УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2007р.                                                                                м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                      Соколовського
В.М. ,

суддів                                                                  Вакарук
В.М. ,  Меленко О.Є.

секретаря            Пилипчук
Н.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу
Надвірнянського районного суду від 15 березня 2007р., -

встановила:

27
лютого 2007 року ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5звернулися в суд з позовом
до ОСОБА_1про визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину частково
недійсним.

13
березня 2007 року зазначені позивачі подали в суд заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на житловий будинокАДРЕСА_1 і належить на праві
власності ОСОБА_1

Ухвалою
суду від 15 березня 2007 року дану заяву задоволено та накладено арешт на
житловий будинокАДРЕСА_1 і заборонено ОСОБА_1 продавати чи іншим чином
відчужувати цей будинок.

Не
погоджуючись з такою ухвалою,  ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу,  в якій
зазначає,  що оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права,  а тому підлягає скасуванню. Вимоги скарги
мотивує тим,  що накладення арешту
забороняє їй розпоряджатись належним на праві приватної власності майном,  хоча правовстановлюючий документ на право
власності позивачами не оскаржується. Заява про накладення арешту подана з
метою створення їй перешкод у житті,
зокрема,  в отриманні банківського
кредиту,  який необхідний їй для
забезпечення житлом своїх двох малолітніх дітей,  з якими вона з чоловіком проживає в
незадовільних умовах. Також при винесенні ухвали судом не визначено розмір ціни
позову та не розглянуто необхідність забезпечення його заставою для запобігання
зловживанню його забезпеченням в порядку
ст. 153 ЦПК України. Просила оскаржувану ухвалу скасувати.

В судове
засідання сторони не прибули,  хоча
завчасно були повідомлені про розгляд справи.

Вислухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Справа №
22-ц-565/2007р.                              Головуючий
у 1 інстанції Вінтоняк М. Б.

Категорія
6                                                         Доповідачя
В.М.

2

Постановляючи
ухвалу про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1,  та про заборону ОСОБА_1 продавати чи іншим
чином відчужувати зазначений будинок,
суд першої інстанції правильно виходив з того,  що невжиття таких заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду,  як це передбачено  ст. 151 ЦПК України.

Одним із
видів забезпечення позову,  відповідно
до  ст. 152 ЦПК України,  є накладення арешту на майно або грошові
кошти,  що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб,  чи
заборона вчиняти певні дії.

Згідно  ст. 153 цього ж Кодексу,  суд має право,  але це не є його обов'язком,  допускаючи забезпечення позову,  вимагати від позивача забезпечити його вимогу
заставою,  достатньою для того,  щоб запобігти зловживанню забезпеченням
позову.

Тому суд
першої інстанції жодних прав ОСОБА_1не порушив і постановив ухвалу з додержанням
вимог процесуального закону.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  ст.  307,
312,  313-315,  317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу
Надвірнянського районного суду від 15 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.