УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06   червня
2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді            Іващенко
В.В.

Суддів                                  Летягіної О.В.

Сінані О.М.

При секретарі          Іванові O.K.

розглянувши  у  відкритому судовому засіданні  в
місті  Сімферополі  цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визначення порядку користування житлом за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14.03.2007 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3,-про визначення
порядку користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що у зв'язку з неприязненими відносинами між нею та її колишнім чоловіком - ОСОБА_2 -
необхідно визначити порядок користування житлом - трикімнатною квартирою
жилою площею 43, 1 кв.м., визнати за позивачкою з неповнолітньою донькою право
на користування кімнатою площею 17,6 м , а за відповідачем ОСОБА_2 та
повнолітнім сином ОСОБА_3 - кімнатами площею відповідно: 12,8 м2 і
12,7 м2

Рішенням
Центрального районного суду м. Сімферополя від 14.03.2007 року позов ОСОБА_1
задоволено. У користування позивачки з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 виділена
кімната площею 17,6 м2 квартири АДРЕСА_1. У користування ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 виділені кімнати площею 12,8 м2
та 12,7 м2 квартири АДРЕСА_1. Кухню, прихожу, балкон, лоджію,
ванну кімнату та туалет залишено у загальному користуванні сторін.

На вказане
рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у який просить скасувати рішення
суду, посилаючись на порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт посилається на те, що суд не застосував вимоги ст. 104
Житлового кодексу України, та вказує, що суд виділів їй та її
доньці меншу по площі кімнату, площею 17,6 м , а повинен був виділити не менш
як 21,6 м .

Апелянт також вказує на те, що до участі у справі не був притягнутий орган
опіки

та піклування, оскільки предмет спору стосується прав та інтересів
неповнолітньої

особи.

ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Центрального районного суду м. Сімферополя та постановити
нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні її позовних вимог.

Справа № 22-ц-36392007р.         Головуючий
в 1 інстанції: Тимошенко
Н.Г.

Доповідач: Іващенко В.В.

2

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що скарга не
являється законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 у повному обсязі, суд виходив із того, що після розірвання шлюбу,
в квартирі склався саме такий фактичний порядок користування жилими
приміщеннями, що не проти ричить вимогам ст.64 ЖК України.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають
обставинам справи, ґрунтуються на правильній оцінці доказів, наданих сторонами,
правильному визначенню змісту і характеру виниклих між сторонами відносин,
правильному застосуванню судом норм матеріального й процесуального права.

Колегія суддів
не приймає до уваги доводи апелянта про те, що суд виділів їй з неповнолітньою
донькою кімнату площею 17,6 кв. м., яка не відповідає нормі жилої площі, що
припадає на них, оскільки саме такі позовні вимоги заявляла позивачка.

Відповідно до
ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Розглянувши
позов ОСОБА_1, суд задовольнив її позовні вимоги саме в тих межах, в яких вона
їх заявила.

Не являється
правильним і посилання апелянта на ст. 104 ЖК України, оскільки ця норма
матеріального права регулює порядок зміни договору найма жилого
приміщення, а не порядок визначення порядку користування жилим приміщенням.

Хибним є й
посилання апелянта на обов'язкову участь у даній справі органу опіки і
піклування, оскільки ст. 19 Сімейного Кодексу України встановлює вичерпаний
перелік справ, в яких участь органу опіки і піклування є обов'язковим. До цього
переліку справа за позовом про встановлення
порядку користування жилим приміщенням не відноситься.

Враховуючи, що
рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального й процесуального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не свідчать про
неправильність судового рішення, колегія суддів, керуючись ч.1 ст. 308 ЦПК
України, відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_1

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 308,
314, 315 Цивільного процесуального Кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14.03.2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.