Верховний Суд України
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №
22-2802 /07                                               Головуючий
у 1 інстанції Воробйов А.В.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ"

„15
" серпня    2007 року                                                                                м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого    Приймака В.М.

Суддів                      Кримської О.М.

Маловічко С. В.
При секретарі   Белименко С. В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Орджонікідзевського районного суду м.  Запоріжжя від «11» травня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства „ВРЕЖО № 1",  Орджонікідзевської районної адміністрації
м.  Запоріжжя,  Запорізької міської ради про виключення
квартири з числа службових та видачу ордеру на жиле приміщення,  -

ВСТАНОВИЛА:

7
вересня 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до КП „ВРЕЖО № 1",  Орджонікідзевської райадміністрації м.  Запоріжжя,
Запорізької міської ради про виключення квартири з числа службових та
видачу ордеру на жиле приміщення .

8
позові зазначала,
що її сім'я - колишній чоловік ОСОБА_2 та їх діти отримали квартиру
АДРЕСА_1 як службове приміщення і в листопаді 1988 року вселилися в спірну
квартиру.

На
теперішній час вона з дітьми мешкає в цій квартирі,  іншого житла вона не має. Вона неодноразово
зверталася до керівництва КП „ВРЕЖО № 1" про виключення квартири із складу
службової,  однак відповіді не отримала.

З 1999
року на підставі розпорядження голови Орджонікідзевської райадміністрації
м.  Запоріжжя вона перебуває на
квартирному обліку для отримання державного житла,  тому вважає,
що набула права на виключення квартири з числа службової та отримання
ордеру.

Посилаючись
на ці обставини,  просила виключити
квартиру АДРЕСА_1 з числа службових та зобов'язати органи місцевої влади видати
ордер на спірну квартиру.

Ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 18 квітня 2007 року до участі у справі в якості
співвідповідача було залучено Запорізьку міську раду.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя   від 11 травня 2007
року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  посилаючись
на неповне та неправильне з'ясування обставин,
які мають значення для справи,
просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення
про задоволення позову.

Особи,  які беруть участь у справі ,  в судове засідання суду апеляційної інстанції
не з'явились,  про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином ( а.с. 64-67).

Згідно
ч.2  ст. 305 ЦПК України колегія суддів
вважає можливим розглядати справу за відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши
доповідача,  дослідивши обставини
справи,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не   підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно
до положень пункту 1 частини 1 статті 307, 308 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення
без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається,  що у
1988 році ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1,
перебуваючи в трудових відносинах з ЖКХ Орджонікідзевського району
отримали на сім'ю з п'яти чоловік службове приміщення - квартиру АДРЕСА_1.
Чоловік позивачки - ОСОБА_2 звільнився з роботи у вересні 1989 року за власним
бажанням,  позивачка звільнена за прогул
у листопаді 1989 року (а.с. 45)

20.02.1990 року
ОСОБА_1  та ОСОБА_2 розірвали шлюб ( а.с.
6). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.  Запоріжжя
від   22 лютого 1990 року ОСОБА_2
виселено з службового приміщення без надання іншого жилого приміщення ( а.с. 7)

До
теперішнього часу у спірному приміщенні зареєстровані позивач - ОСОБА_1,  діти: ОСОБА_3,  1982
року народження,  ОСОБА_4,
1984 року народження,
ОСОБА_5,  1992 року народження
(а.с. 5).

На
підставі розпорядження голови Орджонікідзевської райадміністрації м.  Запоріжжя з 1989 року позивач перебуває на
квартирному обліку для отримання державного житла.

Відповідно
до  ст.
118 ЖК України - жиле приміщення включається в число службових рішенням
виконавчого комітету районної,
міської,  районної в місті Ради
народних депутатів.

Пунктами
5,  6 Положення про порядок надання
службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР ,  затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР
від 04.02.1958 року № 37,  передбачено,  що облік службових жилих приміщень у всіх
будинках, ,  незалежно від їх
належності,  здійснюється у виконавчому
комітеті районної,  міської районної в
місті Ради народних депутатів,  яка
прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових.

Виключення
жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання
підприємства,  установи,  організації рішенням виконавчого комітету
відповідної районної,  міської,  районної в місті Ради народних депутатів.

З
матеріалів справи видно,  що КП "
ВРЕЖО №1",  якому належить спірне
службове приміщення,  з клопотанням про
виключення жилого приміщення з числа службових до виконавчого комітету
відповідної районної,  міської,  районної в місті Ради народних депутатів не
зверталося.

З огляду
на вищенаведене,  колегія суддів
вважає,  що суд першої інстанції,  відмовляючи в задоволенні позову дійшов до
правильного висновку щодо його безпідставності,
тому рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують його,  підстав для скасування рішення суду колегія
суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.    307,  308,
313,  314,  315
ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 11 травня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.