РІШЕННЯ

Іменем    України

2007 р. липня
місяця «25» дня, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого:    Шестакової Н.В.

Суддів:                                                                 Філатової
Є.В.,

Осоченка
A.M.

При
секретарі:    Галіч Ю.Є.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі цивільну справу за апеляційною
скаргою приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення Красоноперекопського
міськрайсуду від 13.03.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання трудового договору частково
недійсним, зміну запису у трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за
час затримки видачі трудової книжки, стягнення заробітку за час розрахунку при
звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернулася з позовом до ПП ОСОБА_1про визнання трудового договору частково
недійсним, зміну запису у трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за
час затримки видачі трудової книжки, стягнення заробітку за час розрахунку при
звільненні.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивачка з 20.09.2005р. по 15.06.2006р. працювала за
трудовим договором у відповідача. До цього періоду не мала трудового стажу,
тому передала роботодавцю чистий бланк трудової книжки. 15.06.2006р. була
повідомлена про звільнення та необхідність погасити заборгованість, але трудову
книжку їй не видали, незважаючи на неодноразові звернення. Оскільки під час
розгляду спору в суді відповідач оформив та' видав ОСОБА_2 трудову книжку із
записами про прийняття на роботу 20.12.2005р. й звільнення 29.09.2006р., що не
відповідає дійсному періоду роботи позивачки, вона змінила позовні вимоги і
після остаточного уточнення просила: визнати трудовий договір недійсним в
частині дати працевлаштування та розміру оплати, відповідно до цього змінити
запис у трудовій книжці, стягнути середній заробіток за час затримки трудової
книжки 1308грн. 37коп. за період зі дня зупинення трудових відносин з
15.06.2006р. по день видачі 29.09.2006р., стягнути середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні 1709грн. 62коп. за період з 29.09.2006р. по
21.02.2007р.

Відповідач
у поясненнях заперечував проти позову посилаючись на те, що трудова книжка було
неоформлена з вини позивачки, яка повинна була надати до Центру зайнятості
необхідні для цього документи. Запис у трудовій книжці зроблено відповідно до
указівки Центру зайнятості з урахуванням дати, коли ОСОБА_2надала документи на
реєстрацію. Але тривалість її роботи 9 міс. при цьому вказано правильно.

Судовим
рішенням позовні вимоги задоволені частково. Трудовий договір міжОСОБА_2 і
приватним підприємцем ОСОБА_1 визнано недійсним у даті працевлаштування, запис
у трудовій книжці стосовно дати прийняття на роботу змінено з 20.12.2005р. на
29.09.2005р., з ОСОБА_1на користьОСОБА_2 стягнено заробіток за час вимушеного
прогулу /а фактично за час затримки трудової книжки/ 1291грн. 70коп.

№22-ц-4119/2007р.                                          Головуючий
в 1 інстанції Романова
Л.В.

Доповідач
Філатова Є.В.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення і направити справу на
новий розгляд у місцевий суд, посилається на те, що суд розглянув спір у
відсутності нього або його представника, незважаючи на клопотання про
відкладення засідання. В наслідок чого, допустив неповноту дослідження обставин
справи, не звернув уваги на те, що всі допущені порушення сталися з вини
позивачки, яка була повідомлена, про необхідність надання документів у Центр
зайнятості для реєстрації трудового договору, але не зробила цього навіть на
час звільнення, що зробило неможливим оформлення трудової книжки. Такі дії
також викликали необхідність змістити період роботи, але її тривалість додержана.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна
скарга  підлягає задоволенню частково за
таких обставин.

Відповідно
до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день
звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. За вимогами
ст.48 КЗпП України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка  оформляється не пізніше п'яті днів після
прийняття на роботу.

Вирішуючи
спір, суд виходив з того, що трудова книжка з належно оформленими записами не
була своєчасно видана ОСОБА_2 з вини роботодавця.

Колегія
не може погодитися з таким висновком, як постановленим без всебічного
дослідження обставин справи і врахування нормативного Порядку реєстрації
трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженим наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 08.07.2001р. №260.

Судом першої
інстанції не наведено в чому полягає вина роботодавця.

Відповідно
до п.2 Порядку реєстрації трудового договору трудовий договір між працівником
та фізичною особою укладається письмово і реєструється в Центрі зайнятості за
місцем проживання фізичної особи у тижневий строк з моменту фактичного
допущення працівника до роботи. П.З Порядку зобов'язує працівника надати
паспорт, трудову книжку, довідку про ідентифікаційний код. За п.8 Порядку
записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право
фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та
звільнення його з роботи.

Судом
встановлено, що позивачка не мала трудової книжки, була прийнята на роботу
вперше. ОСОБА_2не заперечувала, що була повідомлена про необхідність додати до
Центру зайнятості деякі документи для оформлення трудового договору, але цього
не зробила до звернення в суд. Тим самим ОСОБА_2позбавила ОСОБА_1можливості
укласти з нею належно зареєстрований трудовий договір, на підставі якого
відповідач міг своєчасно і правильно зробити записи у трудову книжку.

Таким чином,
колегія дійшли висновку, що трудовий договір не був укладений з вини позивачки,
що перешкоджало оформленню трудової книжки. Підстав, передбачених ст. 235 КЗпП
України, не убачається, тому суд необгрунтовано стягнув з ОСОБА_1суму заробітку
за час затримки видачі трудової книжки.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2працювала в період с
20.09.2005р. по 15.06.2006р.

Вирішуючи
питання про зміну дати прийняття на роботу, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що запис у трудовій книжці не відповідає даті, коли
ОСОБА_2фактичного приступила до роботи. Разом з тим, внесення зміни тільки в
запис про прийняття її на роботу призвів до штучного збільшення трудового стажу
та періоду роботи, тривалість якого сторони не оскаржують. За таких обставин,
одночасно зі зміною запису про прийом на роботу слід скоректувати і запис про
звільнення, що за змістом ст. 11 ЦПК України не є виходом за межі позовних
вимог.

Відповідно
ст. 309 ЦПК України апеляційний суд змінює або ухвалює нове рішення, якщо суд
першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають суттєве значення,
порушив або неправильно застосував норми матеріального чи процесуального

законодавства.
Виходячи з наведеного рішення суду необхідно скасувати, ухвалити нове рішення,
яким у позові ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись
п.1,4 ст.309,ст.315 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Красоноперекопського міськрайсуду
від 13.03.2007 року скасувати, у позові ОСОБА_2 відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в касаційну інстанцію Верховного Суду України протягом двох
місяців зі дня його проголошення.