АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

"13"
вересня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого -
Козака І.О.

суддів - Дикун
СІ.,  Жолудько Л.Д.

при секретарі -
Заєць К.В.

з участю
- апелянта ОСОБА_1,  яка діє в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
представника апелянта ОСОБА_6,  представника ОСОБА_7 -ОСОБА_8,  представника ДВС у Козівському районі Галаса
В.І.,  представника ВАТ "Тернопільагроспецмонтаж"
Жебелюка І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення
Козівського районного суду від 15 червня 2007 року по справі за поданням державної
виконавчої служби у Козівському районі про роз'яснення виконання рішення про
виселення сім"ї ОСОБА_1,  -

встановила:

Додатковим
рішенням Козівського районного суду від 15 червня 2007 року вирішено,  що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  як
неповнолітній член сім"ї ОСОБА_1 підлягає виселенню з квартири АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просила скасувати додаткове
рішення суду посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Під час
розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1,
та її представник ОСОБА_6
підтримали вимоги апеляційної скарги.

Справа
№22а - 799                                            Головуючий
у 1 інстанції - Кренцель М.  І.

Категорія
-                                                                       Доповідач
-Дикун СІ.

2

Представник
ОСОБА_7 - ОСОБА_8,
представник державної виконавчої служби у Козівському районі (далі -
ДВС) Галас В.І.,  представник ВАТ
"Тернопільагроспецмонтаж" Жебелюк І.В. апеляційної скарги не
визнали,  вважаючи рішення суду законним
та обгрунтованим.

Колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
підлягає до задоволення,  а додаткове
рішення суду - до скасування,  виходячи
із наступного.

За
нормою  ст. 220 ЦПК України додаткове
рішення суду може бути ухвалене судом,
що ухвалив рішення,  за заявою
осіб,  які беруть участь у справі,  чи з власної ініціативи суду.

Відповідно
до  ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду
є незрозумілим для осіб,  які брали
участь у справі,  або для державного
виконавця,  суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу,  в якій роз"яснює своє
рішення,  не змінюючи при цьому його
змісту.

Як
вбачається з матеріалів справи,
04.07.2006 року до суду поступило подання ДВС у Козівському районі щодо
роз'яснення виконання рішення суду №2-2 від 13.05.2004 року про виселення
ОСОБА_1, ОСОБА_3,  ОСОБА_5,  ОСОБА_4 ДВС посилалась на ті обставини,  що в рішенні суду про виселення сім"ї
ОСОБА_1 не зазначено неповнолітнього сина боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  та просила роз"яснити
виконання рішення щодо неповнолітнього.

Суд,  в порушення вимог  ст. 221 ЦПК України,  не розглянув вимог подання ДВС про
роз'яснення рішення суду від 13.05.2004 року,
вийшов за межі вимог ДВС та ухвалив додаткове рішення.

Про
зазначене порушення процесуального закону було вказано в ухвалі колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від
17 жовтня 2006 року,  якою було скасовано
додаткове рішення від ЗО серпня 2006 року. Суд не дотримав вказівок суду
апеляційної інстанції,  чим порушив
вимоги ч.2  ст. 311 ЦПК України.

Крім
того,  суд не зауважив,  що подання про роз'яснення рішення,  а також питання щодо ухвалення додаткового
рішення повинно бути розглянуто в одному провадженні зі справою,  по якій судом ухвалено рішення. Однак,  суд розглянув дану справу у новому
провадженні,  не з"ясувавши,  чи були обставини стосовно проживання у
спірній квартирі та виселення з неї неповнолітнього ОСОБА_2 предметом розгляду
суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Великоходачківської сільської ради,  СПМК-2 ВАТ
"Тернопільагроспецмонтаж" про визнання права на приватизацію квартири
та зобов'язання передати будинок на баланс сільської ради,  та зустрічним позовом ВАТ
"Тернопільагроспецмонтаж" до ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку,  стягнення моральної шкоди та позовом
ОСОБА_7,  ОСОБА_9  до ОСОБА_1,
ОСОБА_3,  ОСОБА_5,  ОСОБА_4 про виселення та визнання права на
квартиру та стягнення моральної шкоди,
по котрій постановлено судове рішення від 13.05.2004 року.

3

Колегія
суддів вважає,  що наведені порушення
процесуального закону призвели до неправильного,  вирішення справи у зв"язку з чим
додаткове рішення суду від 15 червня 2007 року підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На
підставі наведеного та,  керуючись  ст.
ст. 307,  ч.1,  п.5; 309,
315 ЦПК України,  колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Додаткове
рішення Козівського районного суду від 15 червня 2007 року скасувати,  справу направити на новий розгляд до того ж
суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.