Справа №22-ц-876 /2007 р.                         Головуючий
у 1-й інстанції - Шершак М.І.
- 29                                                Суддя-доповідач   - Ільченко О.Ю.
РІШЕННЯ

іменем       України

18
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого
-  Смирнової Т.В.,

суддів -     Ільченко О.Ю.,  Ведмедь Н.І.,

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

та
осіб,  які прийняли участь у справі -
позивачки,  її представника ,  відповідачки,
представника Сумської міської ради та ЖБК

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м.  Суми від 22 травня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради,
ОСОБА_2,  треті особи:   ЖБК № 28 «Медик-2»,  третя Сумська державна нотаріальна контора
про   встановлення факту спільного
проживання,  визнання частково недійсними
свідоцтва про право на спадщину за законом та
свідоцтва про право власності,
визнання права на 1/2 частину спадкового майна,  -

ВСТАНОВИЛА:

13.06.2006
року ОСОБА_1. звернулась до суду із зазначеними вимогами,  які обґрунтовувала тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3,  після смерті якої залишилось спадкове майно у
вигляді АДРЕСА_1 та заощадження на рахунках у збербанку.

її
батько,  ОСОБА_4.,  син померлої,
був зареєстрований в зазначеній квартирі і помер в 1990 році.

Вона проживала в
квартирі  з ними та відповідачкоюОСОБА_2.

На час
смерті ОСОБА_3,  вона була
неповнолітньою,  мала повні 16
років,  проте відповідачка не бажає
розділити порівну спадкове майно,
оскаржуючи її право на нього,
тому просила визнати факт сумісного проживання з ОСОБА_3 та визнати за
нею право власності на 1/2 часину квартири та заощаджень.

В
процесі розгляду справи доповнила позовні вимоги і просила визнати частково
недійсними свідоцтва на спадкове майно у вигляді заощаджень від 08.11.2005 року
та на нерухоме майно від 13.06.2006 року на ім'я ОСОБА_2.

Рішенням
суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за необґрунтованістю
вимог.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. посилаючись на необґрунтованість судового рішення
та порушення судом норм матеріального права просить оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове,  яким
задовольнити позовні вимоги.

2

При цьому,  зазначає, що судом не
надано відповідної оцінки її доводам та доказам ,  що вона була неповнолітньою на день відкриття
спадщини і що відносно неї повинні застосовуватись правила  ст. 1268 ЦК України.

Колегія
суддів дослідивши доводи скарги, перевіривши рішення в межах цих доводів,  заслухавши пояснення апелянта та її
представника ,  які підтримали доводи
скарги,  заперечення відповідачки дійшла
висновку,  що скарга підлягає
задоволенню,  а рішення суду - скасуванню
з постановлениям нового рішення з таких підстав.

Суд 1
інстанції,  відмовляючи у задоволенні
позовних вимог,  погоджувався з тим,  що для прийняття спадщини неповнолітньою факт
спільного проживання з спадкодавцем не є необхідною умовою,  однак вважав що позивачка повинна була до
нотаріальної контори подати заяву про прийняття спадщини або до суду про
надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Судова
колегія не може погодитись з таким висновком суду,  оскільки вони зроблені на неповно з'ясованих
обставинах справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Як
вбачається із матеріалів справи,  за
життя ОСОБА_3 не оформила право власності на кооперативну квартиру,  за яку вона в 1987 році повністю сплатила
внески. Ці обставини підтвердив представник ЖБК і не заперечувала відповідачка.

Таким чином ОСОБА_3 була єдиним власником квартири,  на яку відкрилась спадщина після її смерті.
Проте ,  відповідачка при оформленні

спадкових
прав на заощадження,  в заяві не
зазначила наявність інших спадкоємців і оформила грошові заощадження на своє
ім'я ( а.с. 38-42),  крім того, в КП
«Сумське міське БТІ» було оформлено право власності на квартиру також на її
ім'я( а.с.  47-48).

Відповідно
до ч. 4  ст. 1268 ЦК України
малолітня,  неповнолітня,  недієздатна особа,  а також особа,  цивільна дієздатність якої обмежена,  вважаються такими,  що прийняли спадщину,  крім випадків,  встановлених частинами другою -
четвертою  ст. 1273 ЦК України.

Отже
,  для зазначеної категорій осіб,  законодавець робить виняток і незалежно,  де і з ким вони проживали і чи подали останні
заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк,  вони вважаються такими,  що прийняли спадщину,  якщо їх представники від спадщини не
відмовилися.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
позивачка на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 була неповнолітня,  а тому за вищезазначених умов вона вважається
такою,  що прийняла спадщину.

Суд 1
інстанції не врахував вищезазначених обставині не звернув уваги на те,  що позивачка звернулась до суду з двох
підстав,  що вони проживали з
спадкодавцем,  і що вона на день
відкриття спадщини була неповнолітньою.

Відповідно
до ч. 1  ст. 1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

3

Позивачка
і відповідачка є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 і спадкують майно
у рівних частинах,  а саме по 1/2.

У
зв'язку з цим,  свідоцтво про право на
спадщину за законом від 08.11.2005 року,
посвідчене третьою Сумською державною нотаріальною конторою за р. №
1-2524 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13.06.2006
року,  видані на ім'я ОСОБА_2 є частково
недійсними. (а.с. 42,  47).

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 303,  307 ч. 1 п. 2 ,  309 ч. 1 п. 1,  313,
316 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1    задовольнити.

Скасувати
рішення Зарічного районного суду м.  Суми
від 22 травня 2007 року в даній справі,
а  позов ОСОБА_1   задовольнити.

Визнати
частково недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.11.2005
року,  посвідченого третьою Сумською
державною нотаріальною конторою зар. № 1-2524 та свідоцтво про право власності
на нерухоме майно від 13.06.2006 року, видані на ім'я ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожною АДРЕСА_1 та 1/2
частину грошових вкладів на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в ВАТ «Державний
ощадний банк України відділення № 48,  в
порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців може бути
оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.