Справа №2-3134/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 травня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого    судді
Пушкарчук В.П.,

при секретарі                              Тростянчук Т.В.,

з участю
позивача - ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2, представника Луцької міської
ради Бірюк І.В.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_2, до
Луцької міської ради про визначення часток у приватизованій квартирі, -

еста но в и в :

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Луцької міської
ради про визначення розміру частки у квартирі, а саме приватизованої квартири
АДРЕСА_1. Вказавши, що згідно свідоцтва про право власності на житло вказана
квартира належить йому, його батьку ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно,
зокрема на 1/3 частину вище вказаної квартири. ОСОБА_1 , як син спадкодавця, є
спадкоємцем першої черги, і прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне
користування спадковим майном відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. З метою
оформлення спадщини позивач звернувся в нотаріальну контору, однак йому було
відмовлено, оскільки частки співвласників у спільній сумісній власності на
квартиру не визначені. Просив винести рішення про визначення розміру частки у
спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1 в розмірі по 1/3 частини кожного
співвласника.

В судовому засіданні позивач пояснив, що при житті ОСОБА_4 ніколи не виникало
спору щодо часток в спірній квартирі. Просив визначити частки співвласників в
спірній квартирі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що при житті
ОСОБА_4 ніколи не виникало спору щодо часток в спірній квартирі. Просив
визначити частки співвласників в спірній квартирі.

Представник відповідача - представник Луцької міської ради Бірюк І.В.,
визнавши позов, в судовому засіданні пояснила, що спірна квартира
приватизована. Між співвласниками не виникало спору щодо часток в спільному сумісному
майні, заперечень щодо задоволення позову не має.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача,
дослідивши документи справи, суд прийшов до висновку про підставність
заявленого позову.

Судом встановлено, що квартира за АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, даний факт підтверджено копією
свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2004р., виданого згідно
розпорядження від 03.12.2004 № 653-р та зареєстроване у відділі по приватизації
житлового фонду під № 653-р/45.

ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про смерть, копія якого знаходиться в
матеріалах справи (а.с.17) і після його смерті відкрилась спадщина на частину
квартири за АДРЕСА_1.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" від
19 червня 1992 року № 2482-ХІІ не визначено умов, за яких один із членів сім'ї
може отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. Частки в жилому
приміщенні кожного з повнолітніх членів сім'ї, яким передається у власність
займана квартира (будинок), є рівними.

Згідно ч.2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними або законом. Спору щодо часток співвласників у вказаних осіб не
виникало, що ствердили позивач та третя особа на стороні позивача в засіданні.

Таким чином, фактично, кожному із співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3
належить по 1/3 частині вказаної квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в
їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визначити частки співвласників
в спільній сумісній власності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 83, 130, 213, 214, 215 ЦПК України,
Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду ",
ст.ст. 16, 368, 370, 372 ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, кожному зокрема, належить по 1/3 частці квартири за АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня
його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 (двадцяти)
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст.. 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.