Справа № 22-3647/2007 р.                                                       Головуючий
Категорія 23                                                                                Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем    України

21
червня  2007 р.                                                                                              м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Голубинського A.M. Суддів Прокопчук
Л.М. ,  Жданової B.C. При секретарі
Семенченко С. С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення
Микитівського районного суду м.  Горлівка
від 02 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданої ДТП,  -

В С Т АНО В
ИВ:

У липні
2006 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача.
Посилався на те,  що йому на праві
власності належить автомобіль НОМЕР_1. 10 квітня 2005 року він рухався в
Микитівському районі м.  Горлівка. За ним
рухався автомобільНОМЕР_2,  а за ним
автомобіль НОМЕР_3,  яким керував
відповідач. Відповідач не витримав дистанції між своїм автомобілем та
автомобілем „Опель-Омега" та зітнувся з останнім,  а автомобіль „Опель-Омега" в свою чергу
вдарив у його автомобіль. За скоєне відповідача постановою судді було
притягнуто до адміністративної відповідальності. Вартість відновлювальних робіт
по ремонту автомобіля складає 2590 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену
суму,  4000 грн. на відшкодування
моральної шкоди,  500 грн. за правову
допомогу,  100 грн. у рахунок витрат на
оплату експертизи.

Рішенням
Микитівського районного суду м.  Горлівки
від 06.12.2006 р. позовні вимоги задоволені повністю,  на користь позивача з нього стягнуто 2590
грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 4000 грн. на відшкодування
моральної шкоди,  а також судові витрати
на загальну суму 689, 50 грн.

Судом
першої інстанції при розгляді спору встановлено,  що позивачу на праві власності належить
автомобіль НОМЕР_1. 10 квітня 2005 року в м.
Горлівка відповідач,  керуючи
автомобілемНОМЕР_3,  в порушення вимог п.
13.1 Правил дорожнього руху,  не витримав
безпечний інтервал і допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2,  який від поштовху зіткнувся з автомобілем
позивача,  внаслідок чого автомобіль
останнього отримав технічні пошкодження,
вартість усунення яких складає 2590 грн.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає,
що рішення суду не відповідає обставинам справи,  оскільки в судовому засіданні не доведені
обставини,  які мають значення для
справи,  які суд вважав встановленими.
Посилається на те,  що суд,  задовольняючи позов,  безпідставно послався на постанову суду від
11.05.2005 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності,  оскільки вказаною постановою
встановлено,  що він зіткнувся з
автомобілем Опель-Омега. Про пошкодження внаслідок ДТП автомобіля,  належного позивачу,  в постанові не зазначено. Також він не згоден
з оцінкою експерта про вартість поновлювального ремонту. Крім того,  посилається на те,  що суд розглянув справу з порушенням правил
підсудності. Просив рішення суду скасувати,
постановити нове рішення,  яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

В
судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної
скарги,  просив її задовольнити.

Позивач
в судове засідання не з'явився. В надісланих письмових запереченнях представник
позивача просить рішення суду залишити без змін,  апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши
доповідача,  представника
відповідача,  дослідивши матеріали
справи,  апеляційний суд прийшов до
висновку про те,  що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково,  а рішення
суду в частині задоволення позову про стягнення моральної шкоди змінити з
наступних підстав.

Відповідно
до п.3 ч.1  ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Приймаючи
рішення про відшкодування моральної шкоди,
суд першої інстанції правильно послався на вимоги  ст.  23
ЦК України,  зробив висновок про те,  що позивач має право на відшкодування
моральної шкоди.

Стягуючи
на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 4000 грн.,  суд першої інстанції зазначив в рішенні,  що враховує характер,  обсяг та глибину душевних страждань
позивача,  наявність вимушених змін у
його життєдіяльності. З протоколу судового засідання вбачається,  що позивач у зв'язку з ремонтом автомобіля не
міг користуватися ним один тиждень. Інші докази щодо вимушених змін в житті
позивача та їх тривалості у зв'язку з пошкодженням автомобіля в матеріалах
справи відсутні.

З
урахуванням зазначеного,  апеляційний суд
вважає,  що рішення суду в частині
визначеного розміру на відшкодування моральної шкоди не відповідає засадам
розумності,  виваженості та
справедливості та підлягає зміні. Апеляційний суд визначає розмір суми на
відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Суд
обгрунтовано стягнув з відповідача вартість матеріальної шкоди в сумі 2590 грн.,  що визначено висновком експерта (а.с.  13),
товарним чеком та актом виконаних робіт (а.с.  19, 20). Доводи апеляційної скарги про
те,  що позивач не надав належних доказів
про вартість заподіяної матеріальної шкоди безпідставні. Той факт,  що експертиза автомобіля позивача проведена у
відсутності відповідача,  не впливає на
правильність її висновків. Інших доказів стосовно розміру вартості
відновлюваного ремонту відповідач не надав.

З
доводом апеляційної скарги про те,  що
суд розглянув справу з порушенням правил підсудності,  погодитись не можна,  оскільки відповідно до п.6  ст. 110 ЦПК України позови про відшкодування
шкоди,  заподіяної майну фізичних або
юридичних осіб,  можуть пред'являтися
також за місцем завдання шкоди. Сторонами не заперечується та обставина,  що ДТП
мало місце в Микитівському районі м.
Горлівка.

Не відповідають обставинам справи доводи апеляційної скарги про те,  що не встановлено,  що з вини відповідача було пошкоджено
автомобіль позивача. З постанови суду про притягнення відповідача до
адміністративної відповідальності від 11.05.2005 р. вбачається,  що він визнаний винним в тому,  що порушив Правила дорожнього руху і допустив
зіткнення як з автомобілем „Опель-Омега",
так і з автомобілем позивача. Відповідачем постанова суду не оскаржена.

Таким
чином,  рішення суду в іншій частині
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду в зазначеній частині.

Керуючись  ст. 307,
308,  309,  313,
316  ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Микитівського районного суду м.  Горлівка
від 02 грудня 2006 року в частині вирішення спору про відшкодування моральної
шкоди змінити,  стягнувши зОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500 грн. В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  може бути оскаржене до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.