УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

КОПІЯ

"30"
березня 2007 року                                                                       м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Харчука В.М., Карпусь С.А.

при секретарі Тимощук М.В., Козіцькій А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу № 22ц - 346 за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Білогірського районного суду від 25 грудня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири в
рахунок погашення боргу.

Заслухавши
доповідача, пояснення апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_5,
пояснення позивача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

У вересні 2006
року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на
частку майна, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування заявлених
вимог посилався на те, що рішенням Білогірського районного суду від 03.11.2005
року з ОСОБА_5 стягнуто на його користь 34466 грн. Означене рішення звернуто до
примусового виконання, проте грошові кошти залишаються не стягнутими із-за
відсутності особистого майна у боржника. Проте, згідно довідки Білогірського бюро
технічної інвентаризації за ОСОБА_5 зареєстрована 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, що є у спільній сумісній власності, тому
позивач просив виділити 1/2 частини означеної квартири на його користь в
рахунок боргу.

Під час
попереднього судового засідання судом першої інстанції до участі в справі в
якості співвідповідачів залучено інших співвласників квартири - ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_5

В послідуючому в
ході судового розгляду справи позивач змінив позовні вимоги і просив перевести
на нього права та обов'язки співвласника-боржника на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, з проведенням відповідного перерахунку боргу.

Рішенням
Білогірського районного суду від 25 грудня 2006 року ухвалено перевести на
ОСОБА_4 права та обов'язки співвласника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1,

Головуючий у першій інстанції - Ніколайчук З.І.                                       Справа № 22 - 346

Доповідач -Кізюн
О.Ю.                                                                                 Категорія
№ 2

2

і зменшено суму боргу ОСОБА_5 перед
ОСОБА_4 на 17904 грн. 50 коп.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5 вважають рішення суду таким, що не
відповідає дійсним обставинам справи, вимогам закону, тому просять його
скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні вимоги про
переведення на них прав та обов'язків покупця спірної частини квартири
відповідно до положень ст.362 ЦК
України.

Перевіривши
законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Відповідно до
положень ст.371 ЦК України
кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі
недостатності у нього майна, на яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
для звернення стягнення на неї здійснюється в порядку, встановленому статтею
366 цього Кодексу.

Згідно ч.2
ст.366 ЦК у разі
неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших
співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником
своєї частки з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови
боржника від продажу своєї частки або відмови інших співвласників від придбання
частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних
торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з
проведенням відповідного перерахунку.

Як вбачається з
матеріалів справи і ці обставини ніким не оспорюються, 27 квітня 2006 року
державним виконавцем ДВС у Білогірському районі відкрито виконавче провадження
про примусове виконання виконавчого листа № 2-558, виданого 03.11.2005 року
Білогірським районним судом, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
грошових коштів в сумі 34466 грн. і надано боржнику строк для добровільного
виконання - до 04.05.2006 року. В зазначений термін боржник не вжив заходів
щодо добровільного погашення боргу. Згідно акта державного виконавця від
21.08.2006 року за місцем проживання боржника майна, яке належить йому, не
виявлено.

Згідно свідоцтва
про право власності на житло, виданого на основі рішення комісії по
приватизації державного житлового фонду Білогірської селищної ради від
27.12.2001 року за № 70, ОСОБА_5 разом із
співвідповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5 являється співвласником
квартири АДРЕСА_1 і за даними Білогірського
бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_5 зареєстрована 1/2 частина цієї
квартири.

Відповідно до
висновку будівельно - технічної експертизи, наявної в матеріалах справи, виділ
1/2 частки квартири в натурі неможливий.

З пояснень
позивача в суді апеляційної інстанції вбачається, що він пропонував боржнику на
погашення боргу продати свою частку в квартирі, проте ОСОБА_5 від продажу
відмовився.

В матеріалах
справи також відсутні будь-які об'єктивні докази, які б вказували на те, що
співвласники квартири - ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5 бажали придбати ідеальну
частку боржника у праві спільної власності на квартиру і для цього ними були
вчинені конкретні дії. Не надані такі докази й суду апеляційної інстанції.

За таких
обставин суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 про
переведення на нього прав та обов'язків співвласника - боржника і провів
відповідний перерахунок боргу.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на закон та докази, які б спростовували
ці висновки суду першої інстанції, тому підстав для скасування судового рішення
колегія судців не має.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308,
313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

3

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білогірського районного
суду від 25 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена
в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.