АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22-ц-587-ф/07 р.        Головуючий у
першій інстанції            Короткова Л..М
Суддя-доповідач                                    Соболюк
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у місті Феодосії в складі:

головуючого - судді:                                                  Ломанової
Л.О.,

суддів:                                                                         Соболюка
М.М.,

Мудрової В.В.

при секретарі:                                                            Цендрі
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії
АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
особами, що втратили право користування жилою площею за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Керченського міського суду АР Крим від 22 січня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006
року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3про
визнання особами, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1 з їх
неповнолітніми дітьми; - сином ОСОБА_4 1991 року народження, дочкою ОСОБА_5 2002 року народження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі тривалий
час без поважних причин не проживають у зазначеній квартирі, не сплачують
комунальні платежі, у зв'язку з чим ставлять її в важке матеріальне становище,
оскільки вона змушена всю пенсію витрачати на погашення заборгованості з
комунальних послуг.

У 2004
році вона вже зверталася з аналогічним позовом до суду, але рішенням
Керченського міського суду АР Крим від 27
грудня 2004 року їй
було відмовлено в позові, у квітні 2005
р. рішення суду набуло законної сили, відповідачі вселилися в квартиру,
поміняли замки, однак більш у квартирі не проживали та втратили до неї всякий
інтерес.

Вважає, що позивачі не проживали без поважних причин з
квітня 2005 року по
серпень 2006 року
(більш 6-ти місяців) і втратили право користування жилою площею в спірній
квартирі.

Рішенням Керченського міського суду АР Крим від 22 січня 2007 року позов був
задоволений: визнано ОСОБА_2. з неповнолітнім сином ОСОБА_4 1991 року народження,
і ОСОБА_3 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 2002
року народження особами, що втратили право користування жилою площею в
квартирі АДРЕСА_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2. та ОСОБА_3просять скасувати
рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачці в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам.

На думку апелянтів суд першої інстанції не прийняв до
уваги наявність поважних причин у відповідачів неможливості проживання в
спірному приміщенні.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної

скарги,
вислухавши пояснення сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга

2

підлягає
задоволенню, а рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим
від 22 січня 2007 року - скасуванню з ухваленням нового рішення, яким слід
відмовити ОСОБА_1. в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. З і 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачі з неповнолітніми дітьми, які значаться
прописаними у кв. 133 будинку 9 по вул. Бульонного
у місті Керчі, без поважних причин з 25.10,2005
року по серпень 2006
року не проживали у спірній квартирі, не сплачували комунальні послуги,
втратили інтерес до житла, а з таких підстав втратили право користування
спірним жилим приміщенням.

Вказані обставини суд першої інстанції вважає доведеними
та такими, що ґрунтуються на досліджених судом доказах , зокрема
поясненнях свідків - ОСОБА_6.,
ОСОБА_7.,ОСОБА_8.,
наявністю заборгованості по оплаті комунальних платежів.

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду
першої інстанції щодо відсутності відповідачів без поважних причин в спірній
квартирі по над шість місяців, оскільки вони є помилковими та не відповідають
фактичним обставинам справи.

Відповідачі у судових засіданнях при розгляді справи
судом першої інстанції та у апеляційній інстанції не заперечували факт
відсутності у спірній квартири у оспорює мий, період.

Але відповідачка ОСОБА_2. надала суду першої інстанції
відповідні докази щодо поважності відсутності у спірному приміщенні, а саме
потребу догляду за старою матір'ю, інвалідом другої групи, яка відповідно
висновків медичних закладів потребує додаткового догляду та мешкає за кордоном - в Росії.

Також, при розгляді цивільної справи з аналогічним
позовом, у грудні 2004 року,
суд першої інстанції вказані обставини признав поважними та такими що дають
право на зберігання відповідачці жилого приміщення понад шість місяців. ( а. с.
18, матеріали цивільної справи 2-4389/04

Як вбачається з матеріалів справи, в спірному приміщенні
з серпня 2003 року зняти прибори опалення та квартира не опалюється.
Відповідачка ОСОБА_3одинока матір, має на утриманні малолітню дитину. (а. с.
109-110)

Вказаним обставинам суд першої інстанції не дав належної
оцінки та не взяв до уваги, ухвалюючи рішення але вони свідчать про наявність
поважних причин відсутності відповідача ОСОБА_3з малолітньою дитиною у спірному
приміщені.

В якості доказів втрати інтересу відповідачів до житла
суд взяв до уваги наявність заборгованості по водопостачанню у спірному житлі.

Натомість, в матеріалах справи є квитанції про оплату
відповідачами комунальних платежів за 2006
рік та договір про реструктуризацію заборгованості відповідачами
комунальних платежів. (а. с. 45-55, 69-79) Суд першої
інстанції вказаним доказам не дав належної оцінки та не прийняв їх до уваги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71
ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути
предовженним иаймодавцем, а разі спору судом.

За таких обставин, колегія судів дійшла висновку, що
відповідачи не проживали у спірній квартирі понад шість місяців з поважних
причин.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з
підстав п. 3 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з
ухваленням нового рішення яким слід відмовити ОСОБА_1. в задоволенні позовних
вимог.

На підставі ст. 71
Житлового кодексу УРСР, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п. 4 ч. 1 ст.309, 313,
314, 316, 317, 319, ЦПК України, судова колегія судової палати,

3

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити в
повному обсязі.

Рішення Керченського міського суду АР Крим від 22 січня 2007 року скасувати
та ухвалити нове рішення яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх та їх неповнолітніх дітей особами, що втратили
право користування жилими приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути
оскаржено протягом двох місяців в касаційному порядку.