АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц - 3481/ 2007                      Головуючий
в 1 інстанції - Слюсар Л.П.
- 39/40                                         Доповідач   - Глушенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

26
червня 2007 року  Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Глущенко
Н.Г.

суддів     - Григорченка Е.І., Прозорової М.Л.

при
секретарі  - Білоконь Н.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

представника
позивача ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 7 лютого 2007 року про зупинення провадження по справі за
позовом ОСОБА_1 до   ТОВ
"Енерго-МИГ" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник
позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від
07.02.2007 року про зупинення провадження по справі та відмовити відповідачу в
його клопотанні щодо зупинення провадження у справі, направивши справу в суд
першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвалою
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2007 року зупинено
провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Енерго-МИГ" про
поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до
набрання чинності вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по
кримінальній справі № 62069018 за обвинуваченням ОСОБА_1 в скоєнні злочинів
передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України /
а. с. 193 /.

Як на
підстави апеляційної скарги представник позивача посилається на те, що ухвала
про зупинення провадження по справі є незаконною, оскільки постановлена з
порушенням вимог процесуального закону / а. с. 199-202 /.

Перевіривши
законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що в провадженні Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська з жовтня 2005 року знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ "Енерго-МИГ" про поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка в порушення вимог ч. 1 ст. 157
ЦПК України не розглядається судом по суті.

Мало того, відкривши
провадження у справі ще 14.10.2005 року / а.
с. 1 /, суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 2 ст. 120 ЦПК України, так
і не витребував у відповідача наказ № 20-к від 28.02.2005 року щодо звільнення
позивача з роботи на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України.

Крім
того, в матеріалах справи відсутній, як сам наказ щодо звільнення позивача з
роботи, так і інші докази, які послужили підставою для його звільнення з роботи
по п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Таким
чином, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі та постановляючи
ухвалу від 07.02.2005 року про зупинення провадження у справі, - у суду першої
інстанції не було на те законних підстав, так як судом не були заслухані
сторони щодо законності та обґрунтованості звільнення позивача з роботи, як і
не були досліджені докази з цього питання, що не давало суду першої інстанції
підстав для зупинення провадження у справі до набрання чинності вироку
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2007 року, яким ОСОБА_1
був визнаний винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2ст.366, ч. 2 ст.364,
ч.2 ст.15,ч.5 ст. 191 КК України / а. с. 183-187/, так як не було встановлено
зв'язок між причинами звільнення позивача з роботи та злочинами за які вироком
від 11.01.2007 року позивача було засуджено.

Зупиняючи
провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що неможливо
розглянути цивільну справу до вирішення іншої справи, що розглядається в
порядку кримінального судочинства / а. с. 193 /.

Однак, з
таким висновком суду, при вище наведених обставинах, погодитись не можна, так
як він не відповідає матеріалам справи, а також діючому матеріальному та
процесуальному закону.

Суд
першої інстанції не прийняв до уваги, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України
суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального
судочинства. В даному ж випадку кримінальна справа відносно позивача була вже
розглянута судом і ухвалено вирок по справі, а тому у суду були всі підстави
для початку розгляду справи по суті та з'ясування всіх обставин справи щодо
законності та обгрунтованості звільнення позивача з роботи, а вирок суду, якщо
на те є підстави, міг бути досліджений судом, як доказ на загальних підставах,
і тільки в разі виявлення важливих обставин справи, які б не давали можливості
суду першої інстанції закінчити розгляд справи до набрання чинності вироку, суд
міг би обговорити це питання.

За таких
обставин, ухвала суду від 07.02.2007 року, як така, що не відповідає матеріалам
справи та вимогам процесуального закону, - не може залишатись в силі і підлягає
скасуванню з направленням справи на розгляд по суті до суду першої інстанції та
вирішення клопотання відповідача щодо можливості зупинення провадження у
цивільній справі на даному етапі розгляду справи та з тих підстав, які зазначив
відповідач у своєму клопотанні від 16.01.2007 року/а. с. 181-182/.

Керуючись ст.ст.
303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2  - задовольнити частково.

Ухвалу
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 7 лютого 2007 року про
зупинення провадження у справі - скасувати, справу направити до того ж суду на
розгляд по суті та вирішення клопотання відповідача щодо можливості зупинення
провадження у справі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає,
оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.