АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня
2007 року                                                                                м.  Феодосія

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого
судді:    Моісеєнко Т.І.,  суддів
Іщенка В.І.,

Мамасуєвої
Л.О.,  при секретарі:    Цендра О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  третя особа - Приморська
селищна рада м.  Феодосії АР Крим,  про встановлення порядку користування
земельною ділянкою,  за зустрічним
позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виділ частки
домоволодіння і встановлення порядку користування земельною ділянкою,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 16 березня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5,  третя особа -Приморська селищна рада АР Крим,  про встановлення порядку користування
земельною ділянкою,  який в подальшому
був змінений в частині визначення кола відповідачів на ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позовні вимоги ОСОБА_1
мотивовані тим,  що вона є власником 1/2
частки жилого будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18
липня 1985 р. № 1-4292,  а власником
іншої частки був ОСОБА_5,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1,  і його правонаступниками є
відповідачки. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною
площею 731, 39 кв.м.  і між власниками
часток домоволодіння склався визначений порядок користування земельною
ділянкою,  контрольного заміру якого не
робилося. У квітні 2001 р. землевпорядником-геодезистом був поведений замір
земельної ділянки в результаті якого було встановлено,  що позивака фактично користується земельною
ділянкою площею 255, 49 кв.м. ,  а
відповідач - 475, 90 кв.м. ,  що ОСОБА_1 вважає
порушенням її права на користування землею у відповідності до вимог земельного
законодавства України.

ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виділ частки домоволодіння і встановлення
порядку користування земельною ділянкою,
який у свою чергу мотивують тим,
що домоволодіння по АДРЕСА_1 до 1976 р. належало ОСОБА_5 і ним була
продана 1/2 частка жилого дому,  який
розташований на ділянці 0, 03 га (255, 49 кв.м. ). На момент укладення договору
купівлі-продажу ОСОБА_5 належало

Справа №
22-ц-1166-Ф/07р.           Головуючий у
першій інстанції

Панченко О.1. Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

2

0, 06 га землі і такий
порядок користування земельними ділянками склався між сторонами по справі і до
цього часу не був ніким оспорений.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 16 березня 2007 р. позов ОСОБА_1 був
задоволений частково,  а позовні вимоги
ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - у повному
обсязі. Було вирішено провести виділ у натурі часток співвласників
ОСОБА_3,  ОСОБА_2,  ОСОБА_4 і ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1.
Виділено у власність ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 у вказаному домоволодінні: в житловому будинку літ. „А" приміщення
№1-5,  площею 12, 2 кв.м. ,  № 1-4,
площею 3, 4 кв.м. ,  № 1-3,  площею 10, 4 кв.м. ,  загальною вартістю 22379 грн.,  тамбур літ „а",  вартістю 8115 грн.,  гараж літ „Б",  вартістю 8427 грн.; сарай літ „В"
вартістю 7947 грн.,  сарай літ.
„Г",  вартістю 2397 грн.,  сарай літ. „К",  вартістю 656 грн.,  бесідку літ. „Е",  вартістю 563 грн.,  туалет літ „У",  вартістю 891 грн.,  а всього приміщень на суму 51375 грн.,  що складає 55/100 часток домоволодіння.
Виділено у власність ОСОБА_1 у вказаному домоволодіння в житловому будинку літ.
„А" приміщення № 2-5,  площею 11, 5
кв.м. ,  № 2-6,  площею 14, 5 кв.м. ,  загальною вартістю 22379 грн.,  тамбур літ. „а-1",  вартістю 8713 грн.,  тамбур літ „а-2",  вартістю 2111 грн.,  сарай літ „Ж",  вартістю 900 грн.,  літню кухню літ. „З",  вартістю 4541 грн.,  сарай-душ літ. „О",  вартістю 421 грн.,  туалет літ. „И",  вартістю 1926 грн.,  басейн № 1,
вартістю 1413 грн.,  а всього
приміщень на суму 42404 грн.,  що складає
45/100 часток домоволодіння. Був визначений порядок користування земельною
ділянкою,  розташованою поАДРЕСА_1. В
користування ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та ОСОБА_4
було виділено земельну ділянку,  площею
448 кв.м. ,  по конфігурації вказаної в
додатку № 2 судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ № 76 від 05 жовтня
2006 р. і окрашеної в жовтий колір. В користування ОСОБА_1 виділено земельну
ділянку,  площею 266 кв.м. ,  по конфігурації вказаної в додатку № 2
судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ № 76 від 05 жовтня 2006 р. і
окрашеної в синій колір. Стягнуто з ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 державне мито у розмірі 360 грн. 75 коп. та витрати
на ІТЗ по 10 грн. кожного. Стягнуто з ОСОБА_1 державне мито 424 грн. 04 коп.

Додатковим
рішенням Феодосійського міського суду АР Крим від 23 травня 2007 р. стягнуто з
ОСОБА_3 в дохід держави 180 грн. 38 коп.,
стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в дохід держави державне мито по 90 грн.
19 коп.

ОСОБА_1 не погодилася з
вказаним рішенням суду і подала на нього апеляційну скаргу,  в якій просить оскаржуване нею судове рішення
скасувати,  та ухвалити по справі
нове,  задовольнивши її позовні вимоги у
повному обсязі. В обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права,  неповне з'ясування суттєвих обставин по
справі і надання неналежної правової оцінки доказам,  які надавалися апелянтом.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
осіб,  які з'явилися у судове
засідання,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення в частині виділу спірного домоволодіння,  за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того,
що між попередніми співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та
ОСОБА_6  склався порядок володіння та
користування даним домоволодінням,  який
був закріплений відповідною угодою від 07 вересня 1982 р. При цьому,  судом були враховані висновки
судово-будівельної експертизи,  яка була
проведена з врахуванням змісту вказаної угоди,
і відповідно до якого у власність ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підлягає виділу приміщення
в спірному домі,  які відповідають 55/100
його часток,  а ОСОБА_1 - 45/100 часток.

З такими
висновками суду не може погодитися колегія суддів,  оскільки дослідженим доказам надана належна
правова оцінка і судом по суті правильно встановлені фактичні

з

обставини
справи,  характер спірних правовідносин.
Однак,  при цьому судом не було вирішено
питання щодо компенсації ОСОБА_1 за недоотриману нею частину будинку.

Як
вбачається з матеріалів справи,
власником домоволодіння по АДРЕСА_1 був ОСОБА_5,  який продав 1/2 частину свого домоволодіння
ОСОБА_6 ,  що підтверджується відповідним
договором від 03 травня 1976 р. Між співвласниками домоволодіння з 1976 р.
склався порядок користування земельною ділянкою,  вони користувалися окремими-входам и на них і між
ділянками був встановлений паркан,  а
крім того,  між ОСОБА_6  та ОСОБА_5 була укладена угода про порядок
користування жилим будинком,  що знаходився
у їх спільній власності.ОСОБА_6  18 липня
1985 р. продала 1/2 частину домоволодіння,
яка була розташована на ділянці площею 714 кв.м. ,  що належала їй,  ОСОБА_1,
а власниками іншій 1/2 частки домоволодіння,  що належала ОСОБА_5,  після його смерті 17 червня 2003 p.,  стали його спадкоємці - дружина ОСОБА_3 та
доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Експертним
висновком КНДІСЕ № 76 від 05 жовтня 2006 р. був розроблений план виділу часток
у домоволодінні між його співвласниками,
яким була врахована угода про користування та володіння даним
будинком,  укладена 07 вересня 1982 р.
між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,  який і був
взятий судом першої інстанції за основу при вирішенні вимог ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про виділ часток в
домоволодінні.

Відповідно
до  ст. 118 ЦК України (1963
р.) якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між
собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку
(квартирами,  кімнатами) відповідно до
частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у
виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів,  то вона обов'язкова і для особи,  яка згодом придбає частку в спільній
власності на цей будинок.

Угода
про порядок користування приміщенями домоволодіня,  яка була укладена між ОСОБА_5 та ОСОБА_6  07 вересня 1982 p.,  була нотаріально посвідчена і зареєстрована у
виконкомі Феодосійської міської Ради народних депутатів,  при купівлі 1/2 частки спірного домоволодіння
у ОСОБА_6 ,  позивачка зі змістом даної
угоди була ознайомлена,  і тому
відповідно до вимог цивільного законодавства,
яке діяло на час купівлі-продажу частки домоволодіння вона є
обов'язковою для теперишніх власників будинку.

У той же
час,  колегія суддів вважає за необхідне
змінити рішення суду першої інстанції в частині виділення часток домоволодіння
між співвласниками щодо грошової компенсації при цьому виділі. Так,  рішенням суду ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були виділені будівлі,  які відповідають 55/100 часток
домоволодіння,  загальною вартістю 51375
грн.,  а ОСОБА_1 - 45/100 часток,  вартістю 42404 грн. 1 в такому випадку
ОСОБА_1 належить до виплати грошова компенсація за 5/100 часток
домоволодіння,  яку вона неотримала за
рішенням суду у розмірі 4688 грн. 95 коп.

Що
стосується вимог сторін по справі про встановлення порядку користування
земельною ділянкою,  то в даному випадку
колегія суддів у повному обсязі погоджується з рішенням суду першої інстанції в
цій частині,  оскільки при вирішенні цього
Питання судом було враховано порядок фактичного користування ділянкою,  який склався з 1976 р. між співвласниками
домоволодіння,  були враховані висновки
експертизи КНДІСЕ № 76 від 05 жовтня 2006 p.,
відповідно до яких щільність будівель на території
спірного домоволодіння не дозволяє виділити ОСОБА_1 додатково 91 кв.м.  земельної ділянки,  а також вимоги  ст. 91 ЗК України (1970 р.) і рекомендації
Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ" № 13 від 25 грудня 1996 р.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції про те,  що порядок користування земельною ділянкою
має бути встановлений за тим,  що
фактично склався між співвласниками,  і
який відображений у додатку № 2 висновку експертизи КНДІСЕ № 76,  за яким у користування ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виділяється земельна
ділянка площею 448 кв.м.  по
конфігурації,  зазначеній у вказаному
додатку,  окрашеній у

4

жовтий
колір,  а в користування ОСОБА_1 -
земельна ділянка 266 кв.м.  по
конфігурації,  зазначеній у тому ж
додатку,  окрашеній у синій колір.

Таким
чином,  колегія суддів,  вважаючи рішення таким,  що постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,  з
належним врахуванням обставин по справі,
однак,  без надання правильної
правової оцінки доказам по справі,  що
надавалися сторонами,  вважає за
необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та змінити
оскаржуване нею рішення,  доповнивши його
змістом щодо стягнення з відповідачів грошової компенсації за недоотримані
апелянтом часток домоволодіння.

На
підставі наведеного і,  керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.3,
309 ч.1 п.3,  313,  314,
316 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів судової палати по цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.  Феодосії,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 16 березня 2007
року - змінити.

Доповнити
резолютивну частину рішення суду першої інстанції наступним: припинити право
спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 45/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1,  а за ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 55/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 на праві
спільної часткової власності.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1по 1562 грн. 99 коп.3 кожної,  а
всього 4688 грн. 95 коп.,  що складає
5/100 вартості належної ій раніше частини домоволодіння.

В решті рішення
суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.