при звільненні в розмірі 34464, 36 грн. та 10000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2007 року позовну заяву ОСОБА_1
до Хмельницького обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної
компанії „Хліб України" про встановлення факту порушення розрахунку при
звільненні,

Головуючий
у першій інстанції -   Продан Б.Г.                                        Справа
№22ц-706

Доповідач
-Кізюн О.Ю.                                                                               Категорія
№ 39

стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної
шкоди залишено без задоволення.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та
необгрунтованим,  просить його скасувати
з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та ухвалити
нове рішення по суті заявлених нею позовних вимог.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню,  а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних мотивів.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того,  що з вимогами про стягнення середньомісячної
заробітної плати за час затримки розрахунку ОСОБА_1 зверталась до суду раніше і
з цього приводу ухвалено рішення апеляційного суду Хмельницької області від 17
лютого 2006 року.

Проте,  такий висновок суду не узгоджується з
матеріалами справи.

Встановлено,  що ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з
відповідачем і була звільнена з роботи з ініціативи роботодавця 17 листопада
2003 року.

26 квітня 2004 року вона звернулась в суд з позовом про поновлення її на
роботі; стягнення заробітної плати з ДП ДАК „Хліб України" за час
вимушеного прогулу; невиплаченої заробітної плати за 2-й,  3-й,
4-й квартали 1998 року,  3-й і 4-й
квартали 2000 року,  2-й квартал 2001
року; компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та моральної шкоди.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.06.2006 року ці позовні
вимоги ОСОБА_1 було залишено без задоволення в повному обсязі. Проте,  рішенням апеляційного суду Хмельницької
області від 17 лютого 2006 року означене рішення суду першої інстанції частково
скасовано і ухвалено нове рішення,  яким
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Хмельницького обласного дочірнього
підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України" про стягнення
невиплаченої заробітної плати (премії) за 3-й та 4-й квартали 2000 року та
моральної шкоди,  і стягнуто з
Хмельницького обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії
„Хліб України" на користь ОСОБА_1 1145 грн. 46 коп. невиплаченої
заробітної плати (премії) ,  534 грн. 15
коп. компенсації за затримку виплати заробітної плати та 300 грн. моральної
шкоди.

З
наведеного вбачається,  що вимог в
порядку  ст.  117 КЗпП України про стягнення
середньомісячної заробітної плати за затримку розрахунку при звільненні ОСОБА_1
не заявляла,  тому наведені судом першої
інстанції мотиви відмови у позові ОСОБА_1 не можна визнати підставними.

Відповідно
до  ст.
117 КЗпП України невиплата з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу,
є підставою для застосування відповідальності,  передбаченої цією нормою матеріального права.

Згідно  ст.
233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до районного,
районного у місті,  міського чи
міськрайонного суду в тримісячний строк з дня,
коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України,
даних в п. 25 постанови „Про практику застосування судами законодавства
про оплату праці" від 24.12.1999 року № 13,  пропуск без поважних причин тримісячного
строку звернення до суду є самостійною підставою для відмови в позові.

Вбачається,  що з вимогами про стягнення середньомісячного
заробітку з відповідача в порядку
ст.  117 КЗпП України за затримку
виплати при звільненні належних їй грошових коштів,  ОСОБА_1 звернулась до суду 17 травня 2006
року,  тобто поза межами трьохмісячного
строку,  встановленого  ст.
233 КЗпП України.

Посилання
ОСОБА_1,  як на підставу своїх
вимог,  на рішення апеляційного суду від
17 лютого 2006 року про стягнення на її користь невиплачених грошових
коштів,  не є підставою для поновлення
передбаченого  ст.  233 КЗпП України строку звернення до суду.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  313,  316,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

2

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2007 року скасувати і ухвалити
нове рішення,  яким в позові ОСОБА_1 до
Хмельницького обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії
„Хліб України" про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та моральної шкоди відмовити з підстав пропуску
строку звернення до суду.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.