Справа №33ц-84 кс/07       Головуючий у 1-й інстанції Орінко
41                          Судця-доповідач Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

Буренкової
К.О.,  Довжук Т.С. ,  Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів
дарування земельних часток (паю)  за
касаційного скаргою

ОСОБА_2 і
ОСОБА_3

на
рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2005 р. та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2005
року,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2005 р. ОСОБА_1
звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування земельних часток
(паю) з підстав,  передбачених ч.2  ст.  58
ЦК України 1963 р.

Рішенням
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2005 p.,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 28 квітня 2005 p.,  позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено
визнати недійсними:

-   договір дарування земельної частки
(паю),  укладений 13 липня 1999 р. між

позивачкою та ОСОБА_2,  та Державний
акт на право приватної власності на

землю на імя відповідачки,  виданий
Бобринецькою райдержадміністрацією 31

травня 2000 р. №КР 014127;

-    договір дарування земельної
частки (паю),  укладений 25 лютого 2000
р. між позивачкою та ОСОБА_3 ,  та
Державний акт на право приватної власності на землю на ім'я останнього,  виданий Бобринецькою райдержадміністрацією 31
травня 2000 р. №КР 014128.

З відповідачів
на користь держави стягнуто 51 грн. державного мита.

Не
погодившись з такими рішеннями судових інстанцій,  відповідачі звернулися з касаційною
скаргою,  в обґрунтування якої
посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права. В зв'язку з чим просять скасувати ці судові
рішення і ухвалити нове рішення,  яким в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Колегія
судців,  дослідивши матеріали
справи,  обговоривши доводи касаційної
скарги,  дійшла висновку,  що підстави для перегляду судових рішень
відсутні,  виходячи із наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції з урахуванням фактичних обставин справи,  наданих сторонами доказів,  вірно виходив з того,  що волевиявлення сторін було направлено на
укладення договорів довічного утримання позивачки відповідачами,  а тому на підставі ч. 2  ст.  58
ЦК України,  положення якої були чинними
на момент виникнення спірних правовідносин,
оспорювані договори дарування земельних часток та Державні акти на право
приватної власності на землю,  видані на
ім'я кожного із відповідачів,  слід
визнати недійсними. Оскільки умови договору довічного утримання,  як це передбачено  ст.  426 ЦК 1963 p.,
сторонами не були обумовлені,  то він теж є недійсним з підстав,  передбачених
ст.  48 ЦК 1963 p.

Відповідно
до ч.2  ст.  324
ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Водночас
встановлено,  і це вбачається із
матеріалів справи,  що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням судовими інстанціями норм матеріального та
процесуального права і також відсутні передбачені ч.1  ст.  338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи таких висновків судових інстанцій не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,
336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України»
(із змінами від 22 лютого 2007 p.),
колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3  відхилити,  а рішення Бобринецького районного суду від 17
лютого 2005 р. і ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28 квітня
2005 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.