Справа-22ц-5192-2007 p.                                     Головуючий
у 1 інстанції: Юр"єваТ.І.
Категорія : 16                                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22
червня 2007 року  Судова колегія в
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

в
складі: головуючого - судді          Новодворської
О.І.

суддів                                                Кіянової
СВ.,  Сукманової Н.В.

при
секретарі                                    Баранові
В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Кіровського районного суду м Донецька від 2 лютого 2007 року за позовом КП
"ЖЕК-1" Кіровського району м. Донецька до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за утримання будинку і при будинкової території,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька від 2 лютого 2007 року позовні вимоги КП
"ЖЕК-1" Кіровського району м. Донецька до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за утримання будинку і при будинкової території задоволено
частково,  з відповідачів на користь
позивача стягнуто солідарно заборгованість за період з вересня 2004 року до
грудня 2006 року в сумі 370, 82 грн.,  за
період з листопада 2003 року до вересня 2004 року в сумі 193,  80 грн. стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  а також державне мито на користь держави в
розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в розмірі ЗО грн. стягнуто з усіх трьох відповідачів.

В
апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять
скасувати вказане судове рішення і позивачу в позові до них відмовити,  оскільки при ухваленні рішення судом першої
інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права,  не враховано,
що квартира є особистою власністю і тому не можуть застосовуватися
положення  ст. .64 ЖК України,  а повинні застосовуватися положення  ст. .151 ЖК України,  ОСОБА_1 квартира належала на підставі
договору купівлі-продажу від 05.04.2001 року,
а ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 04.08.2006 року,  не взято до уваги наявність договору між
позивачем та власником квартири про участь у затратах на утримання будинку та
при будинкової території.

В судове
засідання апеляційного суду позивач та відповідачі не з"явилися,  будучи належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційну скаргу
відповідачів слід відхилити,  а рішення
суду залишити без змін з наступних підстав.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини,  що склалися
між сторонами і закон,  який їх регулює.

При
розгляді справи,  суд першої інстанції
встановив,  що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у
АДРЕСА_1 з 8.06.2001 року,  а ОСОБА_3 з 8.09.2004
року по теперішній час,  вони періодично
оплачували витрати на утримання будинку та при будинкової території,  однак,
станом на 1.01.2007 року вони мають заборгованість в розмірі 569, 85
грн. Враховуючи строки позовної давності,
які просив застосувати відповідач,
суд стягнув суму заборгованості з урахуванням дати реєстрації у вказаній
квартирі і в межах строку позовної давності.

При таких обставинах,  апеляційний суд вважає,  що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення заборгованості з відповідачів відповідно до часу
реєстрації їх у квартирі та строку позовної давності.

Але,  при цьому помилково послався на  ст.  66
ЖК України,  оскільки вказана квартира є
приватною власністю. Між тим,  такі
обставини не впливають на правильність висновків суду.

Як
вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 5 квітня 2001 року придбав у власністьАДРЕСА_1.
Згідно особового рахунку у вказані квартирі з 8 червня 2001 року було
зареєстровано ОСОБА_1 - власника квартири та ОСОБА_2 - його сина (а.с. 7).

Згідно
договору дарування від 4 серпня 2006 року ОСОБА_1.
подарував ОСОБА_2 вказану квартиру,
однак,  зареєстрованій в ній
залишився. З 8 вересня 2004 року у вказаній квартирі зареєстровано дружину
нового власника ОСОБА_3 та їх
неповнолітнього сина,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження (а.с. 7)

Відповідно
до ч.3  ст. 156 ЖК України члени
сім"ї власника будинку забов"язані дбайливо ставитися до жалого
будинку (квартири). Повнолітні члени сім"ї власника забов"язані брати
участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придоимової території та проведенню
ремонту До членів сім"ї власника будинку належать особи зазначені в
ч.2  ст. 64 цього Кодексу.

Відповідно
до ч.2  ст. 64 ЖК України до членів
сім"ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки.

Таким
чином,  суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про стягнення заборгованості за утримання будинку і при
будинкової території з усіх відповідачів відповідно до часу їх реєстрації у
вказаній квартирі,  та з урахуванням
строку позовної давності відповідно до
ст.  ст. 257,  267 ч.3 ЦК України.

Інші
доводи апеляційної скарги відповідачів не впливають на правильність висновків
суду першої інстанції.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись  ст. хт.. 307 ч.1 п.1,  308,
313-315 ЦПК України,  апеляційний
суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3  відхилити.

Рішення
Кіровського району м. Донецька від 02 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.