АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц- 353/ 2007                          Головуючий
Суддя-доповідач Прядкіна О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

20  лютого
2007 року                            м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі

Головуючого -судді Прядкіної О.В. Суддів Дряниці Ю.В.,  Лобова О.А. При секретарі Лимар О.М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою  ОСОБА_1

на рішення
Крюківського районного  суду М.
Кременчука  Полтавської області від 21
грудня 2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та встановлення факту надання в постійне
користування земельної ділянки

судова
колегія,  заслухавши  доповідь судді-доповідача апеляційного суду
Прядкіної О.В.,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 грудня
2006р. відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановлення факту надання в
постійне користування земельної ділянки під гараж.

Рішення суду
оскаржене  ОСОБА_1,  яка в апеляційній скарзі просить його
скасувати,  ухваливши нове рішення про
задоволення її позовних вимог. Вважає,
що суд дав невірну оцінку
фактичним обставинам справи,
зокрема,  факту самовільного
захвату  землі ОСОБА_2.

-2-

Колегія
судців,  перевіривши справу в межах
доводів апеляційної скарги,  прийшла до
висновку,  що вона не підлягає задоволенню
з таких підстав :

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Судом першої
інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що ОСОБА_1,
посилаючись тільки лист за підписом першого заступника голови виконкому
Крюківської районної ради від 27.05.1997р. на ім»я голови гаражного кооперативу
«Крюківський-1»  з рекомендацією виділити
їй земельну ділянку для встановлення металевого гаражу,   у встановленому законом порядку не має
документів,  що посвідчує право на цю
земельну ділянку.

Відповідно до  ст. 22 Земельного
Кодексу від 13.03.1992р. діючого на час,
коли позивач вважає,  що їй була
надана земельна ділянка під розміщення гаража право власності на землю або
право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і
одержання документа,  що посвідчує це
право.

Приступати до
використання земельної ділянки,  в тому
числі на умовах оренди,  до встановлення
меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа,  що посвідчує право власності або право
користування землею,  забороняється.

Таким
чином,  за відсутності будь-яких
документів,  підтверджуючих правомірність
користування ОСОБА_1 земельною ділянкою,
місцевий  суд вірно відмовив їй в
задоволенні позовних вимог.

В
подальшому,  з набуттям чинності
Земельного Кодексу від 25.10.2001р.,
ОСОБА_1 в порядку,
встановленому  ст.  116 цього Кодексу,  також не набула права на спірну земельну
ділянку.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують рішення суду.

Встановивши такі
обставини, суд першої інстанції
постановив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального
закону.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307,  308, 315 ЦПК
України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  залишити без
задоволення,  а рішення місцевого
Крюківського   районного суду м.  Кременчука Полтавської області  від 21 грудня
2006р. без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена  в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.