Справа № 22 - 2342 / 2007р.                     Головуючий у 1 інстанції: Гаркушка Н.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"
26 " червня 2007 року                                                                                      м.  Запоріжжя

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:      Полякова
О.З.,

Суддів:                                  Бабак A.M.,

Онищенка Е.А.
При секретарі:    Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від
"24" квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  треті особи ОСОБА_3,  приватний
нотаріус ОСОБА_4,  про часткове розірвання договору дарування квартири,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  про часткове розірвання договору дарування
квартири.

В позові зазначав,  що 24.04.2006
року ним укладений договір дарування на 2/3

частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно цього договору обдарованими є його дружина ОСОБА_1  та його повнолітня

донька ОСОБА_3,  яка мешкає окремо.
На момент укладення цього договору між

сторонами були нормальні стосунки,
проте після його укладення позивач дізнався про те,

що дружина його зраджує.

Таким
чином,  вважав,  що його ввели в оману,  оскільки якщо б він знав про зраду
дружини,  не уклав би цій договір. Тому
просив суд розірвати договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 24 квітня 2006
року в частині дарування ОСОБА_1  1/3
частини вказаної квартири у зв'язку з істотною зміною обставин.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2007
року позов задоволено. Розірвано договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 24
квітня 2006 року,  завірений приватним
нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області -
ОСОБА_4,  зареєстрований у реєстрі за №
421,  в частині дарування ОСОБА_1  1/3 частини вказаної квартири.

Не
погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1  подала апеляційну
скаргу,  в якій,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права,  просить рішення
суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове,  яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія судців приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення,  є неповне
з'ясування судом обставин,  що мають
значення для справи,  недоведеність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2,  районний суд виходив з того,  що після укладення договору істотно змінилися
обставини,  якими сторони керувалися при
укладенні цього договору,  а саме
відбулася зрада з боку одарованої дружини,
що є підставою на думку суду,  для
розірвання спірного договору у відповідності зі
ст.  652 ЦК України.

Проте
погодитись з такими висновками районного суду колегія не може,  оскільки вони грунтуються на неправильному
застосуванню норм матеріального права.

Висновки
суду першої інстанції стосовно того,  що
при укладені договору сторони виходили з того,
що така зміна як зміна сімейного стану не настане є помилковим.

Важко уявити
що при укладенні договору дарування сторони могли керуватися даними
обставинами.

А тому
застосування  ст.  652 ЦК
України є помилковим,  оскільки дана
норма права не розповсюджується на договір дарування,  який є крім всього одностороннім,  а тому підстав для розірвання договору
дарування у відповідності з даною нормою судова колегія не вбачає.

Судом
встановлено ,  що 24 квітня 2006 року
ОСОБА_2 подарував своїй дружині та дочці ОСОБА_3 по 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

На момент
укладення договору воля дарувальника відповідала його меті.

Тільки у
відповідності з спеціальною нормою,
статтею 727 ЦК України
договір дарування може бути розірваним на вимогу дарувальника і на підставах
передбачених цією нормою.

Вимоги
що до цієї норми права позивачем не висувалися,
що не може бути підставою для теперішнього судового розгляду.

Судова
колегія приходить до висновку,  що
вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи,  тому суд апеляційної інстанції на підставі  ст.
309 ЦПК України рішення районного суду скасовує та ухвалює нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
314,  316,  317 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від "24"
квітня 2007 року по цій справі скасувати,
та ухвалити нове рішення наступного змісту:

В
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про часткове розірвання договору
дарування квартири - відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте вона може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду, України протягом двох місяців.