Справа № 22- 2927                   Головуючий в 1 інстанції Токарева
2                                Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007р. червня 8
дня. Апеляційний суд Донецької області

у складі:
головуючого Бондаренко Л.І.

суддів   АзевичаВ.Б.,
ЄлгазіноїЛ.П. при секретарі Баранові В.В.

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення
Калінінського районного суду м. Донецька від 11 січня 2007р.

за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_5,  3-я особа - виконавчий комітет Калінінської
районної у м.  Донецьку Ради про усунення
перешкод у здійс­ненні права про захист честі,
гідності,  про спростування
недостовірної інформації,  відшкодування
і та моральної шкоди -

Заслухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_2,  його представника,  представника ОСОБА_3,  ОСОБА_5
,  перевирівши матеріали справи,  апеля­ційний суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Калінінського районного суду м.  Донецька
Донецької області від 11.01.2007 року відмовлено в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_5,
3-тя особа - виконавчий комітет Калінінської районної у м.  Донецьку Ради про усунення перешкод у
здійсненні права власності,  про захист
честі,  гідності,  про спросту­вання інформації,  відшкодування матеріальної та моральної
шкоди.

ОСОБА_1
звернулась з апеляційною скаргою на дане рішення,  посилаючись на те,  що суд неправильно застосував норму
матеріального,  процесуального права.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню,  рішення- без зміни.

Із
змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається,
що вона є власником кварти­ри АДРЕСА_1 і проживає в даній квартирі. По
висновку технічної експертизи інституту "Промбуднііпроект" і
санітарно-епідеміологічної районної і міської санстанцій її квартира не
відповідає технічним і сані­тарним нормам.

Згідно
висновку Калінінської райлікарні м. Донецька їй не рекомендовано прожива­ти в
даній квартирі,  оскільки це може
привести до погіршення її здоров"ю.

Оскільки продати
дану квартиру вона не може як житлове приміщення через те,  що квартира не придатна для проживання і не може
продати як нежиле приміщення,  оскільки
,   вона не виключена з житлового
фонду,    вона прийняла рішення -   використувати дану квартиру під офіс для
заняття посильною працею з метою заробити собі на життя та інше.

Посилалась
на те,  що розпорядженням міськвиконкому
Донецької міськради №555 від 17.04.1997 передбачений обов'язок власника
квартири,  що надав про перевід квартири
в нежиле приміщення,  виключенні її з
житлового фонду для використання інших цілях,
надати в міськвиконком письмове узгодження власників прилягаючих
квартир,  але від­повідачі відмовились
підписати заяву,  не пояснивши
причини,  чим порушили її права.

Вважає,  що такими діями відповідачів порушуються її
права на житло,  власність,  просила задовольнити вимоги.

Суд,  перевіривши матеріали справи дійшов до
висновку,  що позов є необ­грунтований і
не підлягає задоволенню.

Згідно
до вимог  ст. 8 ЖК України перевід
придатних для проживання житлових будинків і приміщень у будинках державного і
суспільного житлового фонду в нежилі,  як
правило,  не допускається.

У
виняткових випадках перевід житлових будинків і житлових приміщень у не жилі
може здійснюваться за рішенням органів,
зазначених у ч.2  ст. 7 ЖК
України.

Відповідно
до вимог ч.2  ст. 7 ЖК України непридатні
для проживання житлові будинки і житлові приміщення переобладнаються для
використання в інших цілях або та­кі будинки зносяться за рішенням виконавчого
комітету обласної,  міської Ради народних
депутатів.

Перепланування
житлового будинку,  що належить
громадянину на праві особистої власності проводяться згідно із  ст. 152 ЖК України з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно
до п.7.1.2. ч. Ш глави 10 Правил забудови м.
Донецька,  затвер­джених рішенням
Міської Ради 16.12.2005 року №23/17,  для
розгляду питання щодо мо­жливості та доцільності переведення житлового
приміщення,  будинків (їх частин) із жит­лового
в не житловий фонд до міськради письмова згода всіх повнолітніх власників та
мешканців квартир будинку щодо її перепланування та переобладнання для
подальшого використання за певним призначенням.

Відповідачі
відмовились підписати заяву про перевід житла позивачки у не­жиле приміщення.

Суд з
врахуванням норм матеріального права,
конкретних обставин по справі дійшов до правильного висновку про
необґрунтованість вимог позивачки.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_1 є власником спірної квартири
АДРЕСА_1 та у відповідності з статтею 150 ЖК України мала право користатися
цією квартирою для особистого проживання і проживання членів її родини,  а також розпоря­джатися цією і своїм
розсудом: у тому числі продавати,
дарувати,  заповідати,  здавати в оренду,  обмінювати,
інше.

Право
власності,  як передбачено в пункті
1  ст.
2 Закону України "Про влас­ність",  це урегульовані законом суспільні відносини
по володінню,  користуванню і роз­порядженню
майном.

Згідно
п. 2  ст.
48 зазначеного Закону власник може вимагати усунення пору­шень його
права,  хоча б ці порушення,  і не були зв'язані з позбавленням володіння.

Судом встановлено,  що придбавши квартиру,  позивачка бажала переобладна­ти її в
юридичний офіс з відповідним переобладнанням.

У
зв'язку з цим стала звертатися з письмовими заявами в органи самовряду­вання з
приводу переводу даного жилого приміщення в нежиле. Листами виконкому їй
відмовлено у вирішенні даного питання,  у
зв'язку з відсутністю згоди інших співвласни­ків на перевід квартири з жилого
приміщення в нежиле.

Не погоджуючись
з діями відповідачів позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Суд
першої інстанції,  перевіряючи доводи
позивачки та заперечення відпові­дачів правильно вирішив спір,  відмовляючи в задоволенні позовних вимог.

Доводи в
апеляційній скарзі висновків суду не спростовують,  рішення відповідає нормам матеріального,  процесуального права,  підстав для скасування не вба­чається.

Керуючись  ст.
ст. 303,  308, 315 ЦПК
України,  апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задово­лення.

Рішення
Калінінського районного суду м. Донецька від 11 січня 2007р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної ін­станції протягом
двох місяців з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.