Справа № 22-995                                                Головуючий
в 1 інстанції - Мельник О.В.
№ 30                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

02
жовтня 2007 року                                                                                       м.  Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської

області у складі: головуючого   судді                                            Василевича
B.C.

суддів                                                                                              Гордійчук C.O.,  Шимківа С. С.

з участю
секретаря судового засідання                                        Чалої Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2
на рішення Рівненського міського суду від 06 липня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства "Рівненеський завод
тракторних агрегатів",
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  яка діє у своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання угоди недійсною,  визнання недійсним розпорядження,  визнання недійсним ордера та виселення з
гуртожитку,  -

встановила:

Рішенням
Рівненського міського суду від 06 липня 2007 року задоволено позов ОСОБА_3 до
відкритого акціонерного товариства "Рівненеський завод тракторних
агрегатів",  ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про
визнання угоди недійсною,  визнання
недійсним розпорядження,  визнання
недійсним ордера та виселення з гуртожитку.

Визнано
недійсним договір найму житла в гуртожитку від 17 грудня 2003 року укладений
між ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" та ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
які діяли від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_4.

Визнано
недійсним розпорядження директора філії "Побут" ВАТ "РЗТА"
№ 105/168 від 19 грудня 2003 року про виділення ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та неповнолітньому сину ОСОБА_4
кімнати АДРЕСА_1 та їхню реєстрацію за вказаною адресою.

Визнано
недійсним ордер,  виданий ВАТ
"РЗТА" ОСОБА_1 на склад сім'ї з трьох осіб на вселення у кімнату
АДРЕСА_1.

Виселено
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та їх неповнолітнього
сина ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують на те,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи,  допущена

2

неповнота
судового слідства,  порушення норм
матеріального та процесуального права.

Судом не
враховано,  що будинок АДРЕСА_2
знаходиться на балансі міськвиконкому і не має відношення до ВАТ
"РЗТА".

Після
зміни власника будинку,  відбулося його
переобладнання та розподіл додаткової площі між жильцями і вданому випадку це
окрема квартира, а не не кімната у гуртожитку.

У
порушення вимог  ст. 59 ЖК України ордер
позивачці був виданий на зайняте приміщення,
оскільки їхня сім'я проживає у даному житлі з грудня 2003 року.

Визнаючи
неправомірними дії директора філії "Побут" ВАТ "РЗТА",  суд вийшов за межі позовних вимог.

Вважають,  що відповідачем у справі повинен бути
Рівненський місьвиконком.

Суд
дійшов помилкового висновку,  що
позивачкою не пропущено строк позовної давності та про те,  що за ОСОБА_5 зареєстровано право власності
на квартиру АДРЕСА_3.

Просять
скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
беручи до уваги пояснення учасників процесу,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційні скарги підлягають відхиленню з
таких підстав.

Згідно  ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З
матеріалів справи вбачається,  що будівля
АДРЕСА_2 має статус гуртожитку,  який
належав ВАТ "РЗТА".

Позивачці,  як працівниці ВАТ "РЗТА" на
підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету заводу від
31 березня 2004 року було вирішено надати кімнату в гуртожитку № 327,  у зв'язку з чим вона отримала відповідний
ордер на вселення. На час видачі ордера дана кімната була вільною.

Постановляючи
рішення про задоволення позовних вимог,
суд першої інстанції виходив з того,
що ні ОСОБА_1,  ні члени його
сім'ї не перебували у трудових стосунках з ВАТ "РЗТА",  а тому їх вселення у спірне житло є
безпідставним.

Директор
філії "Побут" ВАТ "РЗТА" не був уповноважений на укладення
договір від імені ВАТ на вселення громадян у гуртожиток у зв'язку з чим його
дії визнані неправомірними.

Строк
позовної давності ОСОБА_5 не пропущено.

З таким
висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Як у
суді першої інстанції так і в апеляційному суді ОСОБА_1 не спростовано той
факт,  що за ним зареєстровано право
власності на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.
57). У зв'язку з цим,  у нього та
членів його сім'ї відсутні підстави для вселення у гуртожиток.

Статтею
308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої

3

інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Порушень
зазначених вимог законодавства колегія суддів не вбачає. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для
скасування постановленого рішення не встановлено.

Керуючись  ст. ст. 303,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Рівненського міського суду від 06 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно. Вона може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.