АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року                                                                                                 м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державного
комітету ядерного регулювання України, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2про
неправомірне покладання на працівника обов'язків, не передбачених трудовим
договором та про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 червня 2004р. та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2004р.,

встановила:

У червні 2003р. ОСОБА_3звернувся в суд з позовом до Державного комітету
ядерного регулювання України, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2про неправомірне
покладання на працівника обов'язків, не передбачених трудовим договором та про
відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що він працює у відповідача в юридичному управлінні на посаді
головного спеціаліста відділу нормативного регулювання. Оскільки він звертався
до керівництва з питань нарахування йому доплат, що на його думку, йому
безпідставно не нараховувались, та з критичними зауваженнями щодо розроблених і
затверджених в комітеті положень, начальник управління та його заступник -

Справа №33-ц -
60кс/ 2007р.                                                             Категорія
ЦП 1

Головуючий у першій інстанції
Кухайлешвілі Ю.Л. Доповідач Краснощокова Н.С.

треті особи у
справі, створили йому умови, які максимально утруднюють виконання поставлених перед
ним завдань. Його зобов'язали виконувати обов'язки, не передбачені трудовим
договором, зокрема, виконувати доручення, розпорядження та постанови Кабінету
Міністрів України та іншу роботу, не передбачену його посадовою інструкцією.
Тому просив дати юридичну оцінку діям відповідача та третіх осіб, зобов'язати
відповідача компенсувати спричинену йому моральну шкоду в розмірі 1700 грн., а
третіх осіб - компенсувати цю шкоду відповідачу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 2 червня 2004р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2004р.
апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена, рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 2 червня 2004р. залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_3просить скасувати судові
рішення та направити справу на новий розгляд. Посилається на те, що рішення
місцевого суду та ухвала апеляційного суду не відповідають вимогам законів,
суди не дали оцінку зібраним доказам, не врахували обставини, які мають суттєве
значення для справи, а тому ухвалили неправильні рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 червня 2004р. та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2004р.,залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.