Апеляційний суд Донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 травня
2007 року                                                                             м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C.,
Новодворської О.І.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  3-і особи ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про визнання
договору міни квартири недійсним за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду м.Києва від 12 серпня 2004 року,

встановила:

В січні
2004 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
3-і особи ОСОБА_3.,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5.,
ОСОБА_6про визнання договору міни між відповідачем та третіми
особами,  укладеним 26 листопада 2003
року,  недійсним,  посилаючись на те,  що йому належить 42/100 частини в квартирі
АДРЕСА_1,  він мав права привілеєвої
купівлі,  вважає,  що договір міни носить прихований,  корисливий характер.

Рішенням  Печерського     районного
суду  м.  Києва
від  7.04.2004  р.  в задоволенні позову ОСОБА_1.
відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 12.08.2004 року рішення частково скасовано,  позов ОСОБА_1. задоволено частково. Визнано
п. 3 договору недійсним в частині визначення розміру загальної площі 35, 9
кв.м.,  що становить 58/100 частин
квартири АДРЕСА_1. В решті рішення залишено без змін. Встановлено,  що договір міни укладено з дотриманням вимог
закону і підстав для його визнання недійсним немає.

Позивач ОСОБА_1. подав касаційну
скаргу на рішення апеляційного суду,
посилаючись на невірну оцінку зібраним доказам,  неправильне застосування норм матеріального і
процесуального права,  в зв'язку з чим
ставить питання про зміну судового рішення шляхом визнання повністю недійсним
договору міни.

Справа №
33ц- 385 ки 07                                     Категорія ЦП: 25

Головуючий у
першій інстанції Гримич М.К.

Доповідач  Висоцька В.С.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що оспорюваний
договір міни відповідав вимогам закону,
а саме 241,  242 ЦК України 1963
року,  який діяв під час виниклих
правовідносин,  та підстави визнання
договору міни,  на які посилався позивач,  підтвердження не знайшли.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції в цій частині та
обґрунтовано змінив рішення лише в частині визначення загальної площі.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.