Справа № 22-Ц-913                                               Головуючий у 1-й
інстанції Собина O.I.
Категорія  29,34                                                      Суддя-
доповідач Ільченко О.Ю.
РІШЕННЯ

іменем                    України

28 серпня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого    -
Смирнової Т.В.,

суддів                  -    Ільченко О.Ю., Данильченко Л.О.,

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

та осіб, які беруть участь у справі - позивачки, відповідача, їх
представників та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
справу

за  апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2007 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя, встановлення порядку користування
житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,
-

встановила:

В грудні 2006 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовними
вимогами , які в травні 2007 року були уточнені, та обґрунтовувала тим, що
перебувала в шлюбі з відповідачем з 02.01.2004 року і була зареєстрована у
квартирі за АДРЕСА_1, яка належала відповідачу на праві власності.

Відносини в 2006 році з відповідачем не склались і в
жовтня 2006 року , у зв'язку з неправомірними діями відповідача , вона з сином
змушена була покинути дану квартиру.

В подальшому відповідач влаштував на вхідних дверях новий замок і позивачка
з сином не можуть зайти до квартири, а тому просила зобов'язати відповідача не
перешкоджати їй з сином користуватись спірною квартирою та виділити їм у
користування жилу кімнату площею 17,0 кв. м., а відповідачу - 11,7 кв. м.

Крім того, просила розділити спільно нажите майно та банківський рахунок
відповідача.

Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково та вселено
позивачку разом з неповнолітнім сином Совенко CO., 02.01.2004 року
народження в спірну квартиру.

Зобов'язано відповідача не чинити перешкод позивачці разом з неповнолітнім
сином   в користуванні спірною квартирою.

Розділено спільно нажите майно між сторонами та виділено позивачці на праві
власності майна на загальну суму 6090 грн. 00 коп., а саме : холодильник
«Атлант» - 1750 грн., пральну машину «Віерпул» - 2240 грн., плиту газову
«Горін'є» -2100 грн., а відповідачу  на
загальну суму : 13654 грн., а саме:

кухонний гарнітур ( включаючи мийку, стіл, тумбу, 3 шт. навісних шафи) -
1400 грн., кухонний комплект ( включаючи стіл, 4 шт. стільців) - 630 грн.,
м'який куточок ( включаючи диван та крісло) - 2590 грн., тумба під телевізор -
350 грн., тумба для взуття - 210 грн., стіл письмовий - 1400 грн., етажерка
декоративна для сувенірів - 840 грн., стілець офісний для комп'ютера - 280
грн., комплект меблів для спальної кімнати ( включаючи ліжко двоспальне, комод,
2 шт. тумбочки біля ліжка, шафа для одягу, шафа для білизни, дзеркало настінне)
- 3500 грн., комплект штор «Органза» для вітальні - 420 грн., портьєра з
ламбрекеном для вітальні - 350 грн., карниз для вітальні - 175 грн., комплект
штор «Органза» для спальні -210 грн., портьєра з ламбрекеном для спальні - 140
грн., карниз для спальні - 126 грн., карниз для кухні - 70 грн., комплект для
ліжка ( включаючи простирадло, 2 шт. подушки) - 490 грн., люстра для вітальні -
210 грн., люстра для спальні - 140 грн., абажур Кухонний - 53 грн.,   світильник для коридору - 70 грн.

Стягнуто з відповідача на користь позивачки 5950 грн. 00 коп.- грошову
компенсацію за різницю в майні, 15743 грн. 11 коп. грошових заощаджень та 150
грн. 40 коп. судових витрат.

Вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат на користь
держави.

В апеляційній скарзі представник відповідача не погоджується з рішенням
суду, в частині  вселення позивачки в
квартиру , власником якої є відповідач.

При цьому зазначає, що судом не взято до уваги його доводи про те, що
позивачка більше року не проживала в спірній квартирі , а мешкає в селі у своєї
бабусі. В спірну квартиру лише навідувалась, забирала свої та спільно нажиті
речі.

Також не погоджується в частині стягнення 15 743 грн. 11 коп. грошових
заощаджень, з підстав, що відповідачем в квітні 2006 року знята сума пішла на
потреби сім'ї.

З цих та інших підстав просив рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким відмовити позивачці у вселенні до квартири та
стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 частину грошових заощаджень, виходячи
з вкладу, в сумі 1000 Евро.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід
частково задовольнити , а рішення суду - змінити з постановлениям нового рішення,
виходячи з таких підстав.

При вирішенні спору, суд 1 інстанції обгрунтовано виходив з тих обставин,
що кожен із подружжя    має рівне право
на частку спільного майна.

І, виходячи з цього, суд провів відповідний розподіл майна - речей
домашнього вжитку.

Задовольняючи позов в частині вселення, суд першої інстанції виходив з
того, що внаслідок неприязних відносин між подружжям, позивачка з сином
вимушена була тимчасово залишити спірну квартиру, але вона продовжувала
користуватись квартирою, в якій зберігались її особисті речі та речі дитини.
Відповідач, влаштувавши новий замок на вхідних дверях, що сам визнав у суді
апеляційної інстанції, позбавив її права користування житлом.

За таких умов, судова
колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, оскільки відповідачка та її
неповнолітній син, як ч.1ени сім'ї власника квартири набули право користування
даною квартирою, оскільки за згодою відповідача проживали в даній квартирі,
позивачка була зареєстрована в ній і вимушена була залишити квартиру тимчасово,
а тому обгрунтовано вселив її з дитиною до спірної квартири, зобов'язав
відповідача не чинити перешкод в її користуванні .

Доводи апелянта, що позивачка проживає в іншому постійному місці не знайшло
свого підтвердження.

Однак, вирішуючи спір про грошові заощадження, суд вважав, що кошти на
рахунку НОМЕР_1   в сумі 3950 EUR
були зняті відповідачем та витрачені особисто.

Але з цим не можна погодитись, оскільки позивачка на підтвердження цих
доводів не надала відповідних доказів, а відповідач зазначив на які потреби
пішли ці кошти.

Як встановлено судом 1 інстанції та судом апеляційної інстанції сторони
спільно проживали до 02.10.2006 року, що не заперечується і позивачкою.

Тому на даний час залишок на даному рахунку був не 5136,66 EUR, як зазначено
судом 1 інстанції, а 1191,66 EUR х 6700 = 7984,12 / 2 = 3992 грн. 06 коп.

Таким чином, позивачка має право на 1/2 частину грошових заощаджень в
сумі  3992 грн. 06 коп., тому     рішення
суду в цій частині слід змінити.

Що стосується двох інших рахунків сторін, то вони
сторонами поділені добровільно і кожен із них заперечень до цих рахунків не
має.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. З , 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу адвоката відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2007 року змінити в
частині стягнення грошових заощаджень.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 3992 грн. 06 коп. грошових заощаджень.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду
України.