УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року                                                                                                 м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5інтересах ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з-я особа Управління освіти Голосіївської районної у
м. Києві державної адміністрації про виселення та вселення, відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 29 березня 2004р. та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 7 вересня 2004р.,

встановила:

У серпні 2003р.ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з-я особа
Управління освіти Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про
виселення та вселення, відшкодування моральної шкоди.

Зазначала, що її неповнолітній син ОСОБА_1 з 1987р. зареєстрований в
квартирАДРЕСА_1 корпус 1. В цій же квартирі був зареєстрований та проживав його
батько ОСОБА_6, який у червні 2003р. помер. У липні 2003року ОСОБА_1
приватизував квартиру. Після смерті ОСОБА_6в квартирі  залишилась проживати його дружина     ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і

Справа №33-ц -
177кс/ 2007р.                                                   Категорія
ЦП 11

Головуючий у
першій інстанції Горбань Н.І. Доповідач Краснощокова Н.С.

ОСОБА_4, які вселились
в квартиру без згоди її сина. У січні 2004р. ОСОБА_2 народила сина,
який після народження також став проживати в належній   її сину квартирі.  Посилаючись на те, що    відповідачі порушують права її сина на
квартиру, оскільки без належних підстав проживають в ній, позивачка просила
задовольнити позов.

В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги і просила вселити її сина в
спірну квартиру, виселити з квартири ОСОБА_2 з малолітнім сином та відшкодувати
моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідачки, яка перешкоджає
синові користуватись квартирою, у зв'язку з чим порушився звичний для нього
ритм життя, він постійно знаходиться в стані психологічного дискомфорту.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29
березня 2004р. позов задоволено частково. ВиселеноОСОБА_2 з неповнолітнім сином
ОСОБА_8із спірної квартири без надання іншого житла, ОСОБА_7вселено в зазначену
квартиру, у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 7 вересня 2004р.
апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена, рішення місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові
рішення в частині виселення її з неповнолітнім сином із квартири та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про виселення її та
неповнолітнього сина. Посилається на те, що рішення місцевого суду та ухвала
апеляційного суду в оскаржуваній частині є неправильними внаслідок неповного
з'ясування обставин справи.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної
скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія
судців Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29
березня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 вересня 2004р.
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.