Справа №22-1992  /2007
р.                                       Головуючий
у 1 інстанції :Живлакова Г.О.
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

« 20 »
червня 2007 р.                                                                         м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                          Пільщик Л.В.

Суддів:                                    Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.

При секретарі:           Петрової О.Б.

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Приазовського районного суду Запорізької області від «13» березня 2007
р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ПСП «Роса», уповноваженого пайщиків КСП ім..
Кірова Ковалевського Віктора Макаровича
про визнання права власності на майно, виділ його в натурі із пайового фонду,
стягнення вартості обігових коштів та стягнення майна,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з поздвом до ПСП «Роса» , уповноваженого пайщиків КСП ім..
Кірова Ковалевського Віктора Макаровича
про виділ майна в натурі із пайового фонду ,визнання права власності на майно
,стягнення вартості обігових коштів та стягнення майна

У позовній заяві зазначав, що згідно договорів купівлі - продажу   паїв
він є

власником майнового паю КСП ім.. Кірова на загальну суму 41967 грн.. На
його прохання

виділити   йому майно в натурі   на вказану суму   ПСП «Роса» , в користуванні якого

знаходиться майно, йому було відмовлено.

На підставі вимог ст.364 ЦК
України просив суд визнати за ним право власності на майно:

· Плуг
ПЛН- 3,5 вартістю 833 грн.

· сіялка
СПЧ-6 вартістю 2316 грн.

· Борона
БДТ -7 вартістю 1125 грн.

· Культиватор
КРН-4 вартістю 1840 грн.

· Культиватор
КПЕ-3,8 вартістю 3650 грн.

· Оприскувач
ОП- 2000 вартістю 1282 грн.

· Сіялку
СЗА-3,6 вартістю 1986 грн.

· Компресор
вартістю 138 грн.

· Випрямитель
свар очний вартістю 241 грн.

· Культиватор
КПС-4 вартістю 745 грн.

· Верстат
свердлильний вартістю 227 грн.

· Бетонозмішувач
вартістю 226 грн.

· Компресор
СО-75 вартістю 141 грн.

· Автогенний
апарат вартістю 65 грн.      Вулканізатор
вартістю 340 грн.

· Борону
БЗТУ вартістю 40 грн., а всього на суму 15195 грн. і стягнути це майно з

відповідача ПСП
«Роса» .

Окрім
того , на підставі ст. ст. 1212,1213 ЦК України просив суд стягнути з ПСП
«Роса» вартість обігових коштів у розмірі 26690 грн. 17 коп.

Рішенням
Приазовського районного суду Запорізької області від 13 березня 2007 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції скасувати як таке , що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального права, і постановити нове рішення про
задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши суддю-доповідача,
доводи сторін, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки
суду частково не відповідають обставинам справи, набутим доказам і вимогам
закону.

Згідно
до вимог ст. 364 ч.1 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Звертаючись
до суду із позовом про виділ майна в натурі і визнання за ним права власності
на майно, позивач в позовній заяві посилався на його право витребування
майнового паю в сумі 41967гривень у КСП ім..Кірова, правонаступником якого є
ПСП „Роса", на тій підставі, що за договорами купівлі-продажу паїв з 13-ма
власниками паїв у КПС ім. Кірова він набув право на ці паї, а також на тій
підставі, що йому особисто на праві власності належить майновий пай на суму
4302 гр. або 0,24 відсотка пайового фонду КСП ім. Кірова.

Згідно
до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України №177 від 28 лютого 2001 року „Про
врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектору економіки" з послідуючими змінами і
доповненнями, майновий пай документально підтверджується свідоцтвом про право
власності на майновий пай члена підприємства.

У разі
набуття у власність майнового паю(його частини) на підставі угоди міни,
дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове
свідоцтво.

Згідно
до п.14 цієї ж постанови свідоцтво видається сільською, селищною або міською
радою згідно із списком осіб,які мають право на майновий пай підприємства.

Для
отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю на підставі
угоди міни, дарування та інших цивільно -правових угод, а також спадкування до
сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому
порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право
на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП.
Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить
відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства,
та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв
про право вланості на майновий пай члена КСП. Відмову у видачі свідоцтва можна
оскаржити в судовому порядку.

Оскільки підставою для виділа майнової частки в натурі на
підставі ст.364 ЦК України
і визнання права власності на майно є право на цю частку ..встановлене свідоцтвом
про право власності ,яке видано у встановленому законом порядку, проте
правовстановлюючий документ про право власності на пай в сумі 41967 гривень
позивачеві не видавався, відповідна йому частка не визначалась , судова колегія
приходить до висновку, що підстав для виділу частки в натурі і визнання права
власності на конкретне майно у повному розмірі, заявленому у позові , немає і
суд першої інстанції вирішив правильно спір у частині вимог позивача щодо
виділення паю , придбаного на підставі договорів купівлі- продажу.

Разом із тим згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського підприємства №015114 ,виданого Приазовською
селищною радою Запорізької області 21 січня 2003 року ОСОБА_1 належить право на
майновий пай у розмірі 0,24 відсотків у пайовому фонді КСП ім..Кірова ,яке
реорганізовано у ПСП „Роса", що у грошовому розмірі складає 4303 гривні.

У відповідності до-п.9 Порядку розподілу та використання майна
реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого
наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14.03.2001
року(зареєстровано в МЮ України 04.04.2001 р. №305/5496) виділення із складу
пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх
бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється
підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів
співвласників. .Вирішення цього питання здійснюється у один із способів,
передбачених п.16 цього порядку, а спірні питання щодо розподілу майна
вирішуються в судовому порядку.

Оскільки відповідачем ПСП „Роса" відмовлено Самохвалову у виділенні
його паю в натурі , у позивача є право вимоги свого майнового паю від
правонаступника КСП ім..Кірова - ПСП „Роса" у розмірі,що відповідає 4303
гривням ,у судовому порядку, проте суд першої інстанції не взяв до уваги
зазначені обставини, вимоги закону і постановив частково помилкове рішення,яке
в цій частині підлягає скасуванню з постановою нового рішення про часткове
задоволення   позовних вимог.

Заперечуючи проти сплати позивачеві грошової компенсації, ПСП „Роса"
разом із тим визнає право власності позивача на майновий пай на суму 4303
гривень і стверджує про наявність майна в натурі , проте не надав суду перелік
майна, яке може бути виділено йому в натурі без втрати цільового призначення
майна.

Згідно до вимог ст.364 ч.2 ЦК
України якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим ( частина друга статті 183 цього Кодексу ),
співвласник , який бажає виділу , має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Враховуючи зазначені обставини, вимоги закону, набуті по
справі докази , колегія

суддів приходить до висновку ,що з ПСП „Роса"
належить стягнути на користь позивача

вартість.його майнового паю в сумі 4303 гривні. Доводи
представника ПСП „Роса" про

неможливість виділення паю або його компенсації
позивачеві через те ,що не було з цього

приводу рішення зборів співвласників , є неспроможним, оскільки
у відповідності до п.15

Порядку     розподілу    та
використання    майна    реорганізованих    колективних

сільськогосподарських
підприємств від 14.03.2001 року виділення майнових паїв у натурі окремим
особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї у власність , проводиться
підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

Разом із
тим немає підстав для задоволення позовних вимог про виплату частки із прибутку
, стягнення сум і витребування майна із незаконного володіння, заявлених на
підставі ст. 1212,1213 ЦК України, оскільки доказів про безпідставне
заволодіння відповідачем майном позивача, а також про отримання відповідачем
прибутків не здобуто,

тому
рішення суду першої інстанції в цій частині є правильним, а доводи апеляційної
скарги безпідставними.

Судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи,
що мають для неї значення,

висновки в зазначеній частині рішення відповідають цим
обставинам і набутим доказам,

характер правовідносин між сторонами судом визначений
правильно, норми матеріального

і процесуального права не порушені і застосовані вірно,
постановлено законне і

обґрунтоване рішення.

Керуючись
ст.ст. 307, п.3).п.4) 309 ,313,314,316,317 ЦПК України,ст.364 ч.2 Цк України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  частково задовольнити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області
від «13» березня 2007 р.по цій справі в частині позовних вимог про виділ частки
майнового паю в натурі скасувати.

Позовні вимоги .ОСОБА_1 про виділ частки в натурі
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства
„Роса" на користь ОСОБА_1 компенсацію в сумі 4303 гр.(чотири тисячи триста
три гривні)

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення,
а рішення суду першої

інстанції без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення , проте може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом  двох
місяців.