Справа №2-122 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

13
квітня 2007 року                                                                                     м.
Жашків

Жашківський
районний суд Черкаської області

У
складі: головуючого   судді                                                    Первак
М.О.

при
секретарі                                                            Коломієць
С.В.

з
участю: представників відповідача                                        Сорокіної
С.В.

Олійник
СІ. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків
цивільну справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, . ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до головного управління праці
та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації та
до головного управління державного казначейства України у Черкаській області
про стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги учаснику бойових
дій.

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись до суду з позовом до відповідачів про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної грошової допомоги, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
згідно ст.5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" вони визнані учасниками бойових дій, що
підтверджується посвідченнями учасників бойових дій. За ст. 12 зазначеного
Закону їм, щорічно, до п"ятоґо травня повинна надаватися одноразова
грошова допомога в розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком. Ця пільга
також встановлена Законом №367 - XIV від 25.12.1998
року. Згідно діючого цивільного законодавства термін давності на заявлені ним
позовні вимоги не розповсюджуються, а тому розрахунок суми боргу повинен
проводитися з часу призначення їм зазначеної пільги. За ст.2 вказаного Закону
та ст.22 Конституції України права та пільги для ветеранів війни та членів їх
сімей не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни а при прийнятті нових
законів або внесенні змін в діючі -не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Але в супереч зазначеним нормам матеріального права
грошова допомога за 1999 рік не виплачена, а за 2000-2006 років виплачена не в
повному обсязі. Так, за 1999 рік не сплачено одноразову щорічну грошову
допомогу у розмірі 124.50 грн., за 2000 рік не доплачено 1042.80грн., за 2001
рік - 1203.85грн., за2002 рік- 1260.00 грн, ,за2003 рік -1250.00грн, за2004
рік-1303.45 коп.,за2005 рік-1410.00грн. та за 2006 рік- 1410.00грн., загальна
сума недоплати становить 9004.60 грн. Відповідно постанови Уряду №486 від
11.04.2002 року, п.2 а також ч. 1ст. 17 Закону України "Про. статус
ветеранів війни, гарантії їх. соціального захисту" встановлено, що виплата
разової допомоги здійснюється органами праці та соціального захисту населення,
тобто відповідачами. Неправомірні дії відповідачів, невиконання ними покладених
на них законом обов'язків і ігнорування ними призводять до серйозного
погіршення їх матеріального становища. Вважають, що недотримання відповідачами
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" суперечить нормам Конституції України так як їх права визнані як
зазначеними Законами так і підтверджені рішенням Конституційного Суду України
від 01.12.2004 року №20рп/2004. Невиконання вимог діючого законодавства порушує
їх права як громадян і учасників бойових дій, оскільки законом не передбачено
обмеження виплат з будь - яких підстав. Невиплата в добровільному порядку
встановлених законодавством грошових коштів змусило їх звернугися до суду за
захистом своїх порушених прав та наданих їм пільг. Спір з виплати їм
призначеної грошової допомоги у добровільному порядку не вирішується. Позивачі
просять суд стягнути з відповідачів на їх користь суму недоплаченої разової
щорічної грошової допомоги як учасникам бойових дій у розмірі по 9004.60
гривень кожному.

В судовому
засіданні позивачі позовні вимоги підтримали.

Представник головного управління державного казначейства України у
Черкаській області Сорокіна С.В. позов не визнала та суду пояснила ,що згідно з
ч. 1; ч. 2 ст.21 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів,
які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються
розпорядникам бюджетних коштів. Кошти бюджегу, які отримують фізичні,юридичні
особи, що не мають статусу бюджетних установ надаються їм лише через
розпорядника бюджетних коштів. Відповідно до Положення про Міністерство праці
та соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від
30.08.2000 р. за № 1035/2000 Мінпраці України є головним (провідним) органом у
системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації
державної політики у сфері соціального захисту населення, соціального
обслуговування населення, та згідно ст.22 Бюджетного кодексу України є головним
розпорядником бюджетних коштів. Також згідно з Положенням про Міністерство
праці та соціальної політики України, Міністерство праці відповідно до
покладених завдань здійснює в межах своїх повноважень контроль за додержанням
законодавства щодо надання пільг у тому числі ветеранам війни, забезпечує через
систему підпорядкованих йому органів реалізацію прав громадян на соціальний
захист шляхом своєчасного та адресного надання соціальної допомоги. Державне
казначейство України не порушувало прав та охоронюваних законом інтересів
позивачів, не перебувало з ними у будь-яких відносинах. В діях Державного
казначейства України немає порушень чинного законодавства і просить суд,
відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог до головного управління
державного казначейства України у Черкаській області.

Представник головного управління праці та соціального
захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації Олійник СІ. позов
не визнала та і суду пояснила, що згідно із вимогами абзацу 2 та 8 пункту 3
Положення про Головне управління праці та соціального захисту населення
обласної державної адміністрації основними завданнями Головного  управління
є-  забезпечення  в
межах  своїх  повноважень                                                                                                                                                  дотримання законодавства
про працю та охорону праці, зайнятість, загальнообов'язкове державне соціальне
страхування, пенсійне забезпечення та соціальний захист населення, забезпечення
цільового використання коштів, передбачених для вирішення соціальних питань.

Відповідно до частин п"ятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „
Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранам
війни та особам, на яких поширюється чинність цього Закону, до 5 травня
передбачена щорічна виплата одноразової грошової допомоги у розмірах від трьох
до десяти мінімальних пенсій за віком.

Верховна Рада України при прийнятті законів про Державний бюджет України на
відповідний рік призупиняла дію норм вищезазначеного Закону в частині
визначення розміру виплат щорічної одноразової грошової допомоги.

Згідно п.8 ст.7
Бюджетного Кодексу України, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі,
визначені бюджетними призначеннями . Відповідно до ст. 23 цього кодексу будь -
які платежі можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного
призначення.

Таким чином ,
Міністерство праці та соціальної політики України як головний розпорядник
коштів, керуючись вимогами чинного законодавства України забезпечує через
місцеві органи праці та соціального захисту населення виплату щорічної
одноразової допомоги ветеранам війни у розмірах визначених Верховною Радою
України про державний бюджет України на відповідний рік.

Позивачам було виплачено - за ст.ЗЗ Закону України "Про Державний
бюджет України на 2000 рік" 40 грн., за ст.20 зазначеного закону на 2001
рік 40грн., за ст. 19 зазначеного закону на 2002 рік 80грн., за ст.28 закону на
2003 рік 90 грн.,за ст.44 закону на 2004 рік 120 грн., за ст.34 закону на 2005
рік 250 грн., за ст.ЗО закону на 2006 рік 250 грн.

На теперішній час всі ці норми законів про Державний бюджет є діючими, їх
не визнано такими, що не відповідають Конституції України. Вважає, що за
вказані роки позивачам виплата щорічної разової допомоги здійснювалася вірно,
їм жодної шкоди нанесено не було, їх права не порушувалися.

Позивачами
порушено термін позовної давності відповідно до ст.ст.256, 258 ЦК України за
1999,2000,2001,2002, та 2003 роки. Виплата щорічної разової допомоги у

2004 році була здійснена відповідно до ст.44 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2004 рік", як учаснику бойових дій у сумі 120
грн., тобто Головне управління праці та соціального захисту населення обласної
державної адміністрації діяло з дотримання всіх норм та вимог чинного
законодавства. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у відношенні
Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації .

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ст. 5
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" позивачі є учасниками бойових дій, що підтверджується
посвідченнями, а тому на підставі зазначеного закону вони повинні отримувати до
5 травня кожного року разову грошову допомогу у розмірі п"яти мінімальних
розмірів пенсії за віком, що визнано сторонами, а тому не підлягає доказуванню
відповідно до ч.І СТ.61 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства, мінімальна пенсія за віком становила;
у 1999 році - 24.90грн., 2000 році - 216.56грн., 2001 році - 248.77грн., 2002
році - 268.00грн., 2003 році -268.00грн, 2004 році - 284.69грн., 2005 році -
332.00грн., і у 2006 році - 332.00 грн.

Поскільки CT.CT.256,257 ЦК України
передбачено загальну позовну давність у три роки, тобто законодавцем
встановлено трирічний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного права. Отже, цивільному захисту підлягають
права та інтереси позивачів порушені відповідачем у 2004, 2005 та 2006 роках, а
тому відшкодуванню на підставі ст. 257 ЦК України, підпункту 4 пункту 22 статті
12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" з урахуванням п'ятикратного розміру мінімальної пенсії за віком,
підлягає щорічна разова грошова допомога за вказані роки.

Згідно ст. 1175 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі в
результаті прийняття органом державної влади нормативно-правового акту, що був
визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою незалежно від вини
посадових і службових осіб цих органів. Ст. 6 Конституції України визначає, що
до органів державної влади відносяться органи законодавчої, виконавчої та
судової влади. До нормативно - правових актів належать закони які приймаються
Верховною Радою України, а питання щодо визначення відповідності їх Конституції
та законам України належить до виключної компетенції Конституційного Суду
України. Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року була
визнана неконституційною ст. 44 ЗУ "Про державний бюджет України на 2004
рік", якою встановлено, що у 2004 році виплата щорічної допомоги
відповідно до ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється учасникам бойових дій у розмір 120 гривень.

Суд вважає, що в
разі не зазначення в Державному бюджеті за 2005-2006 роки коштів на виплату
разової грошової допомоги відповідно до підпункту 4 пункту 22 ст. 12 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
з урахуванням п"ятикратного розміру мінімальної пенсії за віком, потрібно
застосовувати рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року, і до
Державних бюджетів України на 2005-2006 роки в частині цих . виплат, оскільки
відповідно до ст.22 Конституції України, п.п.2,3' ст.2 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод, права та пільги ветеранів війни та членів їх сімей не
можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів
державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують вказані права
і пільги, встановлені Законом-є недійсними, Конвенцією „ Про захист прав людини
і основоположних свобод", яка набула чинності 11.09.1997 року із змінами і
доповненнями від 27.04.2006 року передбачено досягнення мети забезпечення і
розвитку прав людини та основоположних свобод, визнання і додержання
проголошених у ній прав їх гарантування.

Відповідно з Конвенцією про захист прав людини та основних свобод,
аргументи відносно відсутності бюджетних асигнувань не є поважною причиною для
невиконання своїх зобов'язань органами державної влади.

Згідно п.4 п. 22
ст. 12 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" підлягали і повинні були сплачені саме: суми: за 2004
рік - 1423.45грн,, за 2005 рік -1660.00грн. та за 2006 рік - 1660.00 грн.

Суд
вважає,   що позивачі по справі мають
право на відшкодування їм недоплаченої суми щорічної разової грошової /допомоги
за 2004-2006 роки і вона повинна бути відшкодована державою.

Від сплати
державного мита та інших судових витрат позивачі звільнені на підставі ст. 22
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту".

На підставі
ст.ст. 256,257,267,1166,1175 ЦК
України, ст,ст.2,5,12 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", Закон України "Про Державний бюджет
України на 2004 рік", ЗУ
"Про Державний бюджет України на 2005 рік", ЗУ "Про Державний бюджет
України на 2006 рік", рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004
року №20-рп/2004,ст.6,22,75 Конституції України, ст.53 Конвенції "Про
захист прав людини і основоположних свобод", керуючись ст.ст.61 ч
1,212-215   ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позови
ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, . ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до головного управління праці
та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації та
до головного управління державного казначейства України у Черкаській області
про стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги учаснику
бойових дій - задовольнити частково.

Стягнути з головного управління праці та соціального захисту населення
Черкаської обласної державної адміністрації на користь :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_11- 4123
(чотири тисячі сто двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги як учаснику бойових дій;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2., жителя АДРЕСА_2,-4123 (чотири тисячі сто двадцять три) гривні 45
копійок недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових
дій;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., жителя АДРЕСА_3, - 4123 (чотири
тисячі сто двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги як учаснику бойових дій;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., жителя АДРЕСА_4, - 4123 (чотири
тисячі сто двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги як учаснику бойових дій;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5., жителя АДРЕСА_5, - 4123 (чотири тисячі сто двадцять
три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як
учаснику бойових дій;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6., жителя АДРЕСА_6, - 4123 (чотири
тисячі сто двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги як учаснику бойових дій;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7., жителя АДРЕСА_7, - 4123 (чотири тисячі сто двадцять
три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як
учаснику бойових дій;

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8., жителя АДРЕСА_8, - 4123 (чотири
тисячі сто двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги як учаснику бойових дій;

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10., жителя АДРЕСА_9,-4123 (чотири тисячі сто двадцять
три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як
учаснику бойових дій;

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10.,
жителя АДРЕСА_110- 4123 (чотири тисячі сто двадцять три) гривні 45 копійок
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій;

ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_11.,
жителя АДРЕСА_11- 4123 (чотири тисячі сто двадцять три) гривні 45 копійок
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій;

ОСОБА_12,ІНФОРМАЦІЯ_12., жителя АДРЕСА_12, - 4123 (чотири тисячі сто
двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
як учаснику бойових дій;

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_13., жителя АДРЕСА_11- 4123 (чотири тисячі сто
двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
як учаснику бойових дій;

ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_14., жителя АДРЕСА_13, - 4123 (чотири тисячі сто
двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
як учаснику бойових дій;

ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_15., жителя АДРЕСА_14, - 4123 (чотири тисячі сто
двадцять три) гривні 45 копійок недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
як учаснику бойових дій.

У задоволенні
інших позовних вимог відмовити.

Відмовити
позивачам в задоволені позову до головного управління державного казначейства
України у Черкаській області.

Рішення суду
може бути оскаржене через  Жашківський
районний суд до апеляційного суду Черкаської області. Заява про апеляційне
оскарження рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення
рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.