АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
МСП,  вул.  Володимирська,  15
Справа №
22-5794       -                                                       Головуючий у
1-ій інстанції - Волков
Доповідач                                                                                                                       -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

5 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

міста
Києва в складі:

головуючого
- судді Карпенко СО.

суддів                   Наумчука М. І.,  Диби В.Г.,

при
секретарі       Татарчук К.М. ,

з участю
заявників ОСОБА_1.  та ОСОБА_2. ,

представників ВАТ «Завод «Маяк» - Пилипчука Г.В. та Парфенюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в М. Києві цивільну
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

та ОСОБА_2

на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2007 року

в справі за заявою ОСОБА_1,  ОСОБА_2

про зміну порядку виконання рішення суду,

встановила:

Ухвалою
Оболонського районного суду міста Києва від 10.05.07 року ОСОБА_1.  та ОСОБА_2.
відмовлено у задоволенні заяви про зміну порядку виконання рішення
Мінського районного суду міста Києва від 19.11.98 року.

Не
погоджуючись з ухвалою,  ОСОБА_1.  та ОСОБА_2.
подали апеляційну скаргу,  в якій
просять ухвалу суду скасувати і постановити нову,  якою змінити порядок виконання рішення суду і
зобов'язати ВАТ «Завод «Маяк» в місячний термін надати по одній трикімнатній
квартирі жилою площею не менше 40 кв.м кожна ОСОБА_1 на сім'ю з чотирьох осіб і
ОСОБА_2.  на сім'ю з чотирьох осіб.

Посилаються
на те,  що суд не врахував
обставини,  встановлені ухвалою
апеляційного суду міста Києва від 26.01.07 року і не навів мотивів,  з яких дійшов висновку про відмову у
задоволенні заяви. Крім того,  порушивши
процесуальні права заявників,  суд першої
інстанції в оскаржуваній ухвалі вказав,
що ухвала оскарженню не підлягає,
що суперечить процесуальним нормам і,
на думку апелянтів,  свідчить про
необ'єктивність суду.

В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_1.  та
ОСОБА_2.  апеляційну скаргу підтримали з
підстав,  наведених у ній,  і просили її задовольнити.

Представники
ВАТ «Завод «Маяк» заперечували щодо задоволення апеляційної скарги,  вважаючи ухвалу суду законною; свої
заперечення виклали письмово.

Колегія
суддів,  перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги,  дійшла висновку,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено,  що рішенням Мінського
районного суду міста Києва від 19.11.98 року позов ОСОБА_1.  та ОСОБА_2.
задоволено.

Зобов'язано
ВАТ «Завод «Маяк» протягом одного місяця перерахувати ВАТ «Укрмаш-конверсія»
152 880 грн в рахунок оплати двох трикімнатних квартир жилою площею не менше 40
кв.м кожна для надання їх ОСОБА_1.  на
сім'ю з чотирьох осіб та ОСОБА_2.  на
сім'ю з чотирьох осіб в будинку МЖК-1 «Позняки» по вул. Драгоманова у м. Києві.

ВАТ
«Завод «Маяк» та МЖК-1 «Позняки-1» зобов'язані після оплати ВАТ «Завод «Маяк»
грошових коштів виділити та передати квартири ВАТ «Завод «Маяк».

ВАТ
«Завод «Маяк» зобов'язано надати передані квартири ОСОБА_1.  на сім'ю з чотирьох осіб та ОСОБА_2.  на сім'ю з чотирьох осіб.

Суд
першої інстанції,  відмовляючи у задоволенні
заяви,  виходив з того,  що достатніх підстав для зміни порядку
виконання рішення Мінського районного суду міста Києва від 19.11.98 року не
встановлено.

Такий висновок
суду є правильним,  враховуючи наступне.

Відповідно
до правил  ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин,  що утруднюють
виконання рішення,  за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ,  у
десятиденний строк розглядає питання про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання рішення і у виняткових випадках може змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання рішення.

У
поданій в лютому 2007 року до суду першої інстанції заяві про зміну порядку
виконання рішення суду ОСОБА_1.  та
ОСОБА_2.  в порядку  ст. 373 ЦПК України просили зобов'язати ВАТ
«Завод «Маяк» в місячний термін надати по одній трикімнатній квартирі жилою
площею не менше 40 кв.м кожна ОСОБА_1.
на сім'ю з чотирьох осіб і ОСОБА_2.
на сім'ю з чотирьох осіб,
посилаючись на неможливістю виконання рішення у передбаченому ним порядку.

Проте
вимога,  викладена у заяві,  з якою звернулися ОСОБА_1.  та ОСОБА_2. ,
фактично є не зміною порядку виконання рішення,  тобто зміною одного заходу примусового
виконання іншим,  а зміною змісту суті
рішення,  що є недопустимим.

Крім
того,  зі змісту  ст. 373 ЦПК України та  ст. 3З Закону України «Про виконавче
провадження» слідує,  що питання зміни
способу та порядку виконання рішення може бути порушено державним виконавцем та
сторонами виконавчого провадження при виконанні виконавчого документу.

Проте з
матеріалів цивільної справи № 2-4880/98 вбачається,  що виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-4880,
виданого на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від
19.11.98 року,  постановою державного виконавця
від 01.02.05 року закінчено і ця постанова оскаржена не була. За обставин,  коли виконавче провадження закінчено,  зміна порядку виконання рішення правового
сенсу не має.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів дійшла
висновку,  що ухвала суду є законною і
обгрунтованою,  постановленою з
додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування немає.

Ухвалою
апеляційного суду міста Києва від 26.01.07 року дійсно встановлено,  що у зв'язку зі зміною обставин виконання
рішення Мінського районного суду міста Києва від 19.11 .-98 року у
передбаченому ним порядку неможливо. Проте встановлення даного факту не є
безумовною підставою для зміни порядку його виконання.

Посилання
апелянтів на відсутність в оскаржуваній ухвалі вказівки про можливість її оскарження
у апеляційному порядку не впливає на законність ухвали і підставою доля
скасування не є,  тим більше,  що право апеляційного оскарження заявники
скористалися.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  312,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили до Верховного Суду
України шляхом подання до цього суду касаційної скарги.