26 грудня  2007 року
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Балюка М.І., Берднік І.С.,
Костенка А.В., Прокопчука Ю.В.,-
розглянувши в судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1до малого науково-виробничого
підприємства “Текаро” (далі - МНВП “Текаро”) та товариства з обмеженою
відповідальністю “Екер” (далі - ТОВ “Екер”) про визнання недійсним договору
оренди нежилого приміщення від
15 березня 2003 року, зобов'язання звільнити нежиле приміщення,
зобов'язання провести розрахунки за оренду нежилого приміщення, за касаційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 23 березня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від 17 липня 2007 року,
в с т а н о в и л а :
У березні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з указаним позовом.
Зазначав, що його дружиною, ОСОБА_2., за рахунок майна,
набутого в шлюбі, разом із ОСОБА_3. і ОСОБА_4. у 1991 році було створено та зареєстровано МНВП
“Текаро”, яке є власником нежилого приміщення загальною площею 204 кв. м, що
знаходиться в АДРЕСА_1.
15 березня 2003 року співвласником і
директором МНВП “Текаро”   ОСОБА_3. укладено з ТОВ “Екер” договір оренди
вказаного вище нежилого приміщення.
Посилаючись на те, що в ОСОБА_3. не було достатніх правових підстав для укладення такого
договору оренди, а це питання могло вирішуватися тільки на загальних зборах
МНВП “Текаро”, позивач просив визнати договір оренди нежилого приміщення,
укладений між МНВП “Текаро” та ТОВ “Екер”, недійсним, зобов'язати ТОВ “Екер”
звільнити приміщення та провести розрахунок за оренду.
Рішенням Києво-Святошинського районного
суду Київської області від        23
березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської
області від 17 липня 2007 року, у позові ОСОБА_1відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права, просить рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 23 березня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від 17 липня 2007 року скасувати й ухвалити
нове рішення у справі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1., суд виходив із того, що відсутні
підстави для визнання договору оренди від 15 березня 2003 року, укладеного між
МНВП “Текаро” та ТОВ “Екер”, недійсним і, як наслідок, відсутні підстави для
зобов'язання звільнити приміщення та провести розрахунок за його оренду.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна,
оскільки суд його дійшов із порушенням норм процесуального права.

Як установлено судом, ОСОБА_1. є чоловіком співзасновниці МНВП
“Текаро” - ОСОБА_2.- і звернувся до
суду з указаним позовом, тому що, на його
думку, оспорюваний договір оренди не відповідає вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не належить до
кола суб'єктів, між якими виникли спірні правовідносини щодо укладення договору
оренди.

Учасниками цих правовідносин є  МНВП “Текаро” і ТОВ “Екер”, які є юридичними особами, яким належить право оскаржувати в
установленому законом порядку зазначену в позові угоду.

Позовні вимоги про визнання договору
оренди недійсним, зобовґязання звільнити  приміщення  та  провести  розрахунок  за  договором оренди ОСОБА_1. пред'являлися фактично в інтересах
однієї юридичної особи до іншої юридичної особи, а справи за такими позовами
відповідно до ст. 12 ГПК України підвідомчі не загальним судам, а господарським
судам.

Той факт, що дружині позивача, ОСОБА_2., на праві власності належить 1/3
частина статутного фонду МНВП “Текаро”, та те, що  внесок до статутного фонду
сформовано за рахунок майна, набутого у шлюбі, не може бути підставою для
звернення ОСОБА_2. у суд із позовом в інтересах юридичної
особи.

За таких обставин, рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2007 року
й ухвала апеляційного суду Київської області від 17 липня 2007 року підлягають
скасуванню як такі, що постановлені з порушенням норм процесуального права, а
провадження у справі - закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 336, 340, 345 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного
суду Київської області від          23
березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 липня
2007 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1до малого науково-виробничого
підприємства “Текаро” та товариства з обмеженою відповідальністю “Екер” про
визнання недійсним договору оренди нежилого приміщення від 15 березня 2003
року, зобов'язання звільнити нежиле приміщення та зобов'язання провести розрахунки за
оренду нежилого приміщення закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Н.П. Лященко

Судді:

М.І. Балюк   І.С. Берднік   А.В.
Костенко   Ю.В. Прокопчук