Справа № 22Ц-3188/2007 р.                           Головуючий
в 1 інстанції Усатов Д.Д.
44                                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
жовтня     2007 року   колегія судової палати   в цивільних справах

Апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого      Яворського М. А.

суддів                 Корзаченко І.Ф.,  Червінко К.С.

при
секретарі     Велицькому О.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства «Чорнобильсервіс» на рішення Києво-Святошинського
районного суду від 12 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до Державного
підприємства «Чорнобильсервіс»,
управління праці і соціального захисту населення Іванківської районної
державної адміністрації,  треті особи :
Головне управління Державного казначейства України у Київській області,  Державний департамент Адміністрація зони
відчуження і зони обов'язкового (безумовного) відселення про стягнення доплати
за роботу в зоні радіоактивного забруднення,

встановила:

У квітні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства
«Чорнобильсервіс»,  управління праці і
соціального захисту населення Іванківської районної державної адмінастрації про
стягнення доплати за роботу в зоні радіоактивного забруднення за період з 1 січня
2003 року по 1 січня 2006 року. Позов обґрунтовував тим,  що він працює у ДП «Чорнобильсервіс»
машиністом насосних установок у м.
Чорнобилі. Відповідно до  ст.  39 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян,  які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на щомісячну доплату у
розмірі трьох мінімальних заробітних плат та 50 % премії. За період з 1 січня
2003 року по 1 січня 2006 року відповідач ДП «Чорнобильсервіс» виплатив йому
вказані доплати не в повному розмірі,  позивач
просив стягнути з ДП «Чорнобильсервіс» 324 434, 61 грн.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 12 липня 2007 року позов задоволено.
Постановлено стягнути з ДП «Чорнобильсервіс» на користь позивача невиплачену
частину заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 1 січня 2003 року по 31
грудня 2005 року в сумі 324 434 грн. 61 коп.

В
апеляційній скарзі відповідач ДП «Чорнобильсервіс» просить скасувати рішення
суду з підстав порушеня норм матеріального права і невідповідності висновків
суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи
позов,  суд виходив з того,  що позивачу не в повному обсязі виплачені
доплати за роботу в зоні відчуження.

З
висновком суду не можна погодитись,
оскільки він не грунтується на законі та матеріалах справи.

Відповідно до  ст.  39 Закону України «Про статус і соціальний
захист

громадян,     які    постраждали              внаслідок    Чорнобильської    катастрофи»

громадянам,  які працюють у зоні відчуження а також у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів за
рішенням Адміністрації зони відчуження встановлюється доплата згідно з
положенням,  затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

Встановлено,  що ОСОБА_1 працює в ДП «Чорнобильсервіс» на
території зони відчуження Чорнобильської АЕС.
Щомісячно ДП «Чорнобильсервіс» виплачував позивачу доплату в
порядку,  встановленому

постановами
Кабінету Міністрів України № 137 від 29 січня 2003 року та № 836 від 26 липня
1996 року.

За таких
обставин висновок суду про задоволення позову є необгрунтованим.

З
урахуванням наведеного рішення суду необхідно скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову в позові.

Керуючись  ст.
ст.  309,  316 ЦПК України,  колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу Державного підприємства «Чорнобильсервіс» задоволити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду від 12 липня 2007 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до Державного підприємства «Чорнобильсервіс»,  управління праці і соціального захисту населення
Іванківської районної державної адміністрації про стягнення доплати за роботу в
зоні радіоактивного забруднення.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.