Справа
№22-ц-13092007                                 Головуючий
в 1 інстанції  БіликГ.О.
Доповідач в 2 інстанції
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
травня 2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого      Мережко М. В.

суддів :            Коцюрби О.П.,  Голуб С. А.,

при
секретарі      Некорі А.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міського суду Київської області від 4
грудня 2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з названим позовом посилаючись на те що 03.01.2006 року
приблизно о 15 годині 40 хвилин,  він
зупинив автомобіль марки Renault Scienic д.н.з. НОМЕР_1,  який належить йому на праві приватної
власності,  біля двору по вул.  Гоголівській,
23 в с.  В.Димерка. Автомобіль був
припаркований поза межами проїжджої частини. Неповнолітній ОСОБА_2 на
моторолері вчинив зіткнення з автомобілем,
внаслідок чого при попередньому огляді було виявлено пошкодження
передньої лівої дверці,  лівий поріг.
Таким чином позивач вважає,  що
протиправними діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду,  яку оцінює в розмірі 500 грн.

Крім
того,  позивач просив відшкодувати
витрати,  пов'язані із залученням
спеціаліста та проведенням товарознавчого дослідження у сумі 350 грн.,  витрати на правову допомогу у сумі 2050
грн.,  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення у розмірі 30 грн.,  витрати
по сплаті судового збору у розмірі 79 грн. 03 коп.

У
судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги ,  пославшись на те,  що на час розгляду справи він відремонтував
свій автомобіль,  тому вважає,  що відповідачі повинні відшкодувати позивачу
реальні збитки,  розмір яких слід
визнати,  виходячи з вартості проведеного
позивачем ремонту.

Рішенням
Броварського міського суду Київської області від 4 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 3422, 01 грн. та моральну шкоду в розмірі 500
грн.,  державне мито витрати на
інформаційно-технічне забезпечення та послуги адвоката.

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку так
як вважає,  що рішення суду є незаконним
та необгрунтованим,  винесеним при
неповному та не правильному з'ясуванні обставин,  що мають значення для правильного вирішення
справи,  висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Просить
змінити рішення суду,  та постановити
нове рішення,  яким позов
задовольнити,  стягнути солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на відшкодування майнової шкоди у
розмірі 7403, 22 грн.,  моральну шкоду у
розмірі 500 грн.,  витрати по сплаті
судового збору 79 грн. 03 коп.,
інформаційне-технічне забезпечення 30 грн.,  витрати на правову допомогу 2050 грн. витрати
пов'язані із залученням спеціаліста та проведенням товарознавчого дослідження
350 грн.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  пояснення
апелянта,  дослідивши письмові матеріали
справи в межах доводів апеляційної скарги вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 3 січня
2006 року в с. В.Димерка,  Броварського
району,  Київської області сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача марки RENO
SCIENIC,  належного позивачу та моторолера „Муравей",  під керуванням неповнолітнього ОСОБА_2 Постановою
Броварського районного суду від 17 лютого 2006 року ОСОБА_2 визнаний винним в
дорожньо-транспортній пригоді та притягнутий до адміністративної
відповідальності за  ст.  124 КпАП України.

Вказані
обставини справи судом першої інстанції встановлені правильно.

Задовольняючи
позов частково суд виходив з того,  що
розмір матеріальної шкоди визначений висновком авто-товарознавчої експертизи
від 14 червня 2006 року. Експерт попереджався про кримінальну відповідальність
при призначенні експертизи,  а тому
підстав не брати цей висновок до уваги у суду не було.

Разом з
тим,  не приймаючи до уваги акт
товарознавчого дослідження від 10 березня 2006 року наданий позивачем,  суд виходив з того,  що оцінка майнової шкоди завданої позивачу
проводилась із врахуванням та за розцінками сервісного центру „Кий-авто"
по заяві власника автомобіля,  хоча на
час проведення огляду автомобіля відновлювальні роботи на цій фірмі не були
проведені. Також в акті не зазначено,  що
саме внаслідок дорожньо-транспортної пригода,
яка сталась 3 січня 2006 року ,
завдані пошкодження автомобіля.

Доводи
позивача про те,  що на час розгляду
справи ним відремонтований автомобіль на сервісному центрі „Кий-авто",  в якому автомобіль купувався та
обслуговувався весь час його експлуатації,
а тому є документально підтверджені витрати позивача на ремонт
автомобіля,  судом першої інстанції
взагалі не оцінені і не взяті до уваги.

Судова
колегія не погоджується з висновками суду в частині відшкодування майнової
шкоди та витрат на проведення авто-товарознавчого дослідження. Вважає,  що такі висновки не відповідають обставинам
справи і зроблені внаслідок неправильного застосування норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно
до  ст.
309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи,  порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи
наведене,  судова колегія змінює рішення
суду першої інстанції при цьому виходячи із наступного.

Відповідно
до  ст.  1166 ЦК України майнова
шкода,  завдана майну фізичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Статтею
1192 ЦК країни
встановлено,  що з урахуванням обставин
справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу,  яка завдала шкоди майну,  відшкодувати її в натурі або відшкодувати
завдані збитки в повному обсязі.

Розмір
збитків,  що підлягають відшкодуванню
потерпілому,  визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання
робіт,  необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Як
вбачається із матеріалів справи,  на час
винесення рішення позивачем були надані суду докази завданих йому збитків,  а саме акт товарознавчого дослідження № 354
від 10 березня 2006 року відповідно до якого матеріальний збиток завданий
позивачу в результаті пошкодження автомобіля складає 7403,  22 грн. (а.с. 41-52),  акт виконаних робіт № 06033026 від 10 квітня
2006 року складеному ТОВ „фірма „Кий Авто" відповідно до якого вартість
виконаного ремонту автомобіля позивача становить 7444,  97 грн.

За
клопотанням відповідачів судом була призначена автотоварознавча
експертиза,  яка була проведена по
матеріалам справи. Відповідно до висновку експерта № т-536 від 14 червня 2006
року розмір матеріальної шкоди визначений в 3422 грн.

Проаналізувавши
надані докази судова колегія встановила,
що різниця у вартості ремонтних робіт між актом товарознавчого
дослідження від 10 березня 2006 року,
актом виконаних робіт від 10 квітня 2006 року та висновком експертизи
полягає в тому,  що експерт пропонує
відремонтувати двері та поріг боковини кузова із застосуванням методів
газополуменевого нагрівання,
зварювання,  а у сервісному центрі
ТОВ „фірма „Кий авто" проведений ремонт автомобіля із заміною пошкоджених
деталей. Такий же ремонт пропонувався також в акті товарознавчого дослідження.

Відповідно
до листа ТОВ „фірма „Кий Авто" від 24 жовтня 2006 року проведення
відновлювального ремонту елементів кузову автомобіля позивача із застосуванням
методів газополуменевого нагрівання з урахуванням характеру пошкоджень при ДТП
було не можливим,  (а.с.  148)

Судова
колегія вважає,  що особа,  якій була завдана шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,  вправі отримати
гарантовано якісне усунення пошкоджень свого автомобіля. Ремонт автомобіля був
проведений СТО ТОВ „фірма „Кий Авто",
на якій постійно,  з часу купівлі
у 2002 році,  обслуговувався автомобіль
позивача,  що підтверджується матеріалами
справи.

За наведених
обставин реальна вартість виконання робіт,
необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля,  становила 7444, 97 грн.,  але оскільки позивач просить стягнути майнову
шкоду у розмірі,  визначеному в акті
товарознавчого дослідження від 10 березня 2006 року 7403,  22 грн.,
саме ця сума є майновою шкодою і підлягає стягненню з відповідачів на
користь позивача.

Статтею
88 ЦПК України встановлено,  що
стороні,  на користь якої ухвалено
рішення,  суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На
аркуші справи 12 міститься квитанція № 101 від 23 лютого 2006 року про оплату
позивачем 350 грн. за проведення експертизи автомобіля Renault. Враховуючий,  що позовні вимоги позивача
задовольняються,  з відповідачів на користь
позивача підлягає стягненню вказана вище сума.

В іншій частині
рішення суду підлягає залишенню без змін.

На
підставі  ст. 1166,  1192 ЦПК України,  керуючись
ст.  ст.  88,
303,  309 ЦПК України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 грудня 2006 року
змінити в частині відшкодування майнової шкоди та витрат на проведення
товарознавчого дослідження.

Стягнути
з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 7403, 22 грн. майнової шкоди та 350
грн. за проведене товарознавче дослідження автомобіля.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення
апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги до
Верховного Суду України.