АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня
2007 року                                                                                           м.  Феодосія

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого
судді:   Моісеєнко Т.І.,  суддів
Іщенка В. І.,

Мамасуєвої
Л.О.,  при секретарі:   Цендра О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріального збитку та моральної шкоди,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 01 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку та
моральної шкоди,  який мотивує тим,  що 27 серпня 23-30 годині на вул.  Керченське шосе у м.  Феодосії відбулася ДТП і зіткнулися
автомобіль ВАЗ-2107,  держ. номер
НОМЕР_1,  який належить позивачу,  та автомобіль ВАЗ-2106,  держ. номер НОМЕР_2,  яким керував ОСОБА_2Постановою Феодосійського
міського суду АР Крим від 08 вересня 2005 р. адміністративна справа відносно
ОСОБА_1 за  ст. 124 КУпАП була
провадженням припинена у зв'язку з відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення. Позивач вважає,  що ОСОБА_2під час зіткнення їх автомобілів
порушив п.п.10.1. та 16.11. ПДР України,
чим заподіяв йому матеріальний збиток у розмірі,  який він просить визначити за допомогою
проведення автотоварознавчої експертизи,
та моральну шкоду у сумі 1690 грн.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 01 березня 2007 р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 було відмовлено і стягнуто з позивача 30 грн. витрат на ІТЗ
розгляду цивільної справи.

ОСОБА_1
не погодився з таким судовим рішенням та подав на нього апеляційну скаргу,  в якій просить зазначене рішення скасувати та
ухвалити нове,  яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі. В обгрунтування своїх вимог апелянт
посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і
процесуального права,  неповне з'ясування
суттєвих обставин по справі і надання неналежної правової оцінки доказам,  які надавалися апелянтом.

Справа №
22-ц-1012-Ф/07р.           Головуючий у
першій інстанції

ПанченкоО.І.

Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

2

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
осіб,  які з'явилися у судове
засідання,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів дійшла
висновку,  що апеляційна скарга ОСОБА_1
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
при вирішенні справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було встановлено,  що ДТП,  яка сталася шляхом зіткнення автомобілів зазначених осіб
27 серпня 2005 р. близько 23-30 годин по вул.
Керченське шосе м.  Феодосії,  відбулася з провини позивача,  яким були порушені ПДР,  що підтверджується висновками судової
автотехнічної експертизи.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі ретельно досліджених доказів,  яким надана належна правова оцінка. Судом
правильно встановлені фактичні обставини справи,  характер спірних правовідносин і постановлене
рішення,  яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального закону.

Відповідно
до  ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова
шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Як
вбачається з матеріалів справи,  зокрема
з висновків автотехнічної експертизи,
дії ОСОБА_1 не відповідали наступним вимогам ПДР України: п.12.2,  яким встановлено,  що у темну пору доби та в умовах недостатньої
видимості швидкість руху має бути такою,
щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості
дороги; п.12.3,  відповідно до якого у
разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди,  яку водій об'єктивно спроможний виявити,  він повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди; п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км. /год.,  а ОСОБА_1 перевищив швидкість,  так як рухався зі швидкістю 83-90 км. /год. в
населеному пункті.

У той же
час і в діях ОСОБА_2 при здійсненні ДТП,
відповідно до висновків автотехнічної експертизи,  є ознаки порушення ПДР України,  а саме: п.1.5,  згідно з якими дії або бездіяльність
учасників дорожнього руху та інших осіб,
не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху,  загрожувати життю або здоров'ю громадян,  завдавати матеріальних збитків,  та п.16.11 - на перехресті нерівнозначних
доріг водій транспортного засобу,  який
рухається по другорядній дорозі,  повинен
дати дорогу транспортним засобам,  які
наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі,  незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже,  при ситуації,
яка склалася на дорозі під час ДТП,
та виходячи з дій,  які вчинили
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.,  і які призвели до
тієї пригоди,  колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того,  що дії відповідача не знаходяться у
причинному зв'язку з наслідками,  що
настали,  тобто заподіяння автомобілю
позивача пошкоджень.

Згідно
зі  ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна
шкода,  завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини,  крім випадків,  встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки у діях
ОСОБА_2 не встановлено вини у ДТП,  яка
відбулася шляхом зіткнення автомобілів ВАЗ-2107,  держ. номер НОМЕР_1,  під керуванням ОСОБА_1 та ВАЗ-2106,  держ. номер НОМЕР_2,  яким керував відповідач,  не встановлено винних дій останнього,  які і призвели до зіткнення автомобілів,  то відповідно до зазначеного норми цивільного
законодавства у задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди також має бути
відмовлено.

з

Колегія
судів,  окрім зазначеного,  вважає безпідставним посилання апелянта на
те,  що судом першої інстанції було
неправомірно,  не прийнято до уваги
протокол про адміністративне правопорушення та схеми ДТП. Приймаючи таке рішення,  суд перш за все прийняв до уваги висновки
автотехнічної експертизи № 77 від 15 лютого 2006 р. і на підставі цих висновків
відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1,
оскільки всі докази по справі судом були оцінені відповідно до
вимог  ст. 212 ЦПК України,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на всебічному,  повному,
об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким
чином,  колегія суддів,  вважаючи рішення суду першої інстанції
правильним,  обгрунтованим та таким,  що ухвалено з дотриманням вимог норм
матеріального і процесуального права,  з
урахуванням всіх суттєвих обставин по справі і наданням дослідженим доказам
належної правової оцінки,  не вбачає
підстав ля задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування оскаржуваного
ним рішення.

На
підставі наведеного і,  керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308 ч.1,  313-315 Цивільного
процесуального кодексу України,  колегія
суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 01 березня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.