Справа №22- 5609/ 2007 р.                                      Головуючий
у 1 інстанції - Васильєва Т.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5.09.2007 р.
колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду м.Києва в складі:

Головуючого -
Мараєвої Н.Є.

Суддів - Барановської
Л.В., Остапчука Д.О.

При секретарі -
Логвіновій О.І.

Розглянули у
відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Шевченківського районного суду м.Києва від 4.04.2007 р.

в справі за
позовом ОСОБА_1  до

ТОВ «Житловий
Альянс»

про визнання
правочину недійсним

Заслухавши
доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з"явилися,

перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,

колегія суддів,
-

Встановила:

Рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва від 4.04.2007 р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Житловий Альянс» про визнання правочину
недійсним.

В апеляційній
скарзі позивачка просить зазначене рішення суду скасувати і постановити нове,
яким її позов задовольнити, посилаючись на його незаконність, зокрема, що суд
неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, 23.02.2005 р. між стронами було укладено договір НОМЕР_1 про
надання послуг, спрямованих на отримання грошей -кредиту на купівлю житла в
розмірі 100000 грн. за системою придбання товарів, що базується на створенні
груп покупців (учасників системи), метою яких є придбання об»єктів нерухомості,
у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно ст.6, п.6.1 Додатку №2 до договору
фірма проводить оплату товару та організовує його передачу у власність
учаснику, який отримав право на купівлю товару протягом 60 днів після того, як
учасником будуть виконані умови цієї статті.

Згідно наданих
позивачкою квитанцій нею сплачено на виконання умов договору 5776,68 грн.

Обґрунтовуючи
доводи позову та апеляційної скарги позивачка посилалася на те, що даний
правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків,

носить
формальний, завуальований характер, що при підписанні даного договору
працівник відповідача не мала належних на це повноважень, оскільки діяла не на
підставі довіреності, а на підставі доручення; просила визнати його недійсним з
підстав, передбачених ст.215 ЦК
України, також зазначала, що при укладенні данного договору порушені вимоги ст.3 ЗУ «Про захист прав
споживачів».

Згідно ст.207
ч.2 ЦК України
правочин, який вчиняє юридична особа підписується особами, уповноваженими на це
її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного
законодавства та скріплюється печаткою.

Згідно ст.215
ч.1 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою-п»ятою ст.203 цього
Кодексу.

Судом
встановлено, що оспорюваний договір укладено відповідно до вимог закону.

Доводи позивачки
щодо підписання договору неповноважною особою та що договір не спрямований на
реальне настання правових наслідків не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні.

За таких
обставин суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Висновки суду
відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Суд повно
з»ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для
скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись
ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Шевченківського районного районного суду м.Києва
від 4.04.2007 р. -   залишити без змін.

Ухвалу може бути
оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.