УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня
2007р.                                                                                       м.
Івано-Франківськ

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого              Девляшевського В.А.

суддів                         Пнівчук О.В.,
Ясеновенко Л.В.

секретаря                   Логажевської
М.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2007 року,-

встановила:

ОСОБА_1 в листопаді 2006 року пред"явила позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
виселення з належної їй частини жилого будинку АДРЕСА_1 без надання іншого
житла.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22.05.2007 року у задоволення
клопотання ОСОБА_2 провадження по даній справі зупинено до набрання законної
сили рішення в іншій цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4. про
визнання права власності на частку згаданого вище житлового будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що місцевий суд
безпідставно зупинив провадження по даній справі. Вказує, що ОСОБА_2, який
самовільно вселився у належну їй частину будинку, подав позов про визнання
права на частину згаданого будинку не до неї, а до колишньої дружини -
ОСОБА_4., тобто власника іншої частини цього будинку. Вважаючи оскаржену ухвалу
незаконною, ОСОБА_1 просить її скасувати, а справу направити для розгляду по
суті в той же суд.

В засідання Апеляційного суду сторони не з'явились з невідомих причин, хоч
були повідомлені про час і місце розгляду даної справи. Ці обставини є
підставою для вирішення апеляційної скарги у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що спірний будинок по АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_1. та ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в даній справі - ОСОБА_2
подав позов про визнання права власності на частину згаданого будинку не до
ОСОБА_1, якій належать у будинку визначені у договірі дарування приміщення, а
до бувшої дружини -ОСОБА_4. Отже, право власності ОСОБА_1 на частину спірного
будинку ОСОБА_2 не оспорюється.

Зупинення провадження з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України,
допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця неможливість
полягає у тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти
нього, є предметом дослідження в іншій справі, і рішення суду у цій справі
безпосередньо впливає на вирішення спору.

Справа №
22-Ц-811/2007 р.                                       Головуючий
у 1 інстанції Барашков
В.В.

Категорія 6                                                                   Доповідач
Девляшевський В.А.

Однак, підстав для зупинення провадження по даній справі у місцевого суду
не було, оскільки рішення по справі за позовом ОСОБА_4. щодо частини будинку,
яка не належить ОСОБА_1., не впливає на вирішення даного спору.

У зв"язку із наведеним оскаржувану ухвалу не можна вважати законною і
обгрунтованою. Тому вона підлягає до скасування.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.2; 312; 319; 325 ЦПК України, колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 22
травня по даній справі скасувати, а справу направити для розгляду по суті в той
же суд.

Ухвала набирає
законної сили негайно, однак може бути оскаржена до Верховного суду України в
касаційному порядку на протязі двох місяців після дня її проголошення.