Справа № 22-576/2007 рік                               Головуючий суддя 1 інстанції: Мичка
Суддя-доповідач : Гордійчук C.O.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

5 червня 2007 року                                                                                                         м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі:

Головуючого
судді : Василевича
B.C. суддів : Гордійчук C.O.,
Шимківа С. С.  при
секретарі :Чалій Н.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду від 23 березня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення позики.

Заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  що з'явились в судове засідання,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів, -

встановила :

Рішенням
Здолбунівського районного суду від 23
березня 2007 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення позики задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг по договору позики в сумі 3911 грн.,  витрати по оплаті державного мита в сумі 51 грн. та витрати
за надання юридичної допомоги у сумі 200
грн.

В
поданій на рішення апеляційній скарзі відповідачка вказує на його
незаконність,  оскільки воно прийняте з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував,  що договір позики був укладений під впливом
тяжкої для відповідача обставини і грошей за даним договором вона не
отримувала. Розписку написала у зв'язку із допущеною нею нестачею
товарно-матеріальних цінностей.

Просить
рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В
запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує,  що рішення суду законне та обґрунтоване.
Просить залишити його без зміни,  а
скаргу без задоволення.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги апеляційний суд вважає,  що скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги суд правильно виходив з того,
що між сторонами мала місце договір позики.

На
підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з
якими погоджується і апеляційний суд.

Відповідно
до норм процесуального права передбачається,
що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах
змагальності,  в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів.

Щодо
обов'язку доказування і подання доказів,
то відповідно до  ст.  10
ЦПК України,  кожна сторона повинна
довести ті обставини , на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак,  будь-яких достовірних доказів,  проте,
що розписка написана під впливом погроз чи з метою відшкодування нестачі
товарно-матеріальних цінностей відповідачка суду не надала і судом їх не
здобуто.

Не
заслуговують на увагу доводи відповідачки проте,  що сума позики є не що іншим,  як допущеною нею нестачею в сумі 3911 грн.,  і яка була утримана з її заробітної плати
позивачем,  оскільки будь-які докази з
цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи,  що рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,  а
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,  колегія суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Керуючись  ст.
ст.  307,
308,  313-315 ЦПК
України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду від 23 березня 2007 року відхилити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.