Справа № 22ц-716/07                                               Головуючий в 1 інстанції - Іщук Л.П..
Категорія - 42                                                            Доповідач - Стрільчук В.А.
УХВАЛА

іменем    України

11 вересня 2007
року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Киці С.І.,

при секретарі - Савчук
О.В.,

з участю
представника позивача Запогувиченка О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Національного банку України
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної при виконанні трудових
обов'язків, за апеляційною скаргою позивача Національного банку України на
рішення Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2007 року в позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильну оцінку доказів.

В запереченні на
апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1. просить її відхилити за безпідставністю,
а рішення залишити без змін, зазначаючи про законність і обгрунтованість
висновків суду.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1. перебуває
у трудових відносинах з Національним банком України з 1993 року, з 1997 року по
даний час працює головним експертом відділу готівкового обігу і касових
операцій. 27 липня 2004 року між сторонами укладено договір про повну
матеріальну відповідальність ОСОБА_1

20 січня 2006
року, виконуючи обов'язки касира прибутково-видаткової каси, відповідач
здійснила обмін розірваних і склеєних з двох

2

частин 24 банкнот номіналом 100
грн., які в подальшому визнані неплатіжними, фізичній особі ОСОБА_2. В зв'язку
з цим наказом начальника управління НБУ у Волинській області від 22 березня
2006 року № 47-а ОСОБА_1. зобов'язано відшкодувати вартість неправомірно
обмінених банкнот в розмірі 2400 грн. в місячний термін.

Вироком
Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 грудня 2006 року, який
набрав законної сили, з ОСОБА_2, засудженого за вчинення шахрайства, на користь
Національного банку України стягнуто 2400 грн. на відшкодування матеріальної
шкоди.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Відповідно до ч.
ч. 1,2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на
них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності
за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і
за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Вищезгаданим
вироком Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 грудня 2006 року
встановлено, що шкоду Національному банку України в розмірі 2400 грн. заподіяв
безпосередньо громадянин ОСОБА_2, який шляхом вчинення шахрайських дій - обману
касира ОСОБА_1 - незаконно заволодів 24 придатними до обігу стогривневими
банкнотами (а. с. 130-137). Цим вироком заподіяна банку шкода відшкодована за
рахунок засудженого у повному обсязі. В кримінальній справі Національний банк
України виступав цивільним позивачем (а. с. 155-158), здійснивши тим самим у
відповідності зі ст. ст. 3, 32 ЦПК України
своє право вибору особи, винної у заподіянні шкоди, до якої ним було
пред'явлено вимогу про її відшкодування.

За таких
обставин та з врахуванням того, що ОСОБА_1. і засуджений ОСОБА_2 за
законодавством не несуть солідарну відповідальність за заподіяну шкоду,
повторна вимога банку про її відшкодування до відповідача в даній справі є
безпідставною.

Виходячи з
викладеного, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення
постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308,
314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

3

Апеляційну скаргу позивача Національного банку України відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2007
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.