Справа № 22-3093    р.       Головуючий у 1 інстанції: Пронін
категорія:44                                      Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007 року                Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Шабанової В.О.

суддів:
Резникової Л.В., Стратіло В.І.

при
секретарі:   Алексеєвій Г.Є.

за участю
адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

Позивач в судове
засідання не з"явився , про час і місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить отримана членом його сім"ї телеграма.

розглянув
у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку цивільну справу за
апеляційною  скаргою ОСОБА_2

на рішення
Кіровського районного суду м.Донецька від 6 лютого 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Заслухавши
доповідача, пояснення відповідача та його представника , перевіривши   доводи апеляційної скарги, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У жовтні
2006 року ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Зазначав
, що у травні 2006 року сторони домовилися про укладення договору купівлі
продажу земельної ділянки та жилого будинку і 28 травня 2006 року відповідач
отримав від позивача 5000 грн. , як завдаток , про що свідчить його розписка.
Проте пізніше відповідач відмовився від досягнутої угоди і повернув йому
отримані гроші у розмірі 5000 грн..

Посилаючись
на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання позивач просив
стягнути з нього додатково 5000 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн..

Відповідач
заперечував проти позову, оскільки повернув позивачу усі отримані гроші.

Рішенням
Кіровського районного суду м.Донецька від 6 лютого 2007 року позовні вимоги
позивача були задоволені у повному обсязі.

В
апеляційній сказі     відповідач просить
скасувати вказане судове рішення та постановити нове рішення, яким   відмовити у задоволені позовних вимог та
стягнути з

позивача судові
витрати за розгляд апеляційої скарги, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з
таких підстав:

Задовольняючи
позовні вимоги, суд виходив з того, що у травні 2006 року сторони домовилися
про укладення договору купівлі - продажу земельної дідянки та жилого будинку і
28 травня 2006 року відповідач отримав від позивача 5000 грн. , як завдаток ,
який пізніше повернув позивачу. Оскільки відповідач відмовився від виконання
взятих на себе зобов'язань він повинен додатково сплатити позивачу 5000 грн..

Проте
такий висновок суду не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права,
оскільки судом не було враховано, що досягнута між сторонами домовленість
відбулася без врахуння , що спірний жилий будинок та земельна ділянка є
спільною власністю подружжя Корнієнко. Крім того задовольняючі позов про
стягнення додаткового розміру завдатку в порядку ст.. 571 ЦК
України, суд залишив поза увагою ту обставину, що це правило застосовується
у випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з
вини якоїсь зі сторін.

У разі,
коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили,
сплачені в рахунок виконнання договору платежі вважаються авансом і
повертаються в тому розмірі, в якому надавалися.

У даному
випадку між сторонами лише була досягнута домовленність про укладення
вказаннгого договору, оскільки з надонної суду розписки не вбачається на яких
умовах укладений цей договір: відсутня домовленість між сторонами щодо вартості
будинку та земельної ділянки , строків виконання  цього договіру.

Оскільки
договір купівлі-продажу, який би за своєю формою за змістом відповідав вимогам
закону, між сторонами у справі укладено не було, висновок суду першої інстанції
щодо обгрунтованності позовних вимог про стягнення додаткової суми є
помилковим, тому відповідно до вимог п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду
належить скасувати, постановити нове рішення , яким відмовити позивачу у
задоволені позову.

Щодо задоволення
апеляційної скарги відносно повернення судових витрат за апеляційне оскарження
судового рішення, то в цій часті , вказані вимоги на час розгляду апеляційної
скарги не можуть бути задоволені, оскільки такі вимоги не були предметом
розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314
ЦПК України, апеляційний суд ,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну  скаргу ОСОБА_2 задовольнити частковою

Рішення
Кіровського районного суду м.Донецька від €6 лютого 2007 року скасувати.

Постановити нове
рішення.

Відмовити
ОСОБА_3 у задоволені позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Рішення
набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
рішенням законної сили.