Справа № 33-ц-64/07                 Головуючий у першій інстанції - Білосевич Г.С.
- 13                                                 Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у

касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Лончука В.Г., Расевича С.І., Стрільчука В.А.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом військового
прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах Тернопільської квартирно-експлуатаційної
частини району (далі -Тернопільська КЕЧ району) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про втрату права користування жилим приміщенням за касаційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Кременецького
районного суду Тернопільської області від 6 лютого 2002 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 5 жовтня 2004 року,

встановила:

В січні
2002 року військовий прокурор Тернопільського гарнізону звернувся в суд із
зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідачі протягом тривалого
часу без поважних причин не проживають в квартирі АДРЕСА_1 і не оплачують
комунальні послуги. Тому просив визнати їх такими, що втратили право
користування вказаним жилим приміщенням.

Рішенням
Кременецького районного суду від 6 лютого 2002 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 5 жовтня 2004 року, позов
задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати
судові рішення та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права та невідповідність їх
висновків обставинам справи.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов, місцевий суд обгрунтовано виходив з того, що відповідачі з осені 2000
року без поважних причин не проживали у спірній квартирі, вивезли з неї свої
речі, не оплачували комунальні послуги.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив рішення без зміни.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального
права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення
Кременецького районного суду Тернопільської області від 6 лютого 2002 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 5 жовтня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.