Справа-22ц-5181 -2007 р.                                Головуючий
у 1 інстанції : Кривошеєв Д.А.
Доповідач : Кіянова С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 липня 2007 року  Судова палата у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого - судді
Новікової Г.В.

суддів
Кіянової С.В.,  Сукманової Н.В.

при
секретарі
Баранові В.В.,  Ставріновій Ю.М.

за
участю представника відповідача
Морозовій Г.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду від 16 березня
2007 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу
"Фірма Меблі" м. Донецька про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Слов'янського міськрайонного суду від 16 березня 2007 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1.  до
Акціонерного товариства закритого типу "Фірма Меблі" м. Донецька про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і постановити нове
про задоволення його вимог,  оскільки висновки
суду першої інстанції не відповідають обставинам справи,  не враховано,
що відповідач пропонував надати йому пояснення щодо відсутності на
роботі 20 і 21 червня 2006 року,  хоча в
цей час він перебував у відпустці,  не
прийнято до уваги,  що табель виходів
було прийнято і заперечень не було.. Крім того,
прогулом вважається відсутність на робочому місці більш ніж 3
годин,  але відсутність згідно акту
26.06.2006 року з 14 до 17 години не є більш ніж 3 годин,  23 червня 2006 року відсутність на роботі з
11 до 15 години також не є більш ніж 3 годин,
оскільки він має право на перерву.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача заперечував проти
доводів апеляційної скарги і просив рішення суду залишити без змін.

Позивач
та його представник,  будучи належним
чином повідомлені про час та місце розгляду справи,  в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представника
відповідача,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційну скаргу позивача
слід відхилити,  а рішення суду залишити
без змін з наступних підстав.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини,  що склалися
між сторонами і закон який їх регулює.

При
розгляді справи,  суд першої інстанції встановив,  що позивач з 1.06.2005 року був прийнятий на
роботу до АТЗТ "Фірма меблі" м. Донецька столяром-вантажником і
працював в магазині №58 "Каштан" в м. Слов'янську на вул. Свободи.
Наказом генерального директора АТЗТ "Фірма меблі" від 3.04.2006 року
торгова діяльність вказаного магазину була зупинена в зв'язку з проведенням
капітального ремонту. 23 і 26 червня 2006 року позивач був відсутній за місцем
роботи,  про що складено акти робітниками
АТЗТ "Фірма меблі". Але,
згідно табелю виходу на роботу працівників магазину,  який складено продавцем магазину,  позивач знаходився на роботі повний робочий
день. Згідно табелю виходу на роботу АТЗТ "Фірма меблі" за 23 і 26 червня
2006 року ОСОБА_1.  поставлені прогули,
від надання письмових пояснень ОСОБА_1
відмовився,  про що складено акт.
Рішенням профкому від 30.06.2006 року дано згоду на звільнення ОСОБА_1 за
п.4  ст.40 КЗпП України,  за прогули без поважної причини,  рішенням профкому від 20.02.2007 року на
запит суду також дано згоду на звільнення ОСОБА_1 на вказаних підставах.
Наказом від 30.06.2006 року по АТЗТ "Фірма меблі" позивача звільнено
з 3 липня 2007 року з роботи за прогул без поважної причини 23 червня 2006 року
з 11 до 15 години та 26 червня 2006 року з 14 до 17 години. В трудову книжку
внесено запис про звільнення за прогул без поважної причини за п.4  ст.40 КЗпП України.

2

При таких обставинах,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову позивачу у позові.

Так,  відповідно до п.4  ст.40 КЗпП України трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу ( в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як
вбачається з матеріалів справи,  режим
роботи магазину "Каштан" в м. Слов'янську,  де працював позивач встановлено з 9 до 18
години,  2 вихідних,  перерва складає 45 хвилин і може бути в
період найменшого скопичення  покупців.

Згідно
наказу №136-к від 29.05.2006 року ОСОБА_1.  знаходився у відпустці з 29 травня 2006 року до 22 червня
2006 року. Відповідно до наказу №42 від 3.04.2006 року (а.с. 5) було зупинено
торговельну діяльність магазину №58 в м. Слов'янську,  однак,
трудові відносини з працівниками магазину,  в том числі і з позивачем,  не було розірвано.

Позивач
повинен був стати до роботи 23 червня 2006 року,  але відповідно до акту від 23.06.2006 року
(а.с. 22) він був відсутній на роботі у вказаний день з 11 до 15 години,  тобто більш ніж 3 години,  якщо враховувати і перерву на обід.

Відповідно
до акту від 26.06.2006 року (а.с. 23) позивач був відсутній на роботі у
вказаний день з 14 до 17 години,  про що
було надано докладну записку на ім. "я генерального директора (а.с. 24).
Відсутність на роботі позивача документально підтверджена 3 години,  але це не має суттєвого значення для
вирішення питання про звільнення позивача за прогул без поважної причини,  як зазначено в трудовій книжці (а.с. 8-9)..

При цьому
позивачем не надано поважних причин відсутності на роботі.

Доводи
позивача про те,  що згідно табелю
виходів,  складеного продавцем магазину
№58 (а.с. 39) 23 червня 2006 року і 26 червня 2006 року він знаходився на
роботі на протязі робочого часу,  суд не
може прийняти до уваги,  оскільки
особа,  яка складала вказаний
табель,  не мала повноважень на це згідно
посадової інструкції,  а директор
магазину у вказаний час знаходився на лікарняному (а.с. 33),  тоді як на помічника генерального директора
по кадрам АТЗТ "Фірма меблі" в особі Кіяшко Т.О. у даному випадку
(а.с. 35) покладено обов'язки по організації табельного обліку.

Відповідно
до  ст.43 КЗпП України рішенням
профспілкового органу від 30.06.2006 року було дано згоду на звільнення
позивача за п.4  ст.40 КЗпП України. При
цьому відповідачем у відповідності до
ст. 147-149 КЗпП України було дотримано порядку і строків для вирішення
питання про звільнення позивача. На запит суду рішенням профспілкового органу
від 20.02.2007 року таку згоду на звільнення позивача за тими ж підставами
підтверджено.

При
таких обставинах рішення суду законне і обґрунтованне,  постановлено у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підстав для його скасування немає.

Вимоги
позивача щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди необґрунтовані.

Доводи
апеляційної скарги позивача були предметом розгляду суду першої інстанції і з
цього приводу зроблено правильні висновки.

Відповідно
до  ст.308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись  ст. ст.307 ч.1 п.!,  308,
313- 315 ЦПК України,  апеляційний
суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Слов'янського міськрайонного суду від 16 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.