УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року                                                                                            м. Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколаєвої В.М.

суддів : Матковської Л.О., Варвус
Ю.Д., при секретарі: Доробалюк Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу № 22ц-104 за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства
"Кам'янець-Подільський приладобудівний завод" на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський приладобудівний завод" про стягнення
вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної
шкоди та зміну формулювань запису про звільнення в трудовій книжці.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1,
звертаючись до суду з позовом, посилалась на те, що до 26 травня 2006 року
працювала на ВАТ "Кам'янець-Подільський приладобудівний завод" на
посаді головного бухгалтера. Внаслідок систематичного порушення відповідачем
законодавства про оплату праці вимушена була звільнитись. В день звільнення їй
не виплачена вихідна допомога в сумі 4002 грн. 58 коп. В зв'язку з невиплатою
належних коштів порушено звичайний спосіб її життя, вимушена була обмежувати
себе у забезпеченні мінімальних потреб, що потребувало додаткових зусиль для
організації життя. Тому просила стягнути з відповідача на її користь 4002 грн.
58 коп. вихідної допомоги, 1350 грн. моральної шкоди, середній заробіток за час
прострочення проведення розрахунку та зобов'язати його змінити запис і
формулювання звільнення у трудовій книжці.

Рішенням
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з
ВАТ "Кам'янець-Подільський приладобудівний завод" на користь
ОСОБА_1 3808 грн. 86 коп. вихідної

Головуючий у першій інстанції - Вдовичинський А.В.                                          Справа № 22ц-104

Доповідач - Ніколаєва В.М.                                                                               Категорія № 38

2

допомоги, 600
грн. моральної шкоди та   середній
заробіток за час затримки розрахунку в сумі 6284 грн. 60 коп.

Зобов'язано ВАТ "Кам'янець-Подільський приладобудівний завод" змінити формулювання підстави звільнення ОСОБА_1
відповідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Стягнуто з ВАТ "Кам'янець-Подільський приладобудівний завод" на користь держави 100 грн. 93 коп. державного мита та 30
грн. судових витрат за інформаційно-технічне забезпечення
судового розгляду справи.

Постановлено, що рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць на користь ОСОБА_1 в розмірі 1269 грн. 62
коп. підлягає негайному виконанню.

В апеляційній скарзі ВАТ "Кам'янець-Подільський приладобудівний завод" вважає рішення суду в частині зміни в
трудовій книжці формулювання підстав звільнення та стягнення з
нього на користь позивачки моральної шкоди незаконним, просить його скасувати в цій частині, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам. В
трудовій книжці ОСОБА_1, на його думку, запис про
звільнення здійснено з додержанням вимог
законодавства, тому задоволення позовних вимог в цій частині є безпідставним. Крім того, вважає, що відсутня його вина у
несвоєчасній виплаті вихідної допомоги та що позивачкою
не доведено заподіяння їй моральної шкоди,
оскільки звільнилась за власною ініціативою і розуміла, що певний час не буде
отримувати дохід.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких мотивів.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи, дана їм належна оцінка, а
його висновки підтверджуються матеріалами справи, відповідають закону.

Встановлено, що позивачка працювала головним бухгалтером ВАТ "Кам'янець-Подільський приладобудівний завод".
У зв'язку з несвоєчасною виплатою відповідачем заробітної
плати, порушенням законодавства про працю, 26 травня 2006 року вона звільнилася з цієї посади за ч. З ст. 38 КЗпП
України.

В наказі № 53-к від 26 травня 2006 року було зазначено про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 26 травня 2006 року з її ініціативи за
ч. 3 ст. 38 КЗпП України та зобов'язано бухгалтерію
підприємства виплатити вихідну допомогу в розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат.

У відповідності зч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених сум.

Однак, ВАТ "Кам'янець-Подільський приладобудівний завод" в день
звільнення в порушення вимог ст. 116 КЗпП України повний розрахунок з позивачкою
не провів.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи. Не заперечував їх і
відповідач.

3

Виходячи з наведеного, давши належну оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд підставно стягнув з відповідача на
користь позивачки середньомісячний заробіток за час
затримки розрахунку в сумі 6284 грн. 60 коп.

Оскільки запис у трудовій книжці ОСОБА_1 і формулювання підстав звільнення
не відповідали вимогам трудового законодавства, суд обґрунтовано зобов'язав ВАТ "Кам'янець-Подільський
приладобудівний завод" змінити формулювання підстав
звільнення згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації
свого життя.

В судовому засіданні встановлено, що невиплатою вихідної допомоги та несвоєчасним розрахунком були порушені законні права
позивачки, що призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від
неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Тому суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вірно частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в цій
частині, стягнувши з відповідача на її
користь грошове відшкодування моральної шкоди в розмірі 600
грн.

Доводи
апеляційної скарги про відсутність вини відповідача в несвоєчасній виплаті вихідної допомоги позивачці належними доказами не підтверджені
і суперечать матеріалам справи.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не надані докази про заподіяння їй моральної шкоди спростовуються визнанням самим
відповідачем порушення її права на своєчасну виплату вихідної допомоги, не
спростовані ним і доводи позивачки про те, що невиплата усіх
належних сум при звільненні поставила її у скрутне матеріальне положення.

Не впливають на законність та обґрунтованість рішення суду і інші доводи
апеляційної скарги.

Рішення суду постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах
доводів апеляційної скарги та вимог позивачки не вбачається.

Керуючись ст. ст.   307, 308, 315,319 ЦПК України, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський
приладобудівний завод"   відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
після набрання нею законної сили.