АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
червня 2007 року                                                                                         м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області
в складі:

Віхрова В.В.,                               Гайдук
В.І.,            Дерев'янко О.Г.,

розглянувши у
касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду
Київської області від 17 травня 2004 року та на ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 08 жовтня
2004 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, -

встановила:

У
березні 2004 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час шлюбу з відповідачем ними було
придбано автомобіль ВАЗ-2108 і просила суд визнати за нею право власності на
цей автомобіль та стягнути на користь відповідача грошову компенсацію у розмірі
1/2 вартості автомобіля.

В ході
судового розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги і остаточно
просила суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 вартості автомобіля в
розмірі 4250 грн.

Відповідач
ОСОБА_1 проти позову заперечував і звернувся до суду із зустрічною позовною
заявою, в якій просив поділити спільне майно, залишивши йому відеомагнітофон,
прихожу, журнальний столик, всього на суму 1420 грн., все інше майно залишити
ОСОБА_2 Вважає, що автомобіль не є спільною власністю подружжя і розподілу не
підлягає, оскільки він отримав його в дар від своїх батьків.

Рішенням
Таращанського районного суду Київської області від 17 травня 2004 року,
залишеним без зміни ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Київської області від 08 жовтня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено: виділено у власність ОСОБА_2 таке майно: лінолеум вартістю 300 грн.
та покриття для підлоги вартістю 200 грн., всього майна на загальну суму 500
грн. Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 задоволена частково: виділено у власність
ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ-2108 вартістю 8500 грн., відеомагнітофон вартістю 600
грн., журнальний столик вартістю 200 грн., всього майна на загальну суму 9220
грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за одержану ним більшу
частину майна 4360 грн., в решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Справа №
33ц-106кс/07       №6-25936кс 04

Головуючий у
першій інстанції Василенко
О.М.

Доповідач     Гайдук В.І.

2

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових
рішень та направлення справи на новий розгляд.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України, колегія судців, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Таращанського районного суду Київської області від 17 травня 2004 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 08 жовтня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.