Справа № 2- 228
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я М  У К Р| А Ї Н И .

29жовтня
2007 року Свердловский міський суд, Луганської області

у складі: головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі
Чеботарьової Н.В.

з участю  адвоката    ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду м. Свердловська

справу за позовом ОСОБА_1 до Свердловського
професійного будівельного ліцею про скасування наказу № 277 від 20.07.2005 р.
та стягнення утриманої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою і
в обгрунтовування заявлених вимог пояснив, що
він працюває  у Свердловському
професійному будівельному ліцеї на посаді майстра. В травні - червні 2005 року
КРВ м.  Свердловська здійснювала
документальну ревізію фінансово - господарської діяльності Свердловського
професійного будівельного ліцею і згідно акту від 30.06.2005 р. № 220-2.1/033
знайдено ряд порушень, які призвели до перекручування звітності по надходженню
грошових коштів від виробничої практики у сумі 13,07 тис. грн.

На підставі вказаного акту перевірки
директором Свердловського професійного будівельного ліцею від 20.07.2005 р. за
№ 277 був виданий наказ „По висновкам акту КРВ м. Свердловська Луганської
області”, яким на підставі п.3.18. на нього було накладено стягнення в рахунок
часткового відшкодування шкоди з заробітної плати в розмірі посадового окладу.

Позивач
вважає, що цей наказ виданий з порушенням законодавства про працю і
порядку накладення стягнення і його притягнуто до майнової відповідальності
безпідставно.

Згідно ст.. 130 КЗпП України майнова
відповідальність на працівників може бути накладена тільки внаслідок порушення
покладених на них трудових обов,язків. Частиною 2  ст. 130 КЗпП України встановлено, що відповідальність
працівників встановлюється тільки за пряму дійсну шкоду, тільки в межах і
порядку, встановлених законодавством і при умові, якщо така шкода завдана  підприємству, організації винними
протиправними діями(бездіяльністю) працівника.

Згідно ч.2 ст.136 КЗпП України встановлено,
що розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в
порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня
виявлення заподіяної працівником шкоди звернено до виконання не раніше семи днів
з дня повідомлення про це працівника.

Як вбачається з дати складання акту перевірки
КРВ і датою видання наказу про притягнення позивача  до відповідальності пройшло 3 тижні, а
ознайомлений він був з наказом тільки 30 серпня 2005 року, тобто через 1 місяць
10 днів з дня його видання, а стягнення з заробітної плати проводилось вже з
липня 2005 року.

Крім того, підставою для притягнення його до
відповідальності став п.3.18 посадової інструкції майстра виробничого навчання
, з якою він не був ознайомлений і не розписувався в цьому.На його звернення до
директора СПБЛ йому була надана вищезазначена інструкція, яка не була
затверджена директором СПБЛ і підписів про ознайомлення з якою ні одного з
майстрів не убачається.

Позивач вважає, що наказ № 277 від 20.07.2005
року, виданий з порушенням трудового законодавства і його безпідставно
притягнуто до майнової відповідальності в розмірі посадового окладу.

Позивач просить суд скасувати наказ № 277 від
20.07.2005року, виданий директором Свердловського професійного будівельного
ліцею, як такий, що виданий безпідставно з порушенням вимог трудового
законодавства  і стягнути з відповідача
на його користь утриману заробітну платню у сумі 336,51 грн., а також суму
сплаченого держмита.

Позивач в судовому засіданні доповнив заявлені
вимоги і просить суд також  визнати
незаконним наказ №260 від 6.07. 2005 року , виданий директором Свердловського
професійного будівельного ліцею, і стягнути на його користь  незаконно утриману  суму
із заробітної плати у розмірі 444 грн. і пояснив , що   він працює майстром виробничного навчання у
Свердловському професійному будівельному ліцеї , у травні- червні 2005 року у
ліцеї була перевірка КРУ м. Свердловську , він з травня по 11.07.2005 року
працював на даху ліцеї виконували різні роботи , 11.07.2005 року він  пішов у чергову відпустку і коли у липні  прийшов до ліцею за корешком  по нарахуванню заробітної платні то побачив ,
що у нього із заробітної платні вирахували 121 грн. 98 коп, він з цього приводу
звернувся до директору ліцею ОСОБА_4 , яка почала йому показувати  інструкцію майстра виробничного навчання
,  і почала говорити , що з всіх утримали
за те , що по перевірки КРУ майстра не слідкували за тим , щоб 50% заробітної
плати студентів підприємства , де вони проходять виробничну практику
перераховувала на рахунок ліцею , але він вважає , що майстер виробничного
навчання не повинен за цім слідкувати , так як договір між підприємствами і
ліцеєм укладають директори , він сказав директору , що вважає , що з нього
неправомірно  із заробітної платні
вирахували середній заробіток , так як з актом перевірки КРУ м. Свердловську
його ніхто не знайомив , пояснень по факту порушення як вважає відповідач  з нього не витребували , також з наказом №260
від 6.07. 2005 року його також ніхто не знайомив , тільки 30 серпня 2005 року
коли він вийшов із відпустки його ознайомили з наказом №277 від 20.07. 2005
року  , тобто більш чим через місяць , що
є порушенням ст.. 136  ч.2 КЗп П України
, також 6.07. 2005 року ніякої наради у ліцеї не було , де б до нього доводили
наказ №260 від 6.07. 2005 року , так як в цій час він працював на даху , а його
групу  передавала на підприємства іншій
майстер ОСОБА_3 Також утримання проводилося по 2-м наказам , також 1-й раз було
утримання із заробітної платні у липні 2005 року , коли він знаходився у
відпустці .

Представник відповідача у судовому засіданні
позов не визнав і пояснив , що з наказом №260 від 6.07. 2005 року ОСОБА_1 був
ознайомлений на нараді , яка проводилася у ліцею 6.07. 2005 року , так як на
дощі оголошень вивішується тижневе планування , де вказано у котрій годині буде
проводиться  той чи іншій захід , дійсно
у цьому наказі немає підпису ОСОБА_1, але є табель виконаного часу , де вказано
, що він у цей день 8 годин працював у ліцеї і повинен бути на нараді , яка об
15 годині проводилася у ліцей,
також  роботи на даху були  закінчені у червні 2005 року . у липні роботи
не виконувалися , з наказом №277 від 20.07. 2005 року ОСОБА_1 був ознайомлений
30.08. 2005 року , про що є його підпис у наказі , також ОСОБА_1 не виконав
п.3.18 посадової інструкції майстра виробничного навчання і у зв,язку з чим був
притягнутий до матеріальної відповідальності , а також ст.. 50 Закону України «
Про  професійну - технічну освіту «

Суд вислухавши сторони , свідків , дослідивши
матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав

У відповідності до
ст.130КЗпП України працівники
несуть  матеріальну  відповідальність  за
шкоду,заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових
обов'язків.  При покладенні  матеріальної відповідальності права і законні
інтереси    працівників    гарантуються    шляхом
встановлення відповідальності
тільки  за  пряму
дійсну шкоду,  лише в межах і
порядку, передбачених законодавством, і за умови,  коли така шкода заподіяна     підприємству,    установі,
організації    винними
протиправними     діями     (бездіяльністю)     працівника.     Ця відповідальність,   як
правило,   обмежується   певною
частиною заробітку працівника і не
повинна  перевищувати  повного
розміру заподіяної   шкоди,    за
винятком    випадків,    передбачених законодавством.    На працівників  не
може  бути  покладена відповідальність за шкоду,    яка
відноситься     до     категорії     нормального виробничо-господарського    риску,
а    також   за
неодержані підприємством,
установою,  організацією  прибутки
і  за   шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої
необхідності.     Працівник, який
заподіяв шкоду,  може добровільно
покрити  її повністю  або частково.
За згодою власника або повноваженого ним органу працівник  може  передати
для  покриття  заподіяної
шкоди рівноцінне  майно  або
поправити  пошкоджене.

Згідно з ст.136 ч.2 КЗп
П України розпорядження
власника  або  уповноваженого  ним
органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу  має
бути  зроблено  не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не
раніше семи днів з дня  повідомлення  про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром,  трудовий спір за його заявою
розглядається  в  порядку,

передбаченому законодавством.

Із
наказу № 260 від 6.07. 2005 року по результатам акта КРУ м. Свердловську ( а.с.
58) убачається , що     у процесі
документальної ревізії КРУ і згідно акту
від 30.06. 2005 року №220-2.1/033
виявлено ряд порушень , які потягнули спотворення  звітності
по надходженню коштів  від
виробничної практики  на суму 13,07 тис.
грн.. , майстрами виробничного навчання не виконується п. 3.18. посадової
інструкції  на підставі встановлених
порушень і згідно з ст.. 132 ,133 КЗпП України , директор  ліцею ОСОБА_4 наказує : 1. утримати частково
відшкодування шкоди із заробітної платні у розмірі посадового окладу під цифрою
8 вказано прізвище ОСОБА_1- майстер виробничного навчання  , але на цьому наказі не мається підписів
жодного майстра виробничного навчання із заробітної платні якого були утримані
гроші . Також суду були надані матеріали перевірки Свердловського професійно будівельного
ліцею  , які надавались робітникам КРУ м.
Свердловську , де на аркуші справи 28 також є наказ №260 від 6.07. 2005 року ,
але він відрізняється від наказу №260 від 6.07. 2005 року , який є в матеріалах
справи , так як у наказі . який є в матеріалах справи усього 4 пункти , який
був наданий робітникам КРУ м. Свердловську 5 .

Суд вважає , що
вищевказаний  наказ№260 від 6.07. 2005
року , який є на аркуші справи 58  не був
повідомлений позивачеві , так як сама свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні стверджувала
, що наказ №260 від 6.07. 2005 року був перероблений , так як прокуратура м.
Свердловську не прийняла  наказ №260 від
6.07. 2005 року , так як в ньому не було підписів робітників ліцею із
заробітної платні яких проводились утримання
про ознайомлення з ним ,  також
суд не може приймати як доказ  того , що
ОСОБА_1 доводили до відома наказ №260 від 6.07. 2005 року  на нараді майстрів  протокол інструктивно -методичної наради  від 6.07. 2005 року ( а.с. 63) , де вказано ,
що присутні 11 чоловік, і повісткою дня було
: результати ревізії КРУ ( зачитування наказів), протокол вела  секретар ОСОБА_8 , так як не вказані прізвище
тих хто саме був присутній на  нараді ,
також згідно  табелю обліку  використаного робочого часу за липень 2005
року майстрів виробничного навчання ( а.с. 39-40 ) , убачається , що ОСОБА_8 з
4 липня 2005 року знаходилася у відпустці , що також підтверджується наказом
№76-к від 4.07. 2005 року ( а.с. 251) , посилання представника відповідача на
то , що ОСОБА_8 брала у травні 2005 року відгули і їх у липні під час відпустки
відпрацьовувала  суд оцінює критично ,
так як це є порушенням Конституції України і КЗп П України , також свідки
ОСОБА_5 ,ОСОБА_6,  ОСОБА_3, ОСОБА_7  у судовому засіданні підтвердили той факт ,
що позивач ОСОБА_1 6.07. 2005 року ні на якій інструктивно- методичній нараді
не був , так як працював на даху , також ніякі наради улітку не проводяться ,
тільки уранці майстрам видавали наряд і вони шли працювати . Свідок
ОСОБА_5  також у судовому засіданні
пояснив , що після перевірки КРУ , коли взнав у осені 2005 року  , що з ОСОБА_1 утримали із  заробітної плати шкоду  ходив до директора ОСОБА_4 і казав ій , що
вони зробили незаконно , що ОСОБА_1 буде звертатися до суду , що треба мирно
урегулювати конфлікт , вона спочатку погодилася , а потім , так як ОСОБА_1
звернувся до суду , то конфлікт ОСОБА_4 відмовилася урегулювати , також на даху
він разом працював з ОСОБА_1 з квітня
по  липень 2005 року , потім
ОСОБА_1 пішов у відпуску , а він також офіційно пішов у відпустку , але
залишився ще працювати  на даху до 1.08.
2005 року , також на даху працювали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,ОСОБА_9 , ОСОБА_10  , робили стяжку , ОСОБА_1 з учнями знімали
даху руберойд. Також свідки, показання яких були відтворенні на
звукозаписуючому засобі , і які вони надавали у попередніх судових
засіданнях,  ОСОБА_11 ( дошлюбне прізвище
ОСОБА_8) , ОСОБА_12, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ніхто  точно не пам,ятає бачив чи ні ОСОБА_1 на інструктивно
- методичній нараді 6.07. 2005 року .

Пояснення свідків
ОСОБА_16  , ОСОБА_4, ОСОБА_17, ОСОБА_18 в
тій частині , що робити на даху у ліцею були припинені у червні 2005 року
оцінює критично , так як свідки по роду своєї діяльності підпорядковуються
директорові - свідку ОСОБА_4

На підставі викладеного
суд вважає , що наказ №260 від 6.07.2005 року є незаконним і підлягає
скасуванню в частині утримання з ОСОБА_1
шкоди із заробітної плати у розмірі посадового окладу, так як був
виданий у порушення трудового законодавства , а саме ст.. 130, 133 КЗпП України
.

Згідно довідки ( а.с.
10) убачається , що згідно наказу №260 від 6.07. 2005 року  по результатам ревізії КРУ по Свердловському
професійно - будівельному ліцею  утримано
із заробітної платні ОСОБА_1 за липень 2005 року - 121, 98 грн , за серпень
2005 року -125,37 грн , за вересень 2005 року - 88,80 грн. , також на аркуші
справи 22 є інша довідка  про утримання
із заробітної платні ОСОБА_1, де вже вказано
, що утримання проводиться згідно наказу №277 від 20.07. 2005 року  за липень 2005 року - 121, 98 грн , за
серпень 2005 року -125,37 грн , за вересень 2005 року - 88,80 грн, жовтень 2005
року - 88,80 грн  і за листопад 2005 р-
18,69 грн , а усього 444 грн.

На підставі
вищевикладеного суд приходе до висновку , що в матеріалах справи є дві довідки
, де утримання за липень , серпень , вересень 2005 року проводилося по різним
наказам по ліцею , а саме №260 від 6.07. 2005 року і за №277 від 20.07. 2005
року , але суд вважає , що наказ №260 від 6.07. 2005 року , виданий директором
Свердловського професійно - будівельного ліцею є незаконним , так як він не був
доведений до відома позивача ОСОБА_1, не були у нього за цим фактом
витребуванні пояснення , також утримання проводилося

у липні , серпні 2005
року , коли згідно наказу № 84-к від 11.07. 2005 року ОСОБА_1 з 11.07. 2005
року по 21.08. 2005 року знаходився у черговій відпустці ( а.с. 34) , також
згоду на утримання шкоди із заробітної платні він не надавав і тому відповідач
повинен згідно з ст.. 136 ч.2 КЗпП України звернутися до суду , також  як встановлено у судовому засіданні  договори
на проходження учнями ліцею виробничної практики укладаються між  директором ліцею ОСОБА_4 і директором
відповідного підприємства  про
перерахування  50%  заробітної платні від виробничної  практики на рахунок ліцею, що підтверджується
типовим договором , який є в матеріалах справи на аркуші  25
,тобто таким чином існують договірні обов,язки між сторонами ,і якщо
вони не виконуються ким то із сторін , то треба вирішувати питання у судовому
порядку , чого  не робила директор ліцею
ОСОБА_4, так як із пояснення позивача , чому 50% не перераховувалися на рахунок
ліцею він не знає , але із акту перевірки КРУ м. Свердловськ у( а.с. 41- 51)
убачається , що майстри попереджали директорів підприємств про перерахування
50% заробітної плати на рахунок ліцею , але
ці вимоги не були виконані , тобто суд вважає , що п.3.18 посадової
інструкції майстра виробничного навчання ОСОБА_1 не  був порушений , так як він приймав заходи для
того , що підприємство для проходять виробничну практику учні ліцею перераховували
50% заробітної платні на рахунок ліцею , також заходів для перерахування  вищевказаної суми належним чином як учасник
договірних правовідносин не приймала сама директор ліцею ОСОБА_19

Із протоколу про
адміністративне правопорушення ( а.с. 239) витікає , що ОСОБА_15 , головний
бухгалтер ліцею була притягнена до адміністративної відповідальності за ст..
164-2 КПАПУкраїни за те , що у період з 1.02. 2002 року по 1.06. 2005 року
інвентаризація розрахунків з підприємствами , на яких проходили  виробничну практику не проводилась ,
внаслідок  цього викривлювалась  звітність про доходи спец. фонду та наявність
дебіторської і кредиторської  заборгованості  станом на 1.06. 2005 року  знижено доходу ліцею  на 13,07 тис. грн.. і на неї було накладено
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн., який вона сплатила .

Таким чином із цього
протоколу убачається , що саме головний бухгалтер ОСОБА_15 неналежним чином
виконувала свої посадові обов,язки , так як не проводила інвентаризацію з 1.02.
2002 року по 1.06. 2005 року розрахунків з підприємствами , на яких
проходили  виробничну практику учні ліцею
і були знижені доходи ліцею  на 13,07
тис. грн.. , а не майстри виробничного навчання і у томи числі позивач по
справі.

У порушення ст.. 136
ч.2 КЗпП України наказ №277 від 20.07. 2005 року  був виданий пізніше 2-х тижнів після
виявлення шкоди , так як акт КРУ м. Свердловську був складений 30.06. 2005 року
, про цей наказ було повідомлено ОСОБА_1. 30.08. 2005 року ,про що є його підпис
на зворотньому боці наказу ,  а стягнення
як убачається із довідки на аркуші справи №22 проводилися вже з липня 2005 року
, тобто  раніше семи днів з дня
повідомлення  про цей наказ позивачу ,
також  у наказі є посилання на ст.. 133
КЗпП України яка є необгрунтованною , так як у ній вказано , що    у
відповідності  з   законодавством   обмежену
матеріальну відповідальність несуть:

1) працівники - за зіпсуття
або  знищення  через
недбалість

матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при

їх виготовленні,  - у розмірі
заподіяної з їх вини шкоди,  але  не

більше  свого  середнього місячного заробітку.  В такому ж розмірі

працівники несуть матеріальну
відповідальність  за  зіпсуття
або

знищення  через  недбалість інструментів,  вимірювальних приладів,

спеціального одягу  та  інших
предметів,  виданих  підприємством,

установою,  організацією
працівникові в користування;

2) керівники  підприємств,
установ,   організацій   та
їх

заступники,   а   також
керівники   структурних  підрозділів
на

підприємствах,  в
установах,  організаціях та їх  заступники
-  у

розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього

місячного   заробітку,   якщо
шкоду   підприємству,    установі,

організації заподіяно зайвими
грошовими  виплатами,  неправильною

постановкою  обліку  і
зберігання   матеріальних   чи
грошових

цінностей, невжиттям необхідних заходів до  запобігання
простоям,

випускові
недоброякісної  продукції,  розкраданню,
знищенню   і

зіпсуттю матеріальних чи
грошових  цінностей, тобто таким чином матеріальна відповідальність повинна бути покладена на
директора ліцею ОСОБА_4

Суд вважає також , що на позивача відповідачем
у силу ст.. 130 ч.4 КЗпПУкраїни  не   може
бути  покладена
відповідальність  за   неодержані підприємством,  установою,
організацією  прибутки  , а що саме
неотримані ліцеєм кошті 50% заробітної плати учнів , які проходять
виробничну практику  є прибутком
убачається із протоколу про адміністративне правопорушення ( а.с. 239) , де
вказано , що знижено доход ліцею на 13,07 тис. грн.. , подання про усуненні
порушень  діючого бюджетного
законодавства прокуратури м. Свердловську від 15.07.05р. ( а.с. 31) , де
вказано «що привело до втрати ліцеєм
власних прибутків  від практики
учнів у сумі 2,94 тис. грн.. «, також прокурор вимагав від  директора ліцею вирішити питання про
притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності , а не матеріальної
відповідальності.

З урахуванням
викладеного суд вважає , що наказ №277 від 20.07. 2007 року  є незаконним і підлягає скасуванню в частині  утримання з ОСОБА_1  шкоди із заробітної плати у розмірі
посадового окладу, так як виданий у порушення
ст.. 130 ч.4, 133 КЗпПУкраїни .

Суд вважає стягнути з
відповідача на користь позивача суми шкоди , яка була незаконна стягнута із
його заробітної платні у розмірі 444 грн.

У відповідності до ст..
88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий
збір у розмірі 51 грн.

Суд також не находе
підстав для винесення  подання про
притягнення свідка ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст.. 384 КПК
України , так як первопочатково  вона
давала показання по справі , коли ще підпорядковувалася директорові
ОСОБА_4  і боялася втрати роботу , якщо
вона дасть правдиві показання по справі , не на боці відповідача , а потім вона
звільнилася з ліцею і почала знаходитись удома і дала по справі правдиві
показання .

Керуючись ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України,
на підставі ст. 130 , 133, 136 ч.2 КЗпП України , суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати
накази № 260 від 6.07. 2005 року
і № 277 від 20.07. 2005 року , видані директором Свердловського
професійного будівельного ліцею  в
частині  утримання з ОСОБА_1  шкоди із заробітної плати у розмірі
посадового окладу , як незаконні.

Стягнути з Свердловського професійного будівельного
ліцею   на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
утриману  заробітну платню у розмірі 444
грн.

Стягнути з Свердловського професійного
будівельного ліцею   на користь держави
судовий збір у розмірі 51 грн.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Свердловського
міського суду , а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження в апеляційний суд Луганської області , через
Свердловський міський суд з одночасним надісланням копії апеляційної скарги
особою яка ії подає до апеляційного суду Луганської області.

Суддя: