Справа № 2-402/ 2007р.
26 березня 2007 року
смт. Красногвардійське
Красногвардійський районний суд Автономної Республіки
Крим у складі: головуючого - судді Проскурні С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське
цивільну справу за позовомОСОБА_1
до сільськогосподарського
виробничого кооперативу „Тавріда”
про визнання угоди з
купівлі-продажу жилого будинку дійсною та визнання права власності на вказане
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про визнання угоди з
купівлі-продажу цілого жилого будинку дійсною та визнання права власності на
домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що у 1968 році він уклав з радгоспом
“Красноармійський” угоду з купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями, про що складено акт від 04.03.1968. Станом на 01.07.1979 р. він
повністю вніс суму вартості за придбане домоволодіння, яке перейшло у його
власність. Будинок, в якому він проживає до даного часу, було знято з балансу
радгоспу. Через відсутність нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу
домоволодіння, він не може отримати свідоцтво про право власності на
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснивши, що у 1968 році
вони з дружиною придбали жилий будинок з надвірними будівлями, розташований по
АДРЕСА_1, в якому раніше проживали ОСОБА_2.
Виплативши 158 руб. раніше сплаченої суми позички за будинок, вони продовжували
вносити плату за придбане домоволодіння і у 1979 році ними повністю була сплачена сума його вартості. Він з
значаться зареєстрованими і проживають в будинку з 1968 року по даний час. Маючи на
04.03.1968 року про передачу жилого будинку з надвірними
про сплату суми його вартості, він вважав цього достатнім і не знав, що для визнання права
власності необхідно нотаріально
посвідчений договір. Просив визнати угоду з купівлі-продажу жилого
будинкуАДРЕСА_1, з надвірними будівлями дійсною та визнати за ним право
власності на вказане домоволодіння.
Представник відповідача у
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомив, своїх
заперечень стосовно позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статей 10, 11
ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи і розглядає
цивільні справи
в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що позивачем було придбано жилий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується актом від 04.03.1968 р. Станом на 01.07.1979 р. позивачем була
повністю внесена сума вартості придбаного домоволодіння, що підтверджується
довідкою Красно армійської птахофабрики та СВК “Таврида”.
З 1968 року по даний
час позивач проживає в будинку АДРЕСА_1, на нього відкрито особовий рахунок, що
підтверджується даними господарської книги та довідкою Колодезянської сільської
ради. За вказаною адресою значаться зареєстрованими позивач та його дружина
ОСОБА_3, що підтверджується даними будинкової книги. Зазначене домоволодіння не
знаходиться на балансі СВК “Таврида”, що підтверджується відповідною
Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (така ж норма
закріплена і в ч.2 ст.47 ЦК
України в редакції 1963р.).
Дане правило застосовується у випадку, коли між сторонами
було досягнуто згоди по всіх істотних умовах угоди.
до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно зі ст. 334 ч.3 ЦК України, право власності на
майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача
з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ст.
334 ч. 4 ЦК України).
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1. повністю сплачена
вартість домоволодіння, прийнято житло, в якому він проживає зі своєю дружиною
з 1968 року до даного часу, на балансі СВК “Тавріда” домоволодіння не
знаходиться, але угода не була посвідчена в нотаріальному порядку і відповідач
ухиляється від такого посвідчення, через що позивач не може отримати свідоцтво
про право власності на майно. З викладених обставин суд вважає за можливе
визнати угоду з купівлі-продажу цілого жилого будинкуАДРЕСА_1 від 04.03.1968 р.
дійсною та визнати за позивачем право власності на придбане домоволодіння.
зі ст. 3 п. 1 пп. «а» Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.93 р. із позовних
заяв, що подаються до суду, має бути сплачено державне мито в розмірі 1
відсоток ціни позову. При пред'явленні позову ОСОБА_1. було сплачено 51 грн. судового збору. Виходячи з
того, що ціна позову, відповідно до технічного паспорту на домоволодіння,
грн. з урахуванням вже сплачених ним 51 грн.
підставі викладеного і керуючись статтями 47 ч.2 ЦК України 1963 р., 220 ч.2,
334 ч.3-4, 392 ЦК України, 10, 11, 60, 88, 169, 212, 215, 226 ЦПК України, суд
ПозовОСОБА_1 задовольнити.
Визнати угоду з купівлі-продажу цілого жилого
будинкуАДРЕСА_1 АР Крим від 04.03.1968 року дійсною.
Визнати заОСОБА_1 право власності на цілий жилий
будинокАДРЕСА_1, розташований по АДРЕСА_1.
зОСОБА_1 в доход держави 175 грн. 90 коп. судового
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя