Справа №33ц-175кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2007 року колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

Буренкової К.О.,
Довжук Т.С., Козаченка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Кіровоградського MB
УМВС України в Кіровоградській області про визнання реєстрації недійсної та
виселення, а також зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що
втратив право користуватись жилим приміщенням,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 15
березня та 24 вересня 2004 р. та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2004
p.,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2003 р.
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1. та
Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області про визнання
реєстрації недійсної та виселення, посилаючись на незаконну прописку
відповідача та протиправне вселення до АДРЕСА_1.

В зустрічному позові ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користуватись спірною квартирою, в зв'язку з вибуттям
до іншого місця проживання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2004 р. первісний
позов був повністю задоволений, а
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням того ж суду від 24
вересня 2004 р.
відповідач виселений зі спірної квартири.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2004 р. вказані
рішення місцевого суду в залишені без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені по справі судові
рішення та направити справу на новий розгляд, посилаючись на неповне з'ясування
судами обставин справи, невірну оцінку зібраних доказів, неправильне
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла
висновку, що підстави для перегляду оскаржених судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами встановлено, що позивач прописаний і проживав у спірній квартирі з 1982 p., як член сімї
наймача квартири (своєї бабусі -
ОСОБА_3.).

В липні 2002
р. відповідач, у порушення правил, встановлених ст. 65 ЖК України, був
прописаний (зареєстрований) до спірної квартири.

Задовольняючи позов, місцевий суд, з урахуванням фактичних обставин справи,
правильно виходив з того, що прописка відповідача, а потім його вселення до
спірної квартири було протиправним, а тому обгрунтовано задовольнив первісний
позов і відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Апеляційний суд правильно погодився з висновками суду першої інстанції та
залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332,
336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про
судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ" від 22 лютого 2007 року, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну   скаргу
ОСОБА_1   відхилити,   а

рішення
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 березня та 24
вересня 2004 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2004 p., - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.