Справа № 22-ц-911/2007р.                                  Головуючий
у 1-й інстанції Куц B.I.
Категорія 33                                                          Суддя
-доповідач Ільченко О.Ю.
Рішення

Іменем України

2007
року вересня 04 дня колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючої                                                                                       Смирнової
Т.В.

суддів                                                                                                 Ільченко
О.Ю.

Семеній Л.І.

з участю секретаря судового засідання                                                                                                           Пархоменко А.П.

та осіб, які
приймають участь у справі позивачки, відповідачки, їх представників та
представника Стецьківської сільської ради.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду від 25
травня 2007р. за позовом ОСОБА_2 до Стецьківської сільської ради, ОСОБА_1 про
визнання недійсними рішення сільської ради та державних актів на землю, -

Встановила:

16.03.2007 року ОСОБА_2
звернулась до суду з зазначеними вимогами, які обґрунтовувала тим, що вона
є власником домоволодіння №16, а відповідачка ОСОБА_1 -
домоволодіння АДРЕСА_1.

Вважає, що встановленою межею порушуються її земельні права і, зокрема,
тим, що вона не має належного доступу для обслуговування своїх надвірних
будівель. Крім того, зазначала, що акта погодження і закріплення меж в натурі
вона не підписувала, тому просила усунути перешкоди щодо користування належною
та земельною ділянкою визнавши недійсними рішення 3 сесії Стецьківської
сільської ради від 25.07.2006 року „ Про видачу державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_1"

08.05.2007р. вона уточнила позовні вимоги і просила також визнати
недійсними державні акти на землю від 05.03.2007р видані ОСОБА_1

Рішенням суду визнано недійсними рішення Стецьківської
сільської ради від25 липня 2006 року та держані акти на право власності на
земельні ділянки видані ОСОБА_1 05.03.2007 року згідно рішення сільської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм
матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, при цьому

зазначає,
що встановленою межею не були порушені права позивачки, тому не було підстав
визнавати рішення та державні акти недійсними, у зв'язку з цим просила рішення
суду скасувати, а в позові відмовити.

Колегія суддів дослідивши доводи апеляційної скарги, які
підтримала апелянт та її представник, заслухавши заперечення позивачки, її
представника, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановлениям
нового рішення про відмову в позові виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд І інстанції виходив з того, що Стецьківська
сільська рада прийняла рішення про дачу дозволу ОСОБА_1 на отримання державного
акту на землю з підстав, що встановлена межа суперечить вимогам ДБН 360-92 та
про державні акти видані з порушенням вимог Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну
ділянку.

Колегія суддів не може погодитись з цими висновками суду, оскільки вони
зроблені у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи та неправильним
застосуванням норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 в 1997 році
отримала свідоцтво про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку
площею 0,22 га ( а.с. 79 ). Однак право власності на земельну ділянку вона до
цього часу не оформила, і межі земельної ділянки не визначені.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну
ділянку і право постійного користування посвідчується державним актом.

Позивачка не надала доказів про те, що вона зверталась до Стецьківської
сільської ради чи землепорядних органів з питанням щодо видачі державного акта
та встановлення меж земельної ділянки в натурі, як того вимагає ст. 125 ч.3
земельного кодексу України.

Разом з тим, відповідачка в 2006 році отримала дозвіл Стецьківської
сільської ради про видачу її державного акту на право власності на земельну
ділянку ( а.с. 35, 36 ), актом встановлення та закріплення в натурі меж
земельної ділянки від 03 серпня 2006 року був визначений розмір земельної
ділянки з зазначенням межових знаків ( а.с. 74 ) і відповідно до цього отримала
державні акти на право власності на земельні ділянки від 05. березня 2007 року
( а.с. 40, 41 ).

Та встановила, що позивачка не підписала акт встановлення
межі на місцевості, не є підставою для задоволення її вимог, оскільки вона не
надала доказів, що встановленою межею порушено її право на користування
земельною ділянкою площею 0,22 га.

За таких умов, доводи позивачки про те, що вона не може належно
обслуговувати надвірні будівлі: сарай та вбиральню, не є підставою для визнання
недійсними рішення сільської ради та державних актів на землю.

Суд І інстанції зазначеного не врахував, а тому постановив помилкове
рішення, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313,
316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Сумського районного суду від 25 травня 2007 року в даній
справі.

В позові
ОСОБА_2 до Стецьківської сільської ради та ОСОБА_1 про визнання недійсними
рішення сільської ради та державні акти на земельну ділянку - відмовити.

Рішення набрало законної сили, проте може бути оскаржене безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.