overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №22 - 2442 /2006р.                       Головуючий у 1 інстанції: Янчук Т.О.
Категорія:   20                                                   Доповідач:
УХВАЛА

18
квітня 2007р.                                 Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Краснощокової Н.С.

суддів:   Маширо О.П., Ігнатової Л.Є.

при секретарі   Маслаковій М.Г.

за
участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника Діброви Н.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку заяву позивачів про ухвалення
додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Будьонівського районного суду м. Донецька від  24 листопада 2006р. позов задоволено
частково. Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної
шкоди 3235  грн., на користь ОСОБА_2  та

ОСОБА_1
у відшкодування моральної шкоди 7 000 грн., у відшкодування витрат на оплату
допомоги адвоката 1500 грн., на користь держави судовий збір 17 грн., у
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду донецької області від 28 лютого 2007р. апеляційну скаргу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Будьонівського районного суду
м. Донецька від 24 листопада 2006р. змінено в частині відшкодування моральної
шкоди. Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 20
000 грн. (двадцять тисяч грн.), на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної
шкоди 3 000 грн. ( три тисячі грн.). У іншій частині рішення залишено без
зміни.

15
березня 2007р. позивачу подали заяву про ухвалення додаткового рішення.
Посилаються на те, що при розгляді справи в апеляційному суді не було вирішено
питання про стягнення з відповідачів витрат, пов'язаних з оплатою юридичної
допомоги адвоката, вони оплатили 750 грн. за ведення справи в апеляційному
суді. Просять стягнути з відповідачів вказану суму додатковим рішення.

В засіданні
апеляційного суду позивачі та їх представник підтримали заяву.

Апеляційний
суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Згідно
із ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть
участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)
стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої
сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)
суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми
грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або
які дії треба виконати;

3)
суд
не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу;

4)
судом не вирішено питання про судові витрати.

В даній
справі при її розгляді в апеляційному суді позивачі не подавали квитанцію про
оплату юридичної допомоги адвокату та не ставили питання про стягнення судових
витрат, тому підстав для ухвалення додаткового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 220 ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задовленні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення
відмовити.
Справа №2-2996 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2007 року Святошинський
районний суд м.  Києва у складі:    головуючого судді - Борисюк Л.П.

при секретарі -  Котенко B.C. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Києві справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
по кварплаті, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в липні 2007 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 186брн.25коп.
матеріальної шкоди, спричиненої в результаті несплати
квартирної плати та плати за комунальні послуги, посилаючись на
те, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, який не оплатив плату
за обслуговування будинку та прибудинкової території, та плату за комунальні послуги, чим спричинив матеріальну шкоду
підприємству в зазначеній сумі.

За надані послуги відповідачу, позивач з постачальниками розрахувався.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позов.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини
неявки суду не повідомив, тому суд вважає за
можливе розглянути справу у його відсутності, постановити заочне рішення.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу
квартири, (а.с.7)

Згідно з розрахунком ЖЕО №810 заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги за період з 01.02.2004
року по 31.04.2007 року становить
1866грн.25коп., яку суд стягує з відповідача в повному обсязі, відповідно до ст.156, 162 ЖК України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави державне мито в розмірі 51грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі
30грн. на користь позивача.

На підставі зазначеного та керуючись ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" від
19.06.1992р., ст.156,162 ЖК України, ст.ст.57-60, 88,130,
209, 212-215, 223, 224-229 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, відомості про дату та місце народження в матеріалах справи відсутні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району
м. Києва, р/р ЖЕО-810 №0495
Святошинського відділення ОБ №8069, МФО 320218 м. Києва, ЗКПО-05756062 - 1866грн.25коп. боргу та 30грн.- витрат на інформаційно-технічне  забезпечення,
всього  1896  (тисячу
вісімсот

2

дев»яносто
шість) грн.25коп. та державне мито на користь держави в розмірі 51 грн.

Заочне рішення
може бути переглянуто Святошинським районним судом м.Києва за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
серпня 2007 року                                                  Номер
справи № 2н-1366/2007 року
м.  Івано-Франківськ
Суддя
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Горейко М. Д.,
заяву Закритого акціонерного товариства Комерційний банк
видачу   судового
наказу   про   стягнення
з   ОСОБА_1  заборгованості   за
549,    550,    1050
Цивільного   кодексу  України,
ст.    96  Цивільного
1.  Стягнути з ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
адресою АДРЕСА_1,  на користь Закритого
(тринадцять тисяч триста сорок сім) грн. 78 коп.,  а саме:
грн. - заборгованість за кредитом,
грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом,
грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом,
2.  Стягнути з боржника на користь
стягувача 81 (вісімдесят одна) грн. 74 коп. судових витрат,  а
саме,  66, 74 судового збору та 15
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи,  що були останнім сплачені
3.  Судовий наказ після набрання ним законної сили
Суддя                                                                               М.
104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)
боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів
з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
105 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох
днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання
боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його
стягувачеві для пред'явлення до виконання.
боржника про скасування судового наказу,
що подана в установлений строк,
розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без
судового розгляду і виклику сторін,  про
що постановляється ухвала,  якою
скасовується судовий наказ (стаття 106 ЦПК України).
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
серпня 2007 року                                                              м. Вінниця

Колегія   суддів
Судової  палати  з
цивільних  справ  Апеляційного
суду Вінницької області у складі:

Головуючої:
Якути О.І.

Суддів : Пащенко Л.В., Медяного В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі-продажу та
розірвання його за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 28 грудня 2005 року, -

встановила:

Рішенням
Новгород - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08
листопада 2005 року договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, посвідченого
приватним нотаріусом Новгород - Волинського міського нотаріального округу
Житомирської області 25 листопада 2004 року недійсним, як удаваний правочин, та
визнано його договором купівлі-продажу, за яким ОСОБА_4 є продавцем, а ОСОБА_3
є покупцем.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Житомирської області від 28 грудня 2005 року рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Справа № 33ц - 548 кс/07        Категорія: 27          Головуючий у суді
першої інстанції Халепа В.Г.

Доповідач: Якута О.І.

2

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та постановити нове
рішення про розірвання договору купівлі-продажу, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні, виходячи
з наступного.

Як вбачається з
матеріалів справи під час передачі будинку між сторонами відбулась передача
коштів у розмірі 48600 грн.

Відповідно до
ст. 655 ЦК України
- договір, за яким одна сторона передає у власність другій стороні майно, а
остання приймає або зобов»язується прийняти його і сплатити за нього певну
грошову суму є договором купівлі-продажу.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної інстанції
постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ст. 342 ЦПК України
підстави для обов»язкового скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332,336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області, -

ух валила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
апеляційного суду Житомирської області від 28 грудня 2005 року залишити без
змін.
Справа
№ 2-844/2007 рік
УХВАЛА

18 травня 2007 року                          Первомайський
міськрайонний суд Харківської

області
у складі: судді - М'ягкого Є.В.,

при
секретарі - Венгер В.М. розглянувши у попередньому судовому засіданні у м.
Первомайський цивільну справу за позовом ПКП „Тепломережі" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про  стягнення
заборгованості  за  опалення
та  гаряче водопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

У попередньому судовому засіданні було проведено наступні
підготовчі дії:

1.
Уточнено заявлені вимоги та заперечення проти заяви.

2.
Вирішено питання про склад осіб, що беруть участь у
справі,

3.
Визначено факти, які необхідно встановити для вирішення
спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню.

4.
З'ясовано якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати
свої доводи, заперечення щодо невизначених обставин, та встановляє строк їх
подання.

5.
Вирішено питання по витребуванню доказів.

6.
Визначено час та місце розгляду справи.

Керуючись
ст. 156 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Призначити справу за позовом ПКП „Тепломережі" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання до розгляду на
01.06.2007 року о 09 год.15 хв.

Ухвала
остаточна.
Справа №2-434/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4 травня 2007 р. Хустський районний суд
Закарпатської області

в складі: головуючого    Джуга С.Д.

при секретарі  Химчук Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

Позовні
вимоги вмотивовано тим. що шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 він зареєстрував 26
березня 1977 року у відділ РАГС м. Берегово за актовим записом №68.

Від даного шлюбу
у них народилося четверо дітей, троє з яких є вже повнолітніми.

Причиною
розірвання шлюбу є те, що разом з відповідачкою вони не проживають з 2004 року,
так як він створив іншу сім'ю, оскільки відповідачка постійно з ним сварилася.
За час спільного проживання з відповідачкою вони побудували житловий будинок ,
придбали інше нерухоме майно, яке вони розділять добровільно. Аліменти на
утримання неповнолітнього сина буде сплачувати в добровільному порядку.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 діюча на підставі довіреності
позовні вимоги підтримала, просить шлюб між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2
розірвати.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася ,про місце і час розгляду справи
належним чином повідомлена , що стверджено розпискою, причини неявки суду
невідомі.

В
порядку ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у
відсутності відповідачки і постановити заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів. Представник позивача не заперечила проти такого вирішення
справи

З'ясувавши
обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

В
судовому засіданні встановлено, що шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 позивач
зареєстрував 26 березня 1977 року у відділі РАГС м. Берегово за актовим записом
№ 68.

Від даного шлюбу
у них народилося четверо дітей, троє з яких є вже повнолітніми.

В
судовому засіданні встановлено, що сторони є люди різних характерів та поглядів
на життя, між ними відсутнє порозуміння та повага один до одного. На протязі
тривалого часу (з 2004 року) сторони разом не проживають, не ведуть спільного
господарства.

За
наведених обставин суд приходить до висновку, що сумісне життя подружжя та
збереження сім'ї стали неможливими

Керуючись ст.ст.
10,60, 169,209, 212-218 224-227 ЦПК України ст. ст. 104,105, 112 СК

України, суд, -

РІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  -  задовольнити.

Шлюб,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 березня 1977 року у відділі РАГС м.
Берегово за актовим записом № 68- розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1    на
користь держави 17 грн. держмита, ОСОБА_2
від сплати мита звільнити.

Заяву про
перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії до Хустського районного суду.

Сторонами
може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Закарпатської області.
Справа 22Ц-2803/2007р.                                 Головуючий
в суді І інстанції Сердинський B.C.
01, 26                                                Доповідач
в суді П інстанції Яворський М. А.
УХВАЛА

16
серпня 2007 року суддя Апеляційного суду Київської області Яворський М.
А.,  розглянувши матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду
Київської області від 22 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи :ОСОБА_3 Броварська районна державна нотаріальна контора
Броварська районна державна адміністрація, Броварський районний віддл земельних
ресурсів та Калинівська селищна рада Броварського району Київської області про
визнання заповіту недійсним, визнання права на земельну частку(пай),  визнання права на обов'язкову частку в
спадщині на земельну частку(пай) та визнання свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок від 08 липня 2000 року, свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на майновий пай від 05 вересня 2003 року недійсними,

встановив:

Рішенням
Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2007 року в
задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням позивач ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу. Згідно із ч.1  ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення від 22 червня 2007 року подано апелянтом 30
червня 2007 року.

Як
вбачається  з матеріалів справи,  строк для
подачі апеляційної скарги
закінчувався

20
липня  2007
року,  а апеляційну скаргу на вказане
рішення подано згідно штампу на конверті, 21 липня 2007 року.

З вище
вказаного випливає,  що апеляційна скарга
подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно
до ч.3  ст. 294 ЦПК України заява про
апеляційне оскарження чи апеляційна скарга,
подані після закінчення строків,
встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду,  якщо
суд апеляційної інстанції за заявою особи,
яка їх подала,  не знайде підстав
для поновлення строку.

При
цьому,  позивачем ОСОБА_1 не подано заяви
про поновлення пропущеного строку і не зазначено таке прохання в самій апеляційній
скарзі.

За таких
обставин апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає залишенню без розгляду. Керуючись  ст.
ст. 72, 294 ЦПК України,  суддя, -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області
від 22 червня 2007 року залишити без розгляду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її постановления
і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23
квітня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області в складі:

Новодворської
О.І., Висоцької В.С, Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовомОСОБА_1 до
Комунального підприємства „Житлоінвестбуд - УКБ", третя особа Оболонська
районна державна адміністрація в м. Києві про зобов'язання здійснити будівельні
роботи, відшкодування шкоди за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 19 травня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 13 вересня 2004 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на
рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2004 року, яке
залишено без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2004 року,
яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити
будівельні роботи з улаштування системи зливової каналізації, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної затопленням садиби.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на неповне з'ясування судами
фактичних обставин справи, порушення норм матеріального й процесуального права,
у зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий судовий розгляд.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Справа № 33ц-287кс-07

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив із того, що
проектування та будівництво жилих будинків на розі вулиць Дубровицького та
Автозаводської у м. Києві здійснювалося відповідно до розпорядження Київської
міської держаної адміністрації від 14.11.2000 року, позивачем не доведено факт
заподіяння шкоди.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та
залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено
з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Справа № 22-ц-23 82/07 p.                                                   Головуючий
Категорія: захист честі та гідності                                         1
інстанції - Бурлака І.В.
УХВАЛА

04
квітня 2007 року суддя апеляційного суду Харківської області Шаповал Н.М., у
порядку вимог ст. 297 ЦПК України розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу
судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 12 березня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі та гідності,
відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Апеляційна
скарга ОСОБА_1. на ухвалу судді Сахновщинського районного суду Харківської
області від 12 березня 2007 року оформлена відповідно до вимог статті 295 ЦПК
України.

Підстав
для залишення апеляційної скарги без руху не має.

В зв'язку з цим апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає
прийняттю до розгляду апеляційним судом.

Керуючись
ст. 297 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу судді
Сахновщинського районного суду Харківської області від 12 березня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі та гідності, відшкодування
шкоди.

Ухвала
оскарженню не підлягає.