Справа №22-ц-5001/2007                                           Головуючий 1-ї інстанції: Кучма А.Ю.
Категорія: визнання                                                          Доповідач: Пшенічна Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня
2007р.    Судова колегія судової палати у
цивільних справах

апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого
судді - Борової С.А.

суддів                 - Пшенічної Л.В., Даниленка
В.М.

при секретарі                 - Гребенщиковій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 17 серпня 2007року по справі за позовом  ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на
1/3 частини квартири, виділ кімнати та відшкодування матеріальної і моральної шкоди

та за зустрічним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частини квартири -,

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, в якій посилався на те, що згідно свідоцтва про право власності
йому належить в кв. АДРЕСА_1 1/4 частина квартири.

Після смерті батька ОСОБА_3 у ІНФОРМАЦІЯ_1 році, він, дружина батька
ОСОБА_4 та сестра, відповідач по справі,
успадкували 1/4 частину вказаної квартирі, що належала батькові у рівних
частинах і кожному після цього стало належати по 1/ З частини спірної
квартири.

У подальшому виник спір з приводу користування спірною квартирою і він звернувся з позовом до суду. За наслідками розгляду
позовної заяви, було укладено мирову угоду і ухвалою Комінтернівського
районного суд м. Харкова від 04 грудня 2001 року
мирову угоду було затверджено. Згідно вказаної угоди, він продавав, а ОСОБА_1 покупала 1/3 частину спірної квартири,
зобов'язується сплатити йому ІНФОРМАЦІЯ_1 доларів США і повинна була встановити гранітний пам'ятник на могилі батька.

За апеляційною скаргою ОСОБА_1, ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04. 12. 2001 року , апеляційним судом
Харківської області 19.02 2002 року була скасована,
справа направлена на новий розгляд.

2

На даний час 1/3 частина вказаної квартири зареєстрована за відповідачем, правовстановлюючи документи на квартиру вона йому не
віддає і тому він позбавлений можливості здійснити
реєстрацію квартири на себе.

Просив визнати за ним права власності на 1/3 частину вказаної квартири, повернути йому вказану частку квартири і виділити у
користування кімнату площею 12, 2 кв. м. та стягнути з
відповідачки на його користь матеріальну шкоду в сумі 9530 грн.
49 коп. та моральну в розмірі 5000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, посилаючись на те, що після смерті батька виникли суперечки щодо
користування спірною квартирою. Згідно з мировою угодою вона купила
у позивача 1/3 частини спірної квартири, заплатила
йому ІНФОРМАЦІЯ_1 доларів США. її позовні вимоги про визнання за
нею права власності на 1/3 частини квартирі
викладеш у зустрічній позовній заяві, яка подавалася в суд до затвердження мирової угоди і після скасування ухвали Комінтернівського районного суду від 04. 12. 2001 року не
розглянута і об'єднана в одне провадження з теперішнім позовом ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_2 та його представник заперечують проти задоволення зустрічного
позову ОСОБА_1

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано незаконною реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину кв. АДРЕСА_1, на підставі ухвали місцевого
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04. 12. 2001 року.

Зобов'язано
ОСОБА_1 повернути у володіння ОСОБА_2
належну йому 1/3 частину кв. АДРЕСА_1.

У задоволені інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволені позову ОСОБА_2 I відмови їй у задоволені зустрічного позову скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити її позов і визнати за нею право на 1/3
частину спірної квартири, в задоволені позову ОСОБА_2 відмовити.

При цьому вказується, що суд першої інстанції не дав оцінки тому, що між
нею та позивачем фактично було укладено договір купівлі- продажу 1/3 частини спірної квартири I згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року якщо одна сторона повністю або частково виконала угоду, а друга
ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на
вимогу сторони, що виконала угоду, визнає таку

3

угоду дійсною.
Суд першої інстанції не врахував всі докази по справі та не     ' застосував закон, який регулює
взаємовідносини сторін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися у
судове засідання, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 і відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені зустрічного позову, суд першої інстанції
виходив з того, що мирова угоди на підставі, якої до ОСОБА_1 зареєструвала за
собою право власності на 1/3 частини спірної квартири на даний час не затверджена
судом, від її умов відмовляється ОСОБА_2 і не має наміру передавати, належну йому частину квартиру, ОСОБА_1

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд
дав вірну оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для реєстрації права власності
на 1/3 частину спірної квартирою була ухвала
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04. 12. 2001 року,
якою було затверджено мирову угоду між ОСОБА_2,
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 На даний час вказана ухвала
скасована ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.02. 2002 року.

Правовідносини, які виникали між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 грунтувалися на мировій угоді, яка в даній час судом не затверджена і
оспорюється позивачем.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд не застосував положення ст. 47 ЦК України (1963 року) не ґрунтується
на матеріалах справи.

ОСОБА_1 таких
позовних вимог не заявляла, судом розглядалася
її зустрічна позовна заява про визнання права власності на частину спірної квартири від 30.11 2001 року, яка була
виділена з матеріалів справи по якій було
винесено ухвалу про затвердження мирової угоди і яка була об'єднана в одне провадження
з позовом ОСОБА_2 (а.с.74).

Згідно зі ст. 10
і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень, а ст.11 ЦПК України
передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі.

4

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що ОСОБА_1 не довела свого зустрічного позову, а позов ОСОБА_2
доведений в межах, що задовольнив суд першої інстанції.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального права, які привели до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України
судова колегія судової палати,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2007року залишити без
змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення, підлягає касаційному оскарженню безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців с моменту набрання законної сили.