Справа № 22-888 2007
року                Головуючий суддя у І
інстанції - Піскунов В.М.
Суддя-доповідач в Апеляційному суді - Буцяк З.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року                                                                                                місто
Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області
у складі:     головуючого Буцяка З.І.

суддів Демянчук С.В., Григоренка М.П.

з участю
секретаря судового засідання Колесової Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костопільського
районного суду від 15 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання догово­ру довічного утримання та заповіту недійсними,

встановила:

Рішенням
Костопільського районного суду від 15 травня 2007 року зазначений вище позов
ОСОБА_2. до ОСОБА_1.3адоволено: договір довічного утри­мання, який був
укладений ОСОБА_3. з ОСОБА_1. стосовно однокімнатної квартири АДРЕСА_1 і
посвідчений 9 листопада 2006 року приватним нотаріусом Костопільського нотаріального
округу, та заповіт ОСОБА_3., складений на користь ОСОБА_1. і посвідчений 27
жовтня 2006 року при­ватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу,
визнані недійсними.

В
поданій на це рішення апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1., поси­лаючись на
порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить апе­ляційний
суд його скасувати й ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволен­ні
позову. Висновок суду про те, що ОСОБА_3. при вчиненні оспорюваних правочи-нів
не усвідомлювала значення своїх дій, рахує таким, що не грунтується на
матеріалах справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в
судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія су­ддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалене мі­сцевим
судом рішення скасуванню з ухваленням у справі апеляційним судом нового рі­шення
з таких підстав.

З
позовних заяв ОСОБА_2. (на користь якого ОСОБА_3. також був складе­ний заповіт)
на а. с. 2 і 31 вбачається, що він, не зазнаючи у своїх заявах норми матеріа­льного
права, відповідно до якої спірні правочини судом повинні були бути визнані не­дійсними,
фактично просив суд визнати їх недійсними з тих підстав, що ці правочини були
вчинені покійною ОСОБА_3. в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх
дій та була недієздатною.

Задовольняючи
позов, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_3. при укла­денні оспорюваних
правочинів дійсно не усвідомлювала значення своїх дій, та послався при цьому на
правила ч. 1 ст. 225 ЦК України.

Проте
погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки для
визначення того, чи дійсно ОСОБА_3. при укладенні оспорюваних позивачем
правочинів не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними,
у справі необхідно було провести відповідну судово-психіатричну експертизу.

На
переконання колегії суддів, показань свідків, на підставі яких місцевий суд
прийшов до такого висновку, є недостатньо, оскільки для визначення того, чи
дійсно ОСОБА_3. при укладенні оспорюваних позивачем правочинів не усвідомлювала
зна­чення своїх дій та (або) не могла керувати ними, необхідні спеціальні
знання та відпові­дний комісійний висновок фахівців-експертів у галузі
психіатрії.

З
урахуванням викладеного рішення суду першої інстанції не може бути залишене в
силі і підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про
від­мову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 225 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 303, 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Костопільського районного суду від 15 травня 2007 року скасувати.

ОСОБА_2
у задоволенні лозову до ОСОБА_1 про визнання договору довічного утримання та
заповіту недійсними відмовити за недоведеністю.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 89,55 (вісімдесят дев"ять) грн. понесених
судових витрат у справі.

Рішення
Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.