УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

31
травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області в складі:

Червинської М.Є., Лоленко
А.В., Біляєвої О.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства "Чорнобильсервіс", третя особа - Міністерство
з питань надзвичайних ситуацій України, - про стягнення вихідної допомоги та
середнього заробітку за час затримки розрахунку за касаційними скаргами ОСОБА_1,
Державного підприємства "Чорнобильсервіс" на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від З червня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 09 жовтня 2003 року,

встановила:

У грудні 2002 року ОСОБА_1 пред'явила в суд позов до відповідача про стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку та вихідної допомоги,
посилаючись на те, що тривалий час працювала на підприємстві. 19 листопада 2002
року вона подала заяву про звільнення за власним бажанням через невиконання
відповідачем законодавства про працю та умов колективного договору. 01.12.2002
року вона була звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Після звільнення відповідач провів частковий розрахунок, не сплативши
вихідну допомогу, згідно ст.44 КЗпП України.

Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу в
розмірі трьохмісячного окладу в сумі 2583 гр. 48 коп., середній заробіток за
час затримки розрахунку з 01.12.2002 року по 21 травня 2003 року 8464 гр. 12
коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2003 року,
яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.10.2003 року залишено без змін,
позов задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі
1214 гр. 10 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку 5966 гр. 46
коп., всього 8080 гр. 50 коп. (без урахування податків).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити судові
рішення та стягнути з відповідача вихідну допомогу в сумі 2551 гр. 53 коп.,
середній заробіток

Справа №
33ц-804 кс 07

за час затримки
розрахунку по день розгляду скарги касаційною інстанцією, посилаючись на
неправильне визначення судами розміру середнього заробітку.

Відповідач в своїй касаційній скарзі ставить питання про
зміну судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення постановлені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відсутні передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування рішення.

Наведені у
касаційних скаргах доводи висновки судів не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційних скарг.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_1, Державного підприємства
"Чорнобильсервіс" відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2003 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 200Л року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.