Справа №22-ц-696/07 Головуючий в 1 інстянції:Антонюк К.1.
Категорія :21 Доповідач: Сівчук Є.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2007 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Сівчука Є.І.,

суддів: Русинчука М. М. , Мудренко Л.І.,

при секретарі Губарик К.А., з участю :

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_6., ОСОБА_7. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовомОСОБА_3 до ВАТ « Ковельське АТП-10706», Української страхової компанії « Дженералі-Грант», третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки за апеляційною скаргою відповідача ВАТ « Ковельське АТП-10706» на рішення Нововолинського міського суду від 22 червня 2007 року , -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2007 року ОСОБА_3. звернулась до суду з позовом до ВАТ « Ковельське АТП-10706», Української страхової компанії « Дженералі-Гарант», третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Рішенням Нововолинського міського суду від 22 червня 2007 року позовні вимоги задоволені частково.

Постановлено стягнути з Української страхової компанії « Дженералі-Гарант» в користь ОСОБА_3. матеріальну шкоду в сумі 6371 грн. 50 коп. та 2550 грн. моральної шкоди, судовий збір 26 грн. 50 коп., 18 грн. 15 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Постановлено стягнути з ВАТ « Ковельське АТП-10706» в користь ОСОБА_3. матеріальну шкоду в розмірі 1524 грн. 42 коп., моральну шкоду в розмірі 12 450 грн., судовий збір 10грн. 50коп., 18 грн. 75 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі відповідач ВАТ «Ковельське АТП-10706» просить скасувати дане рішення місцевого суду в частині стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди та постановити нове, яким задовольнити вказані вище позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив чинне цивільне процесуальне законодавство, та невірно встановив обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_6., який апеляційну скаргу підтримав та представника відповідачаОСОБА_4, який частково підтримав апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_1, який апеляційну скаргу заперечив, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 8 жовтня 2006 року ОСОБА_2 керуючи мікроавтобусом марки "Фольксваген ЛТ-46" рухаючись по автодорозі Ковель-Жовква в районі с. Литовеж Іваничівського району допустив зіткнення з пішоходом ОСОБА_5, який раптово з'явився на проїжджій частині дороги. В результаті ДТП ОСОБА_5. отримав тілесні ушкодження, від яких помер.

Крім того, встановлено, що атвомобіль "Фольксваген ЛТ-46" належить "Ковельському АТП-10706", цивільна-правова відповідальність якого застраховано у Волинській філії УСК "Дженералі-Гарант", яка ухвалою суду залучена в якості співвідповідача (а.с. 29).

З письмових матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 порушень правил дорожнього руху не допустив, кримінальна справа закрита із-за відсутності складу злочину в діях водія (а.с. 16).

Згідно ст. 1167 ЦК України Ковельське АТП - 10706 зобов'язано відшкодувати позивачу матеріальну та моральну шкоду заподіяну їй смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В своїй постанові № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду справ за позовами про відшкодування шкоди» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Крім того, судом встановлено, що цивільно- правова відповідальність ВАТ « Ковельське АТП-10706» застрахована у Волинській філії УСК « Дженералі-Гарант».

Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції підставно поклав відповідальність за заподіяну шкоду як на ВАТ « Ковельське АТП-10706», так і на Українську страхову компанію « Дженералі-Гарант» .

Відповідно до вимог ст. ст. 23 і 1168 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях , яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Як вбачається з матеріалів справи, на час смерті ОСОБА_5. , який загинув внаслідок ДТП, проживав однією сім'єю з матір'ю ОСОБА_3., а тому суд дійшов правильного висновку про те, що саме вона має право на відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд вірно визначив з врахуванням характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнала позивач, а також з врахуванням її немайнових втрат. При цьому суд виходив з засад розумності, виваженості та справедливості.

Покликання апелянта, що відсутність вини підприємства в заподіянні шкоди, та наявності вини потерпілого, звільняє їх від відшкодування спричиненої шкоди, суперечить діючому законодавству, тому підставно відхилені судом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у рішенні.

Оскаржуване рішення суду постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ВАТ «Ковельське АТП-10706» залишити без задоволення.

Рішення Нововолинського міського суду від 22 червня 2007 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.