Справа № 22-690/2007 р                                      головуючий
доповідач - Григоренко М. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

21 червня 2007 року                                                                               м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі:

головуючого
судді - Буцяка
З.І.,

суддів : Григоренка М.
П.,  Демянчук СВ.,  при
секретареві Колесовій Л.В.,  за участю
позивачів та представника відповідача Очередька І.М. ,  третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на рішення та ухвалу Рівненського
міського суду від 14 травня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Рівненської міської ради та третіх осіб на стороні
відповідача ЖКП "Центральне",
громадянки ОСОБА_1 про визначення меж і розміру прибудинкової території
та усунення перешкод в користуванні власністю,

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням
Рівненського міського суду від 14
травня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_2,  ОСОБА_3
відмовлено.

Ухвалою
Рівненського міського суду від 14
березня 2007 року
справу за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до
Рівненської міської ради та третіх осіб ЖКП "Центральне",  ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання недійсним
рішення сесії Рівненської міської Ради №310
від 26 жовтня 2006 року "Про передачу
земельної ділянки у спільну сумісну власність" провадженням закрито в
зв'язку з тим,  що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не
погоджуючись з даним рішенням суду позивачі у апеляції зазначають,  що дані судові рішення незаконними,  так як має місце неповне з'ясування судом
обставин,  що мають значення для
справи,  недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважає доведеними та порушенням норм
матеріального і процесуального права. Представник відповідачів вважає,  що суд не вмотивовано відхилив висновок
експерта

2

Рівненського
міського БТІ,  судом неправомірно
призначено повторну експертизу без погодження на це всіх учасників
процесу,  судом не витребувано докази з
Рівненського міськвиконкому і Рівненської міської ради про добудову до квартири
АДРЕСА_1 в
м.  Рівне,  а також про відповідність господарської
будівлі ОСОБА_1. проекту. Крім того,  суд
не врахував п.2,   ст.  107
Земельного кодексу України,
ст.  48 Закону України
"Про власність".

Також,  судом не з'ясовано обставини,  що мають значення для справи,  зокрема,
не з'ясовано як користувалися житлом власники квартириАДРЕСА_2 в м.  Рівне.

Суд
безпідставно відхилив клопотання позивачів про залучення в якості третьої особи
мешканців АДРЕСА_2 в м.  Рівне,  для з'ясування всіх обставин справи.

Позивачі
вважають,  що суд безпідставно взяв до
уваги архівну довідку про те,  що за
домоволодіння по АДРЕСА_2 м.  Рівне була
закріплена земельна ділянка площею 756,  4 кв. м в реєстрі
нерухомості,  оскільки при будинкова
територія не була розділеною і межі не були встановлені.

Крім
того,  суд не врахував  ст.  31
ЦПК України,  згідно якої позивачі можуть
збільшити розмір своїх вимог,  зважаючи
на те,  що з прийняттям рішення
Рівненською міською радою №
310 від 26.10.2006 року
позивачам змінили порядок користування житлом,
як власникам квартириАДРЕСА_3,  в м.  Рівне,  в зв'язку із чим просять оскаржувані судові
рішення скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог,  або направити справу на новий розгляд.

В ході
апеляційного розгляду даної цивільної справи позивачі апеляційну скаргу
підтримали повністю і заявили,  що на їх
думку суд першої інстанції при прийняті рішення у справі взяв до уваги
Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270506 від 28 листопада 2006 року,  так як їх не влаштовують межі земельної
ділянки,  які визначенні даним
актом,  оскільки вони перешкоджають їм
користуватись своєю власністю.

Відповідач
в судовому засіданні заявив,  що
апеляційну скаргу вважає необгрунтованою і запропонував суду її відхилити,  а рішення суду першої інстанції залишити без
змін,  так як Рівненська міська Рада
своїм рішенням сесії від 26
жовтня 2006 року № 310 надала у спільну
сумісну власність земельну ділянку площею 757
для будівництва та обслуговування житлового будинку,  господарських будівель і споруд поАДРЕСА_1
власникам квартир цього будинку,  в
зв'язку із чим було видано відповідний Державний акт на право власності цією
земельною ділянкою,  яким зокрема було
визначено і межі земельної ділянки між будинками НОМЕР_1 та НОМЕР_2,  які є предметом спору даної цивільної справи.

При
цьому представник відповідача додав,  що
позивачі взагалі ніколи не звертались до Рівненської міської Ради з приводу
визначення меж між будинками НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 в місті Рівне,  а також і визначення меж і розмірів
прибудинкової території самого будинку НОМЕР_1.

Третя
особа на стороні відповідача заявила,  що
апеляційні скарги не визнає,  так як
прибудинкова територія будинкуНОМЕР_2 ніколи не входила до

3

прибудинкової
території будинку НОМЕР_1,  в зв'язку із
чим мешканці цього будинку звернулись до Рівненської міської ради і їм було
передано у спільну сумісну власність цю земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши доводи апеляційної скарги та
вивчивши матеріали справи,  апеляційний
суд приходить до висновку,  що апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що позовні вимог позивачів полягали у
зобов'язанні Рівненської міської ради визначити межі і розміри прибудинкових
територій,  так як між власниками
квартири АДРЕСА_2 та власником квартири АДРЕСА_1 в місті Рівне існує спір щодо
межі прибудинкової території цих будинків.

Згідно
рішення сесії Рівненської міської ради від 26 жовтня 2006 року № 310 власникам
квартир поАДРЕСА_1
в місті Рівне було передано у спільну сумісну власність земельну ділянку
площею 757 для
будівництва та обслуговування житлового будинку,  господарських будівель і споруд.

З
Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270506 від 28 листопада 2006 року видно,  що даним актом визначено межі і розміри
земельної ділянки,  яка була передана
співвласникам будинку поАДРЕСА_1
в місті Рівне у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування
житлового будинку,  господарських
будівель і споруд.

З
долученої до матеріалів справи копії постанови Рівненського міського суду від 16 квітня 2007 року (а.с.  469) в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до Рівненської міської
ради,  про визнання протиправним рішення
Рівненської міської Ради від 26 жовтня 2006 року № 310 та Державного акту на
право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270506 від 28 листопада 2006
року,  вбачається,  що позивачі оспорювали дані нормативні
акти,  через свою незгоду з ними.

Приймаючи
до уваги,  що позивачі взагалі ніколи не
звертались до Рівненської міської ради з приводу визначення меж прибудинкової
території будинку № НОМЕР_3,  власником однієї
із квартир якого вони являються,  а
звернулись до суду із даним позовом у зв'язку із наявністю спору про межі
прибудинкової території безпосередньо між ними та власником квартири АДРЕСА_1,  якому,
поряд з іншими мешканцями цього ж будинку,  Державним актом на право власності на
земельну ділянку серія ЯД № 270506 від 28 листопада 2006 року вже визначено
межі прибудникової території цього будинку,
а цей акт є предметом судового спору по іншій адміністративній справі за
позовом ОСОБА_3. і ОСОБА_2.,  а також
останні не надали суду жодних доказів порушення ОСОБА_1. їх права
власності,  тому колегія суддів
вважає,  що рішення та ухвала
Рівненського міського суду від 14 травня 2007 року були ухваленні з додержанням
норм матеріального і процесуального права,
в зв'язку із чим вони підлягають залишенню без змін.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК
України,  колегія суддів,

4

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2,  ОСОБА_3 відхилити,  а рішення та ухвалу Рівненського міського
суду від 14 травня 2007 року залишити
без змін.

Дана
ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони
та інші особи,  які беруть участь у
справі,  мають право оскаржити ухвалу
апеляційного суду,  рішення та ухвалу
суду першої інстанції до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвали апеляційного суду,  з подачею касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.