Справа № 22-1348  2007   р.                                           Головуючий у 1-й інстанції- Іванова Н.Ю.
Категорія -  11,12                                                                  Доповідач - Авраменко Т.М.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007
року Колегія суддів   судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.

суддів : Гайсюка О.В.,Суровицької
Л.В.

при секретарі:Слюсаренко Н.Л.
за   участю   представника   позивача
ОСОБА_1   та   представника відповідача Петлицької О.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м.Кіровограда від 03 травня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський ливарний завод" про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання
права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2007 року ОСОБА_2 звернувсь в суд з позовом до відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський
ливарний завод" (далі - ВАТ) про визнання дійсним договору
купівлі-продажу .

Зазначав,що 12 червня 1997 року він купив у відповідача ВАТ за 16 000 грн. незавершене будівництво компресорної станції, що
знаходиться в АДРЕСА_1,що підтверджується письмовим
договором та актом прийому-передачі. Кошти за куплене майно він сплатив повністю, що
підтверджується квитанціями до прибуткових
касових ордерів. Договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально
з вини відповідача.

Просив визнати дійсним укладений договір купівлі-продажу та визнати за ним право
власності на компресорну станцію.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 травня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено. Суд дійшов висновку
,що між сторонами відсутній спір,сторони виконали умови договору і відповідач
визнає за позивачем право власності на незавершене
будівництво компресорної станції та не оспорює його.

В   апеляційній
скарзі   позивач      просить
скасувати   рішення   суду
першої інстанції, ухвалене з порушенням
норм матеріального і процесуального правада ухвалити

2 нове рішення про задоволення позову. Посилається на
те,що хоч відповідач і визнає право
власності   на  спірне
майно  за  позивачем,але
ухиляється   від  нотаріального посвідчення договору,що перешкоджає позивачу зареєструвати право
власності в органах державної реєстрації прав на нерухомість.

В засіданні
апеляційного суду представник позивача та представник відповідача підтримали доводи апеляційної скарги,просили
скасувати рішення суду та задовольнити позов.

Колегія суддів
вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню,а рішення суду - скасуванню з
ухваленням нового рішення по суті позовних вимог з наступних підстав.

Матеріалами
справи підтверджується,що 12 червня 1997 року між сторонами було в простій письмовій формі укладено договір
купівлі-продажу,відповідно до якого ВАТ "Кіровоградський ливарний
завод" продав ОСОБА_2 незавершене будівництво компресорної станції,що
знаходиться в АДРЕСА_1 за 16000 грн.,тобто об*єкт нерухомості (а.с.6).

Умови договору сторонами виконано:покупець сплатив ціну за майно,а
продавець передав куплене майно покупцю,що підтверджується актом
прийому-передачі від 12 червня 1997 року та квитанціями до прибуткових касових
ордерів (а.с.5,7).3азначене також
підтверджується оригіналами квитанцій,акту прийому-передачі та договору купівлі-продажу,оглянутими
апеляційним судом в судовому засіданні. Належність продавцю спірного майна підтверджується довідкою (а.с.45). Однак сторони
нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчили і згода щодо цього з боку
відповідача відсутня,що перешкоджає
покупцю зареєструвати право власності на куплене ним майно в органах державної
реєстрації.

За таких обставин висновок суду про відсутність спору між сторонами
суперечить матеріалам справи.

Вирішуючи спір суд послався на ст.392 ЦК України,що є неправильним. Позивач просив
визнати дійсним укладений між сторонами в 1997 році договір купівлі-продажу,однак з яких підстав суд відмовив в
задоволенні цих позовних вимог,в рішенні суду не зазначено,чим порушено вимоги
ч.4 ст.212, ч.2 і ч.3 ст.213, п.3 ч.1 ст.215 ЦПК України.

Правовідносини,які виникли між сторонами,регулюються Цивільним кодексом України 2004 року,оскільки позивачу було відмовлено в
реєстрації права власності 2007 році після набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу
земельної ділянки,єдиного майнового комплексу,житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

У разі
недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемним (ч. 1 ст.220 ЦК
України).

Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору,що підтверджується письмовими
доказами,і відбулося повне або часткове виконання договору,але одна із сторін ухилилась від його нотаріального
посвідчення,суд може визнати такий договір

3

дійсним. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення договору не вимагається (ч.2 ст.220 ЦК України).

Оскільки між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов угоди
та кожна із сторін повністю виконала угоду,що підтверджується письмовими доказами,однак з вини відповідача угода не була
нотаріально посвідчена,то позовні вимоги
про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню.

Наведене свідчить,що висновки суду не відповідають обставинам справи і,вирішуючи спір,суд неправильно застосував норми
матеріального права,які регулюють правовідносини,що виникли між
сторонами,тому відповідно до п.3 та п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі  ст.ст.220,657  ЦК України,керуючись п.2 ч.1 ст.307,п.З і  п.4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК
України,колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити . Скасувати рішення рішення
Кіровського районного суду М.Кіровограда від 03 травня 2007 року
та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_2 задовольнити. Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 12
червня 1997 року, відповідно до якого ОСОБА_2 купив у відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський ливарний
завод" незавершене будівництво
компресорної станції,що знаходиться за АДРЕСА_1, за 16000 грн. та визнати за ОСОБА_2 право
власності на незавершене будівництво компресорної станції,що знаходиться за АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути

оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з

дня набрання ним законної  сили.