Справа № 2 - 287/ 2007р
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський районний суд
Автономної  Республіки  Крим в складі: головуючого - судді  Проскурні С.М.,

при
секретарі - Корнацькій І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1.
10 січня 2007 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування
12337,96 грн. матеріальної та 1500 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги
мотивовані тим, що у 2002 році він позичав у відповідача гроші на загальну суму
1165 грн. У 2003 році частково було погашено борг грошима в розмірі 200 грн., а
в рахунок погашення частини боргу, яка залишилась (965 грн.) 16 квітня 2003
року відповідачу ОСОБА_2. через його сина ОСОБА_3, було передано 6-місячного
бичка живою вагою. Вважаючи, що зі своєї сторони він повністю виконав свої
зобов'язання, несподівано для себе у липні 2003 року отримав виклик до суду за
позовом ОСОБА_2. про стягнення з нього боргу. Під час судових слухань ОСОБА_2.
відмовився від раніше досягнутих домовленостей
та заперечував отримання саме в рахунок боргу бичка. За рішенням суду з
нього на користь ОСОБА_2. було стягнуто 988,50 грн. боргу. При передачі бичка
ОСОБА_2. між ними в усній формі передбачалось проведення повного
взаєморозрахунку на суму, еквівалентну залишку боргу, в розмірі 965 грн.
Внаслідок того, що вказана сума не була врахована на погашення боргу, йому
заподіяно матеріальну шкоду. З 16 квітня 2003 року відповідач додатково почав
володіти та розпоряджатися за власним розсудом його майном (бичком). Реалізувавши
бичка, відповідач не передав йому отриманих за це грошей, та продовжує ними
користуватися. З врахуванням 3-відсотків річних за користування чужими
грошовими коштами, не одержаних доходів (упущеної вигоди) у зв'язку з
відсутністю бичка, якого б він сам міг реалізувати, розміру неустойки та
судових витрат, стягнутих з нього за рішенням суду від 04.08.03, загальний
розмір заподіяної йому матеріальної шкоди складає 6168,98 грн. У зв'язку з тим,
що укладаючи угоду, відповідач його обманув, відповідно до ст.230 ЦК
України  він повинен відшкодувати збитки
у подвійному розмірі, що становить 12337,96 грн. та моральну шкоду, спричинену
душевними стражданнями за незаконне володіння та розпорядження його майном, яку
він оцінює у 1500 грн.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. підтримав доводи позову, пояснив, що ніяких інших
домовленостей крім передачі та отримання бичка в рахунок погашення боргу між
ним та ОСОБА_2. не було. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився та надав письмові пояснення про невизнання ним позову. Вимоги
позивача вважав безпідставними і об'єктивними доказами не підтвердженими. Просив в позові
відмовити.

В
судовому засіданні ОСОБА_3, який приймав участь у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні
відповідача, також вважав позов безпідставним. Відповідно до пояснень ОСОБА_3 у
квітні 2003 року ним від ОСОБА_4. було отримано бичка, якого у грудні 2002 року
він купив у ОСОБА_1. та залишив на фермі останнього для його вигодовування. В
рахунок погашення боргових зобов'язань позивача перед батьком - ОСОБА_2. бичка він не отримував. Таких
домовленостей не було.

Вислухавши
пояснення осіб, які приймали участь у справі, показання свідків, дослідивши
письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно
до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в
межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно
зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно
до ст.15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно
з ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з ОСОБА_2. заподіяної йому
матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи позов тим, що 16 квітня 2003
року відповідач отримав від нього в рахунок погашення боргових зобов'язань на
суму 965 грн. бичка, внаслідок чого  його
борг було погашено у повному обсязі. Однак, незважаючи на таку домовленість,
ОСОБА_2. у 2003 році звернувся з позовом до суду, рішенням якого від 04 серпня
2003 року з нього було стягнуто на користь останнього 988,50 грн. без
врахування погашення ним боргу в натуральній формі.

Однак
обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, ним у суді
не доведені. Доказів того, що 16 квітня 2003 року ОСОБА_1. передав ОСОБА_2.
бичка в рахунок погашення своїх грошових зобов'язань за договорами займу суду надано не було.

Як
пояснив в суді позивач, угода про приймання-передачу бичка в рахунок погашення
боргу між ним та ОСОБА_2. в письмовій формі не укладалась, така домовленість
грунтувалась на довірливих стосунках між сторонами.

Показання
свідка ОСОБА_4. з приводу того, що нею через ОСОБА_3, в присутності ОСОБА_5.,
16 квітня 2003 року було передано ОСОБА_2. бичка в рахунок погашення боргових
зобов'язань її особисто та ОСОБА_1. не можуть бути визнані беззаперечним доказом
наявності такої домовленості. ОСОБА_4. сама була боржником ОСОБА_2. за
грошовими зобов'язаннями. На підставі рішенням Красногвардійського районного
суду АР Крим від 04 серпня 2003 року за позовом ОСОБА_2. на його користь з
ОСОБА_1. було стягнуто 988,50 грн. боргу, з ОСОБА_4. - 446 грн. боргу.

Свідок
ОСОБА_5. в судовому засіданні пояснив, що 16 квітня 2003 року він допомагав
ОСОБА_4. вантажити бичка в автомобіль, однак, що це був за бичок, та для чого
він його вантажив, йому не відомо.

Оцінюючи
за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення
позову, заявленому позивачем.

Оскільки
позивачем при зверненні з позовом до суду не були сплачені витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, розмір яких з розгляду
спору майнового характеру, як це передбачено Постановою Кабінету Міністрів
України від 21.12.2005 року № 1258, становить 30 грн., вказана сума підлягає
стягненню з

ОСОБА_1.

Витрати
по сплаті судового збору, від якого позивач, який є інвалідом 2 групи,
звільнений за законом, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись
статтями 11, 15 ЦК України, статтями 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Відмовити
в позові  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. на розрахунковий рахунок:
0604 Управління Держказначейства в АР Крим МФО 824026 ОКПО 26273942;
отримувач: Управління ДСА України в АР Крим; призначення платежу: оплата за
інформаційно-технічне забезпечення Красногвардійського районного суду.

Судові витрати по оплаті
судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя