Справа №22-2276                                                Головуючий у 1-й ін  ст.
23                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17  вересня
2007  року     колегія
суддів  Судової  палати
в  цивільних  справах апеляційного суд Львівської області в
складі:

Головуючого:
Зубарєвої К.П. Суддів: Штефаніци Ю.Г.,
Курій Н.М.  . При секретарі:
Титаренко К.В. З участю ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Залізничного районного суду м.  Львова
від 26 червня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Залізничного районного суду м.  Львова
від 26 червня 2007 року задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю Екран" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди та
стягнуто з відповідачки на користь позивача 35224 грн.80 коп.,   30 грн. судових витрат та 352 грн.25 коп.
судового збору на користь держави.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_3. В апеляційній скарзі просить
рішення

суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові,   оскільки рішення

постановлено без всебічного і повного встановлення обставин,   які мають значення для

справи,   та з порушенням норм
матеріального і процесуального права. Зокрема судом не

враховано,       що    згідно
договору    купівлі-продажу       нежитлових    приміщень
АДРЕСА_1,   такі приміщення були
придбані нею та ОСОБА_4 у спільну часткову власність,   проте суд не залучив до участі у справі
другого співвласника,   чим фактично
вирішив питання про її права та обов'язки.. Позивачем не долучено жодних
доказів стосовно того,   що шинопровід
від трансформаторної підстанції,   яка
йому належить на праві власності,   проходив
саме через придбане нею приміщення та не представлено доказів реального
відновлення роботи пошкодженої електромережі.

Заслухавши
доповідача,   перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної
скарги,   колегія суддів вважає,   що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Матеріалами
справи встановлено,   що на підставі
договорів купівлі-продажу від 07.05.2002 року позивач є власником виробничих
приміщень АДРЕСА_1 та двох трансформаторних підстанцій,   які живлять споживачів електроенергією і
електричні мережі проходять через приміщення,
належні відповідачці. 17.01.2006 року було виявлено зріз шинопроводу,   і такі дії вчинено відповідачкою при
проведенні ремонтних робіт у належних їй приміщеннях. Факт пошкодження саме
відповідачкою шинопроводу,

належного
позивачу,  і заподіяння внаслідок цього
матеріальної шкоди стверджується постановою від 23.01.2006 року про відмову у
порушенні кримінальної справи,  листом
начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимом споживання
електричної і теплової енергії у Львівській області від 08.02.2006 року,  службовою запискою від 17.01.2006 року. Із
листа арбітражного керуючого ВАТ „Кінескоп" від 11.06.2007 року також
вбачається,  що при укладенні договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
належних відповідачці,  остання
була проінформована про проходження шинопроводу від трансформаторної підстанції
через придбані нею приміщення і такий шинопровід візуально було видно ( а.с.
148).. Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 35224
грн.80 коп.,  заподіяної пошкодженням
шинопроводу суд вірно виходив з договору на виконання електромонтажних робіт на
трансформаторній підстанції від 30.01.2006 року,  акту на прийняття виконаних робіт від
29.11.2006 року та платіжним дорученням про перерахунок вартості виконаних
робіт на суму 35224 грн. 80 коп. від 04.12.2006 року.

Відповідно
до ч.1,  2  ст. 1166 ЦК України шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала. Особа,  яка завдала шкоди,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини. Оскільки матеріалами
справи безспірно встановлено,  що майнова
шкода заподіяна позивачу внаслідок пошкодження шинопроводу електромережі при
проведенні ремонтних робіт відповідачкою без відома позивача та згоди на такі
роботи Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимом споживання
електричної і теплової енергії у Львівській області,  відтак відшкодування такої шкоди суд вірно
поклав на відповідачку. Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної
скарги покликання відповідачки на те,  що
суд не залучив до участі у справі другого співвласника не житлових
приміщень,  оскільки матеріалами справи
встановлено,  і це ствердили в судовому
засіданні як представник відповідачки так і свідки,  що такі роботи проводились саме відповідачкою
та за її розпорядженням,  а тому
формальне не залучення до участі у справі другого співвласника не житлових
приміщень,  в яких відповідачка проводила
ремонт,  відповідно до ч.2  ст. 308 ЦПК України не може бути підставою
для скасування правильного по суті і справедливого рішення з одних лише
формальних міркувань. Рішення суду відповідає матеріалам справи,  доказам та вимогам матеріального і
процесуального права,  доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду,
підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись стю.
ст. 307 чЛ п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 313, 315, 317 ЦПК України,  колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
вступає в законну силу з моменту її проголошення,  може бути оскарженою у касаційному порядку
протягом двох місяців з дня вступу в законну силу шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до   суду касаційної
інстанції.