УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 року                                                                                            м.
Феодосія

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у
складі:

головуючого
судді:    Моісеєнко Т.І., Суддів   Іщенка
В.І.,

Полянської В.
О., при секретарі:
Цендра О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від
28 лютого 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2005
року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2. про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги
мотивовані тим, що відповідач, будучи наймачем квартири АДРЕСА_1 у м. Феодосія,
з грудня 1999 р. у зазначеній квартирі не проживає без поважних причин, оплату
за усі комунальні послуги здійснює позивачка, місцезнаходження відповідача не
відоме, шлюб між сторонами офіційно розірваний з 20 червня 2003 р. На підставі ч.1 ст.71 ЖК України, як особу відсутню без
поважних причин за місцем проживання понад шість місяців, позивачка просила суд
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.

Рішенням Феодосійського міського суду АР Крим від 28 лютого 2005 року позов
задоволено, ОСОБА_2. визнано втратившим право користування квартирою
АДРЕСА_1 у місті Феодосія.

На зазначене
рішення суду першої інстанції ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції. Вимоги апеляційної скарги ґрунтуються на порушенні судом норм
процесуального права, що виявились у неналежному повідомленні відповідача про
час і місце судового розгляду справи, у зв'язку з чим вин був позбавлений
можливості надати суду докази та свої пояснення.

Заслухавши
суддю-доповідача,
дослідивши     матеріали     справи,
доводи

апеляційної
скарги,    вислухавши   пояснення
позивачки   і    відповідача   та   його

представника, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_2.

не підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа № 22-ц-545-Ф/07р.        Головуючий
у першій інстанції

Панченко О.І.

Суддя-доповідач Іщенко В.І.

2

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову ОСОБА_1. про визнання ОСОБА_2. втратившим право
користування жилим приміщенням, суд першої інстанції встановив, що відповідач є
наймачем' АДРЕСА_1 у м. Феодосії і прописаний у спірній квартирі, однак, не
проживає там без поважних причин з грудня 1999 p., що
підтверджується показаннями свідків та відповідними актами.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на підставі
ретельно досліджених доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом
правильно встановлені фактичні обставини, справи, характер спірних
правовідносин і постановлене рішення, яке відповідає вимогам матеріального і
процесуального закону.

Відповідно до
ст.71 ч.ч.1, 2 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач
або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей
строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

ОСОБА_2. дійсно
не проживає у спірній квартирі з грудня 1999 p., що
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5 і відповідними актами ЖЕК-1, а оскільки доказів
того, що він не проживає у АДРЕСА_1 у м. Феодосії з поважних причин в суді
відповідачем не надано, то останній відповідно до вимог житлового законодавства
України має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим
приміщенням.

Що стосується
посилання ОСОБА_2. на порушення судом норм процесуального права щодо
неналежного виклику його у судові засідання, то колегія суддів вважає його
безпідставним, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.96
ЦПК України (1963 р.) якщо місце фактичного перебування відповідача невідоме,
суд розглядає справу після надходження повістки з підписом службової особи
виконкому сільської Ради народних депутатів за місцем знаходження майна
відповідача або домоуправління останнього відомого місця перебування
відповідача про те, що вручити повістку адресатові не можна через його
відсутність.

З матеріалів
справи вбачається, що позовна заява надійшла до суду 07 лютого 2005 p., провадження у
справі відкрито 10 лютого 2005 р. з призначенням до розгляду у судовому
засідання на 18 лютого 2005 р.
У судовому засіданні 18 лютого 2005 р. розгляд справи відкладено на 28 лютого
2005 p.,
через неявку відповідача (а.с.28). Справа розглянута 28 лютого 2005 р. у
відсутності ОСОБА_2.. В матеріалах справи є розписки, завірені печаткою та
підписом працівників КП «ЖЕК-1», про неможливість вручення повісток відповідачу
у судові засідання 18.02.2005 р. та 28.02.2005 р., у зв'язку з його
непроживанням (а.с.9,27).

Відповідно до
ст.94 ч.3 ЦПК України (1963 р.) коли особа, яка викликається, не буде виявлена
у місці проживання, повістку вручають будь-кому з дорослих членів сім'ї, які
проживають разом з нею,- а -при відсутності їх - домоуправлінню або
адміністрації за місцем роботи, а в сільських місцевостях - виконавчому
комітетові сільської Ради народних депутатів. Службова особа, яка одержала
повістку, зобов'язана під свою відповідальність негайно вручити її належній особі.

За ст.172 ч.5
ЦПК України (1963 р.) в разі
повторної неявки без поважних причин відповідача або неповідомлення ним про
причини неявки на другий виклик справа вирішується на підставі наявних у ній
даних.

Таким чином,
колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є правильним та
обгрунтованим і підстав для його скасування за апеляційною скаргою ОСОБА_2.
немає.

На підставі
вказаного і керуючись ст.ст.303, 307 ч.1
п.1, 308 ч.1, 313-315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах,

3

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 28 лютого 2005 року
- залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до суду
касаційної інстанції.