Справа № 22ц - 396/07                                  Головуючий у 1
інстанції Панасюк С.П.
11                                                  Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16
червня 2007 року                                                                                              місто
Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого
судді Мудренко Л.І.

суддів Здрилюк
О.І., Карпук А.К.

при
секретарі Савчук О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м.Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до приватного автотранспортного підприємства «НАІН», Рожищенської міської ради,
третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - колективного
підприємства «Відродження» про визнання частково недійсним договору оренди за
апеляційною скаргою приватного автотранспортного підприємства «НАІН» на рішення
Рожищенського районного суду від 5 березня 2007 року.

Особи, що беруть
участь у справі: позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2, відповідач
- приватне автотранспортне підприємство «НАІН», представники відповідача -
Терпелюк Леонід Володимирович, Петрочук Павло Костянтинович,

відповідач
- Рожищенська міська рада, представник - Денисюк Василь Йосипович,

третя
особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - колективне
підприємство «Відродження», представник - Мельничук Марія Михайлівна.

Колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся в суд з указаним позовом покликаючись на такі обставини.

Після
придбання ним 31 березня 2006 року у приватного підприємства «Відродження»
бетонної площадки площею 1000,0 кв.м. по вулиці Гагаріна, 55 в місті Рожище,
йому стало відомо, що земельна ділянка, на якій розташована придбана ним
площадка, знаходиться в користуванні приватного автотранспортного підприємства
«НАШ» на підставі договору оренди від 1 квітня 2005 року.

Оскільки
при придбанні ним бетонної площадки до нього перейшло право на користування
земельною ділянкою, необхідною для обслуговування придбаного об'єкта
нерухомості, то укладений договір оренди перешкоджає йому користуватися
належним йому на праві приватної власності майном. Тому просив визнати
недійсним договір оренди, укладений 1 квітня 2005 року між приватним
автотранспортним підприємством «НАІН» та Рожищенською міською радою в частині
надання в оренду земельної ділянки, на якій розміщена промислова площадка та
зобов'язати Рожищенську міську раду укласти договір оренди з ним.

Під час
розгляду справи позивач подав додаткову позовну заяву, в якій просив визнати
недійсним договір оренди земельної ділянки в частині надання земельної ділянки
площею 0,2772 га, необхідної для обслуговування та яка знаходиться під
промисловою площадкою.

Рішенням
Рожищенського районного суду від 5 березня 2007 року позов задоволено.

Визнано
недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Рожищенською міською
радою та приватним автотранспортним підприємством «"НАІН» в частині
надання в оренду земельної ділянки площею 0,2066 га по вул.Тагаріна, 55 в місті
Рожище, на якій розташована промислова площадка, що належить ОСОБА_1., та в
частині надання земельної площадки площею 0,0706 га для обслуговування цієї
площадки.

Стягнуто
з приватного автотранспортного підприємства «НАШ» та Рожищенської міської ради
в користь ОСОБА_1 по 236 грн. судового збору та по 15 грн. витрат, понесених на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - приватне
автотранспортне підприємство «НАШ» подало апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу про закриття
провадження у справі.

Апелянт
вважає, що судом порушені норми матеріального та процесуального права при
ухваленні оскаржуваного рішення.

На думку
апелянта, відповідно до ст.12 Земельного кодексу України, до компетенції суду
не належить вирішення питання про виділення земельної ділянки з зазначенням
площі та меж, що суд повинен зробити при визнанні договору оренди недійсним.

Оскільки
позивач ОСОБА_1 є підприємцем, а відповідачі -юридичними особами, апелянт
вважає, що спір підвідомчий господарському суду.

Апелянт
указує на те, що судом збільшено розмір бетонованої площадки, придбаної ОСОБА_1, оскільки за
договором купівлі-продажу земельної ділянки її площа складає 1000 кв.м., однак
суд у рішенні указує, що вона займає площу 0,2066 га.

Апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення Рожищенського районного суду залишити без змін
з наступних мотивів.

Судом
першої інстанції встановлено, що 31 березня 2006 року між позивачем та ПП
«Відродження» в простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу
бетонної площадки по вул.Гагаріна, 55 в м.Рожище.

Бетонна
площадка розташована на землях Рожищенської міської ради та наявність бетонної
площадки, її належність первинно ПП «Відродження», міською радою не
оспорюється.

На час
укладення договору купівлі-продажу, земельна ділянка, в тому числі і та, на
якій розташована бетонна площадка, перебувала в користуванні приватного
автотранспортного підприємства «НАІН» на підставі договору оренди від 1 квітня
2005 року (а.с.12-14). Ситуаційними схемами (а.с.69-70) стверджується, що
фактично розмір бетонної площадки, придбаної ОСОБА_1 становить 0,2066 га, та
для її обслуговування необхідна земельна ділянка площею 0,0706 га.

В даному судовому засіданні представник ПП
«Відродження» ствердила, що при відчуженні бетонної площадки обміри не
проводились та в зв'язку з ліквідацією, ПП мало на меті продати наявну бетонну
площадку в цілому.

Згідно з
дослідженими у даному судовому засіданні бухгалтерськими документами, на
балансі останнього числиться бетонна площадка із зазначенням залишкової
вартості - 5000 грн., без вказівки її площі.

За змістом
ст.181 ЦК України,
придбана позивачем бетонна площадка є нерухомим майном, оскільки вона є
монолітною, та її переміщення неможливе без знецінення та зміни цільового
призначення.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з чинності договору купівлі-продажу
бетонної площадки, що є помилковим у зв'язку з непосвідченням договору в
нотаріальному порядку.

Однак, у
даному судовому засіданні позивачем подано рішення Рожищенського районного суду
від 25 травня 2007 року, яким указаний договір визнано дійсним.

На
підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно визначивши правовідносини між сторонами і застосувавши норми
матеріального права, які регулюють ці правовідносини, підставно задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_1

Доводи апелянта про
підвідомчість спору господарському
суду не грунтуються на законі, оскільки бетонна площадка була придбана ОСОБА_1
як фізичною особою.

Покликання
апелянта на те, що судом збільшено площу бетонної площадки, суперечить
обставинам справи, в ході розгляду якої встановлено як площу придбаної
позивачем бетонної площадки, так і її вартість.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують обгрунтованих висновків суду і не
дають підстав для скасування судового рішення.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу приватного автотранспортного підприємства «НАІН» відхилити, а рішення
Рожищенського районного суду від 5 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою законної
сили.