УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року                                                                       м.
Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

Головуючого:
Горелкіної Н.А.

Суддів:   Українець Л.Д., Слободянюк Є.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного утримання за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 29
грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 1 квітня
2005 року, -

встановила:

У серпні
2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 жовтня 2001
року він уклав з відповідачем договір довічного утримання, згідно з яким він
передав у власність відповідачу домоволодіння АДРЕСА_1, а відповідач
зобов"язався повністю довічно утримувати його: забезпечувати його їжею,
одягом, здійснювати за ним догляд, надавати необхідну допомогу, забезпечити йому
довічне безкоштовне користування домоволодінням. Однак відповідач вселився до
його будинку, вигнав його з будинку, перешкоджає йому користуватися будинком та
іншим його майном. У зв"язку з порушенням відповідачем договору довічного
утримання просив розірвати договір довічного утримання, укладений між ним та
відповідачем 19 жовтня 2001 року.

У грудні
2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з додатковою позовною заявою до ОСОБА_2, в
якій просив скасувати реєстрацію домоволодіння АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_2,
повернувши сторони до первісного стану, повернувши йому вказане домоволодіння.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 29 грудня
2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені: розірвано договір довічного
утримання, укладений між ним та відповідачем 19 жовтня 2001 року, сторони
повернуті до первісного стану, ОСОБА_1 повернуте домоволодіння АДРЕСА_1,
скасовано реєстрацію вказаного домоволодіння на ім"я ОСОБА_2

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 01 квітня 2005 року залишено без змін
рішення суду першої інстанції.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування судових рішень та
направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов"язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують:

Керуючись
ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 29 грудня
2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 1 квітня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.