УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22  серпня
2007   року  колегія
суддів   судової  палати
в   цивільних   справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі: Головуючого,
судді   Берзіньш B.C.,

суддів   М'ясоєдової Т.М. , . Бондарева В.К.,  при секретарі
Іванові O.K.,
з участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,
відповідачки ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання угоди дарування недійсною за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Сімферопольського районного суду АР Крим від 16
квітня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання угоди дарування будинку
АДРЕСА_1 недійсною і просила про забезпечення позову шляхом накладення арешту
на вказаний будинок.

Ухвалою
Сімферопольського районного суду АР Крим від 16 квітня 2007 року вказане
клопотання позивача було задоволено шляхом накладення арешту на будинок
АДРЕСА_1.

На
вказану ухвалу суду ОСОБА_3  подала апеляційну
скаргу,  в якій просить скасувати ухвалу
про забезпечення позову як постановлену з порушенням норм процесуального
права,  оскільки заява про забезпечення
позову не мотивована і позивачем не надано доказів того,  що майно може бути відчужено.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
сторін,  представника позивачки
ОСОБА_2.,  перевіривши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Відповідно
до статті 151 Цивільного процесуального кодексу України,  суд за заявою осіб,  які беруть участь у справі,  може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення
позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи
забезпечення позову застосовуються для того,
щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні
застосовуватися лише у разі необхідності,
оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення
прав і законних інтересів учасників процесу,
інших осіб.

Згідно
пункту 1 частини 1 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов
забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти,  що належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Постановляючи
ухвалу про забезпечення позову,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
неприйняття заходів забезпечення позову ОСОБА_1,  може
утруднити або зробити неможливим виконання рішення по справі.

Справа №
22ц-4679/07                   Головуючий
суду першої інстанції    Білоусова В. В.

Доповідач                                                                                                  М'ясоєдова
Т.М.

З такими
висновками місцевого суду погоджується колегія суддів,  оскільки вважає їх правильними і заснованими
на законі.

Із
позовної заяви ОСОБА_1 вбачається,  що вона просить суд визнати договір дарування
будинку АДРЕСА_1 укладений 28.03.2003 року між нею та відповідачкою недійсним
(а.с.  1-2).

Виходячи
з того,  що між сторонами дійсно виник
спір щодо визнання угоди дарування будинку недійсною та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення
позову з урахуванням конфліктних взаємовідносин між сторонами колегія суддів
вважає,  що суд першої інстанції
обгрунтовано прийняв заходи по забезпеченню позову ОСОБА_1

Оскаржувана
ухвала суду постановлена у відповідності з чинним процесуальним
законодавством,  не порушує процесуальних
прав відповідача,  а тому підстав для
скасування або зміни ухвали суду,  не
вбачається.

Виходячи з наведеного,  керуючись
пунктом 1 статті 312,  статтями 303,  313,
315,

317 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів Апеляційного суду АР

Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Сімферопольського районного суду АР Крим від 16 квітня 2007 року

залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню.