Справа № 22-ц-1506/2007                                       Головуючий у першій інстанції
Доповідач - СТРАШНИЙ М. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
жовтня 2007 року                                                                                                     м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого-судді:      ІВАНЕНКО Л.В.,

суддів:                  СТРАШНОГО М. М. ,  ГУБАР B.C.,

при
секретарі:     СЕТЧЕНКО Н.М. ,

за
участю:            ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Деснянського відділу
Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції на
ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2007 року у
справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Деснянського
відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління
юстиції,  -

ВСТАНОВИВ:

В
апеляційній скарзі Деснянський відділ Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління юстиції просить вищевказану ухвалу
скасувати.

Ухвалою
Деснянського районного суду М. Чернігова від 20 серпня 2007 року скаргу ОСОБА_1
задоволено.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,  що
ухвала суду є безпідставною та необгрунтованою. Посилаються на те,  що враховуючи положення ЗУ „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат,
передбачених  ст. 57 ЗУ „Про освіту"
педагогічним,  науково-педагогічним та
іншим категоріям працівників навчальних закладів",  яким встановлено порядок погашення за рахунок
коштів Державного бюджету України виплат,
передбачених  ст. 57 ЗУ „Про
освіту",  а також принцип цільового
використання бюджетних коштів,
вищевказана категорія рішень не підлягає виконанню органами державної
виконавчої служби,  оскільки згаданим
Законом встановлений інший механізм виконання таких рішень,  на відміну від ЗУ „Про виконавче провадження". Зокрема вказують на те,  що  ст.
9 ЗУ „Про виконавче
провадження" передбачено,  що
виконання рішень про стягнення коштів з рахунків,  на яких обліковуються кошти Державного
бюджету України та місцевих бюджетів або бюджетних установ,  здійснюється органами Державного казначейства
України в порядку,  встановленому
Кабінетом Міністрів України. Крім того,
апелянт вважає,  що суд

безпідставно
поновив скаржниці строк на подачу скарги до суду,  що є порушенням  ст. 385 ЦПК України.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення скаржниці,  перевіривши
матеріали справи,  доводи апеляційної
скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом по
справі встановлено,  що 18.02.2004 р.
Деснянським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист №
2-1492/2004 про стягнення з Управління освіти Чернігівської міської ради на
користь ОСОБА_1 2110 грн. 31 коп.3аборгованості по оплаті праці. Даний
виконавчий лист неодноразово надавався стягувачем для виконання до виконавчої
служби.

Постановою
головного державного виконавця Деснянського відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління юстиції від 22.06.2007 р. відмовлено в
прийнятті до свого провадження зазначеного виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення. Свою відмову
мотивував тим,  що виконання судових
рішень про стягнення грошових коштів на користь стягувача здійснюється Державним
казначейством України.

Умови і
порядок виконання рішень судів та інших органів,  що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку,  визначає Закон України „Про виконавче
провадження".

Проте,  відповідно до
ст. 383 ЦІЖ України,  який набрав
чинності з 01 вересня 2005 року право на звернення із скаргою до суду
мають,  зокрема,  учасники виконавчого провадження,  якщо вважають,  що рішенням дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення,  ухваленого
відповідно до цього Кодексу,  порушено їх
права чи свободи.

Оскільки
постанова державного виконавця стосується виконання рішення суду у цивільній
справі,  постановленого за правилами
Цивільно-процесуального кодексу України в редакції 1963 року,  скарга на неї не може бути подана в
порядку,  передбаченому розділом VII
„Судовий контроль за виконанням судових рішень" чинного
Цивільно-процесуального кодексу України.

Справи з
приводу оскарження рішень,  дій або
бездіяльності державної виконавчої служби,
судові рішення у яких постановлені до набрання Кодексом
адміністративного судочинства України чинності,
розглядаються відповідно до цього Кодексу.

Оскільки
судове рішення,  що оскаржується,  прийняте з порушенням норм процесуального
права,  то воно підлягає скасуванню,  а провадження у справі -закриттю.

Керуючись  ст.
ст.  205,  209,
218,  304,  310,
313,  314,  315,
317,  319,  383 ЦПК України,  апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського
управління юстиції - задовольнити частково.

Ухвалу
Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2007 р. -скасувати.

Провадження
у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Деснянського
відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції
- закрити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.