Справа № 22ц-1136/2007                  Головуючий у першій інстанції
- цивільна                                                         Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня
2007 року                                                                                     м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:      ІВАНЕНКО Л.В.

суддів:               ШАРАПОВОЇ О.Л.,  ЛАЗОРЕНКА М. І.

при                   ІВАНОВІЙ Н.Б.

секретарі:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.  Чернігові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Новозаводського районного суду м.  Чернігова
від 21 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,ОСОБА_5 про визнання особи
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням,  -

ВСТАНОВИВ:

В лютому
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,
в якому просив визнати ОСОБА_3 такою,
що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обгрунтовані тим,  що
ОСОБА_3 з вересня 2005 року за місцем реєстрації не проживає,  всі свої речі з квартири забрала,  що підтверджується відповідними актами від
26.12.05 року,  09.03.06 року,  01.06.06 року та 14.02.07 року. Квартплату та
комунальні послуги ОСОБА_3 також не сплачує

Рішенням
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 21 травня 2007 року у задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 -ОСОБА_2 просить

оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення

позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому,  що суд дійшов

неправильного висновку стосовно поважності причин,  з яких ОСОБА_4

більше 6 місяців не проживає за місцем реєстрації. ОСОБА_4 при розгляді

справи судом першої інстанції вказувала на те,  що позивач вигнав її з квартири,

забрав     ключі.     Але
вказані     обставини     будь-якими                         доказами     не

підтверджуються.
Та обставина,  що у спірній квартирі
разом із позивачем проживає його співмешканка з неповнолітньою дитиною не є
перешкодою для проживання ОСОБА_4 за місцем реєстрації. В ході розгляду справи
ОСОБА_4 ,  яка також мешкає у спірній
квартирі,  підтвердила,  що ОСОБА_4 добровільно покинула квартиру.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а рішенню суду скасуванню з
постановлениям нового
рішення через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення
норм матеріального права.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог суд виходив з того,  що позивач не довів відсутності відповідачки
ОСОБА_4 у спірній квартирі більше 6 місяців без поважних причин. ОСОБА_4 з
грудня 2005 року у вказаній квартирі не проживає,  але з поважних причин - в зв"язку з
перешкодами в цьому зі сторони позивача,
з дозволу якого в даній квартирі проживає і співмешканка останнього з їх
неповнолітньою дитиною.

Проте з
таким висновком суду не може погодитись апеляційний суд виходячи з наступного.

Згідно
зі  ст.
71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім"ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців.

Відповідно
до  ст.
10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

По
справі встановлено,  що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані : з 20.02.01 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,  з 01.12.05 року - ОСОБА_4,  з 24.06.06 року - донька позивача - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У спірній квартирі без реєстрації проживає співмешканка позивача
ОСОБА_1 -ОСОБА_5 ОСОБА_3  та ОСОБА_4 є
колишніми дружинами позивача по справі.

Відповідачка
ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає з вересня 2005 року,  що підтверджується поясненнями сторін по
справі,  а також актами,  складеними за участю працівників ЖРЕД № 9,  від 26.12.05 року,  09.03.06 року,  01.06.06 року та 14.02.07 року.

Доводи
відповідачки ОСОБА_3 про те,  що вона не
проживає у спірній квартирі оскільки позивач вигнав її та забрав ключі,  а всі речі в березні - квітні 2006 року
привіз їй на роботу,  будь-якими доказами
не підтверджуються.

Посилання
на ту обставину,  що у спірній квартирі
проживає співмешканка позивача з їх неповнолітньою дитиною і це є перешкодою
для проживання у даній квартирі відповідачки ОСОБА_3,  апеляційний суд вважає безпідставними
виходячи з наступного. Квартира АДРЕСА_1 є двокімнатною,  розмір жилої площі складає 28.7 кв.м.  У спірній квартирі також проживає колишня
дружина позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ,  яка
підтвердила,  що ОСОБА_3 добровільно
залишила квартиру.

Враховуючи
зазначені вище обставини та добуті по справі докази,  апеляційний суд приходить до висновку,  що відповідачка ОСОБА_4 більше шести місяців
без поважних причин не проживає за місцем реєстрації,  а тому є підстави для задоволення   позову про визнання її такою,  що втратила право

користування
жилим приміщенням АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  71,  72 ЖК України,   ст.
ст.  209,  218,  303,  304,
307,  309,  313,
314,  316,  317,
319 ЦПК України,  апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 21 травня 2007 року- скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,ОСОБА_5 про
визнання особи такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати
ОСОБА_3 такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням АДРЕСА_1.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.