Справа № 33ц-335кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

3 липня
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі: Козаченка В.І.,
Мурлигіної О.Я,  Шолох З.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,  за касаційною скаргою ОСОБА_2на
рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 29 листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 29 березня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА

В
листопаді 2004 рокуОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про
розірвання шлюбу.

Позивач
посилався на те,  що перебував в
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з ЗО липня 1997 року. Від шлюбних
відносин у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3,  який проживає з відповідачкою. Три роки тому
припинили шлюбні відносини та сумісно не проживають через відсутність
взаємопорозуміння та поваги один до одного.

Посилаючись на
викладене,  просив задовольнити його
вимоги.

Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 29 листопада 2004 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від
29 березня 2005 року,  позов задоволено.

В
касаційній скарзі ОСОБА_2,  посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права,  просила скасувати
судові рішення та закрити провадження по справі або залишити позовну заяву без
розгляду.

Вивчивши
матеріали справи та доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для перегляду
судових рішень,  з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено неможливість подальшого сумісного проживання
подружжя та збереження їхнього шлюбу. Підстав,
які б перешкоджали пред'явленню зазначеного позову,  також не встановлено. Тому суд першої
інстанції,  з висновками якого погодився
апеляційний суд,  обгрунтовано
задовольнив позов про розірвання шлюбу.

Наведені
у касаційній скарзі доводи не спростовують зазначених висновків судових
інстанцій.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Колегією
суддів встановлено,  що судові рішення
ухвалені судами з додержанням норм матеріального та процесуального права,  а в матеріалах справи відсутні підстави для
обов'язкового скасування судового рішення,
передбачені ч.1  ст.  338 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2відхилити,  а рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 29 листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 29 березня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала  оскарженню
не підлягає.