Справа № 22-4475/2007р.                                            Головуючий в 1
інстанції Наумик О.О.
Категорія 36                                                                   Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С, суддів Звягінцевої О.М., Молчанова
С.1., при секретарі Андрусь B.C., розглянув у
відкритому судовому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів і

встановив:

в апеляційній скарзі ОСОБА_2 оспорює обгрунтованість судового рішення, яким
задоволено вказаний позов, і ставить питання про його скасування, оскільки
вважає, що судом не було встановлено передбачених законом підстав для зменшення
розміру аліментів на її утримання.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3
підтримали доводи апеляційної скарги і просили про її задоволення, скасування
судового рішення і ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, а ОСОБА_1 та його представник
адвокат ОСОБА_4 заперечували проти доводів скарги, просили про її відхилення та
залишення судового рішення без зміни.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні
обставини.

31 січня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки і зазначав, що судовим
рішенням від 7 листопада 2003 року на її утримання з нього було стягнуто
аліменти в розмірі 1/6 частки, але не менше Уг частки неоподаткованого мінімуму
громадян з усіх видів заробітку (прибутку), починаючи з 9 жовтня 2003 року
щомісячно і до зміни стану здоров'я або матеріального стану сторін.

З вказаного часу він утворив сім'ю з ОСОБА_5, яка має на утриманні
малолітню дитину.

Крім того він є інвалідом 2 групи, а відповідачка має
додаткові прибутки від користування належною їй на праві власністю квартири та
від тимчасчової роботи, і тому просив зменшити розмір аліментів на утримання
ОСОБА_1 до 1/80 частки його прибутку.

Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 29
березня 2007 року позов задоволено .

Апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1
постанови ,Дро судове рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року, рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки суду про встановленні обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом,
може бути в наступному змінений за рішенням суду за позовом платника або
отримувача аліментів у випадку зміни їх матеріального або сімейного стану.

При розгляді цієї справи судом всупереч викладених в рішенні висновків, не
встановлено обставин, які свідчать про зміну матеріального чи сімейного стану
платника аліментів, що дає підстави для зменшення визначеного рішенням суду
розміру аліментів на утримання непрацездатної колишньої дружини за неможливістю
сплати їх у такому розмірі.

Зокрема, на час стягнення аліментів судовим рішенням від 7 листопада 2003
року враховувалися прибутки відповідача на місяць у вигляді пенсії в розмірі
275,80 грн. і суми щомісячного відшкодування шкоди в розмірі 1538,32 грн. та
розмір пенсії позивачки в 150,0 грн. (а.с.8-9, цивільна справа №-2-6198/2003),
з якою проживали двоє дітей сторін, у тому числі неповнолітній син ОСОБА_6.

При розгляді цієї справи судом першої інстанції встановлено, що прибутки
позивача за 2004 рік склали 49067,28 грн. (а.с.39) та щомісячно складають -
941,54 грн. пенсії і 3148,68 грн. відшкодування шкоди (а.с.5-6), а прибутки
відповідачки у вигляді пенсії складають 348,43 грн. (а.с.30) і інших всупереч
доводам позивача, вона не має (а.с. 40, 43-44, 46), оскільки в квартирі, що
вона отримала в спадщину зареєстрований, але не живе постійно син її сестри,
який є студентом і не має можливості навіть сплачувати в повному обсязі плату
за комунальні послуги.

Крім того, судом встановлено, що 14.03.2007 р. позивачем придбано легковий
автомобіль ВАЗ 21104 (а.с.62), а разом з відповідачкою живуть двоє дітей
сторін, один з яких син ОСОБА_6 навчається з денною формою навчання (а.с.28), а
донька ОСОБА_7 не працює і знаходиться на утриманні матері (а.с.31).

Таким чином, повнолітні діти сторін хоч і зобов'язані за законом утримувати
непрацездатних і таких, що потребують матеріальної допомоги батьків, але
всупереч викладеним в рішенні висновкам суду, на час розгляду цієї справи не
мають реальної можливості надавати відповідачці будь-яку матеріальну допомогу.

За вказаних
обставин, висновок суду щодо наявності підстав для зменшення розміру стягнутих
судовим рішенням аліментів на утримання непрацездатної внаслідок інвалідності 2
групи колишньої дружини позивача, не підтверджено обставинами цієї статті

Факт проживання позивача з іншою жінкою та її неповнолітньою дитиною
всупереч викладеним в рішенні висновкам суду, не є визначеною законом підставою
для зменшення розміру аліментів на утримання колишньої дружини, яка стала
інвалідом 2 групи в період 22-річного часу знаходження в шлюбі з позивачем.

Крім того, викладений в рішенні висновок суду щодо визначення розміру
аліментів на утримання непрацездатної колишньої дружини лише в межах
забезпечення їй прожиткового мінімуму взагалі не грунтується на вимогах чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 314 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення
Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 29 березня 2007
року СКАСУВАТИ, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
стягнутих на утримання непрацездатної колишньої дружини аліментів ВІДМОВИТИ.

Рішення набирає
чинності з моменту його проголошення, може бути оскарженим в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.