Справа
№ 22ц - 1509/07                                        Головуючий
першої інстанції: Димитров
26                                                           Суддя-доповідач
апеляційною сулу: Базовкіна Т.М.
УХВАЛА

2        жовтня 2007
року                        колегія суддів
судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Славгородської Н.П.,

суддів:                                                        Мурлигіної
О.Я.,

Базовкіної
Т.М. ,

при
секретарі судового засідання:           Бобуйок
І.Ф.,

за участю   представника апелянта ОСОБА_2.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні  в
місті Миколаєві  цивільну справу за

апеляційною
скаргою     представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 грудня 2006 року,
ухвалене за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про визначення
ідеальних часток та визнання права власності на частину квартири в порядку
спадкування,

встановила:

7        грудня 2006 р. ОСОБА_3.
звернувся до суду з позовом до Миколаївської

міської ради про визначення ідеальних часток та визнання права власності на
частину

квартири в порядку спадкування.

Позивач
вказував,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
дружина ОСОБА_4,  якій разом з ним на
праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1

Посилаючись
на те,  що він є спадкоємцем першої
черги,  проживав з спадкоємицею на день
смерті,  але оформленню спадщини заважає
не визначення часток кожного з співвласників у спільному майні,  просив визначити ці частки рівними та визнати
за ним право власності на належну померлій 1/2 частку зазначеної вище квартири
в порядку спадкування.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 15 грудня 2006 р. позов задоволено: визначено ідеальні частки співвласників
квартири АДРЕСА_1 ( по 1/2 за ОСОБА_4 та ОСОБА_3) та визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/4 частині цієї квартири в порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

В       апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1. вказує,  що ОСОБА_1. є

сином позивача та померлої ОСОБА_4,
які в 1980 р. розірвали шлюб,  а
тому він -

єдиний спадкоємець матері,  однак суд
розглянув справу без його участі. Крім того,
судом

порушені правила підсудності,
оскільки спірна квартира розташована на території

Заводського району м.  Миколаєва.
Посилаючись на викладене,  апелянт просив
суд

скасувати рішення та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення представника
апелянта,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів дійшла
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню із таких підстав.

З       матеріалів справи
вбачається,  що ОСОБА_3. звернувся з
даним позовом,

посилаючись на те,  що є спадкоємцем
першої черги його дружини ОСОБА_4,

померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,  і,  проживаючи
разом зі спадкодавцем,  він прийняв
спадщину,  що

відкрилася після її смерті.

Суд,  задовольняючи вимоги,  в порушення вимог  ст.
214 ЦПК України при ухваленні рішення не з'ясував,  чи мали місце обставини,  якими обґрунтовувалися вимоги та якими

доказами вони підтверджуються (а саме,
чим підтверджується,  що позивач є
спадкоємцем ОСОБА_4); чи є інші фактичні дані,
які мають значення для справи (наявність інших спадкоємців).

В той же
час з наданої позивачем копії паспорту видно,
що на сторінці 10 "Сімейний стан" запис відсутній.

Відповідно
до доданої до апеляційної скарги довідки Заводського відділу реєстрації актів
цивільного стану шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 17 липня 1980 р.
(а.с.  47).

Крім
того,  всупереч вимог  ст.  33
ЦПК України суд не встановив коло спадкоємців ОСОБА_4 та не притягнув до участі
в якості співвідповідача її сина ОСОБА_1. (а.с.
46).

Оскільки
суд фактично вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_1.,  котрий не брав участь у справі,  рішення в силу п. 4 ч. 1  ст.
311 ЦПК України необхідно скасувати з направленням справи на новий
розгляд.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене,  притягнути до участі у справі ОСОБА_1. та
розглянути спір відповідно до вимог закону.

Враховуючи,  що справа розглянута судом з порушенням вимог
ч. 1  ст.
114 ЦПК України щодо виключної підсудності,  так як спірна квартира знаходиться в
Заводському районі м.  Миколаєва,  колегія суддів вважає за необхідно справу
направити на новий розгляд до Заводського районного суду м.  Миколаєва.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311, 315 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1. ОСОБА_2. задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 15 грудня 2006 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до Заводського районного суду м.  Миколаєва.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.