Справа № 2-2434/2007 року
Рішення Іменем
України

16 травня 2007 року                                                                           м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі:

головуючої судді
Томин О.О.

секретаря                       Турок О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду
в м. Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ
в натурі частки в спільному сумісному майні подружжя та поділ майна, -

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки в спільному
сумісному майні подружжя та поділ майна.

Позивачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з мотивів, викладених в
уточненій позовній заяві, просить постановити рішення суду яким зобов'язати
відповідача сплатити їй разом з неповнолітньою дочкою грошову компенсацію за 2/3 квартири АДРЕСА_1 в сумі 94342 гривень,
мотивуючи свою позицію тим, що шлюб між сторонами розірвано ще 2005 році, спірна
квартира є неподільною і тому обоє проживати в ній при їх взаємовідносинах
нормально не можуть, а тому вона бажає виділу своєї частки та частки дочки
ОСОБА_2 у грошовій
компенсації.

Відповідач ОСОБА_3 заявлені до нього позовні вимоги
визнав.

Вислухавши
сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Подані суду
сторонами та досліджені в судовому засіданні докази достовірно підтверджують,
що сторони перебували в шлюбі з 09.03.1994
року по 01.11.2005 року
перебували в шлюбі (а.с -
13). Від шлюбу мають неповнолітню дочку -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копія свідоцтва
про право власності на житло від 12.12.2000
року, видана госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового
фонду Івано-Франківського міськвиконкому підтверджує, що квартира, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
приватизована сторонами та їх неповнолітньою дочкою в порядку Закону
України" Про приватизацію державного житлового фонду" і на наданий
час належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних долях (а.с-5).

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 16.03.2006
року було задоволено частково позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою,
суд вирішив зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселити
ОСОБА_1 та неповнолітню доньку сторін ОСОБА_3 у спірну квартиру, у виселенні
ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1
відмовити. Дане рішення вступило в законну силу (а.с-7-8).

Відповідно до
статті 370 Цивільного
Кодексу України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що
є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Статтею 364 Цивільного
Кодексу України передбачає, що співвласник має право на виділ у натурі частки
із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі із спільного
майна не допускається згідно з законом або є неможливим (частини друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Статтею 183 Цивільного
Кодексу України, ч.2, передбачає, що неподільною є річ, яку не можна поділити
без втрати її цільового призначення.

По справі призначалась будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку № 77/12-06 судової
будівельно-технічної експертизи від 12.12.2006
року частка кожного співвласника квартири по АДРЕСА_1 становить по 1/3, поділ квартири
неможливий, так, як технічно неможливо влаштувати окремий вхід і створити
належні умови для проживання (кухня, санвузол). Ринкова вартість спірної
квартири станом на грудень 2006
року становить 141513
гривень. Частка кожного співвласника в грошовому еквіваленті становить - 47171 грн.(а.с- 46). 2/3 частки, ОСОБА_1
та неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_2 становить -94342 гривень. Цю суму слід і стягнути з відповідача.
Одночасно, слід вирішити на продовження заявленої вимоги про визнання права
власності на всю квартиру при викладеному за відповідачем з відповідними
обмеженнями щодо реєстрації його права власності на всю квартиру.

З відповідача також слід стягнути у користь позивача
судові витрати по справі.

Виходячи з того,
що позивач при поданні в суд позову сплатив держмито виходячи з ціни позову на
той час, то з відповідача слід стягнути недоплачене мито в сумі - 892 грн.42 коп., в
дохід держави.

На підставі
викладеного, ст. ст. 3,10,
11, 58-50 ЦПК України, ст.ст. 183,
364, 368, 370 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 130, 208-218 ЦПК України,
суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з
ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 грошову
компенсацію за 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 в сумі - 94342 гривень.

Визнати за
ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
цілому.

Івано-Франківському
обласному бюро технічної інвентаризації будівель зареєструвати за ОСОБА_3
вказану квартиру в цілому після надання бюро доказів про виконання даного
рішення суду в частині сплати грошової компенсації.

Стягнути ОСОБА_3
у користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 81
грн.00 коп. судових
витрат по справі.

Стягнути з
ОСОБА_3 у користь держави 892
грн.42 коп. недоплаченого держмита по справі.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області може бути
подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається через Івано-Франківській
міський суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.