Справа №33ц - 8 кс/07       Головуючий у 1 -й інстанції Карпенко О.Л.
40                          Суддя-доповідач Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

Буренкової
К.О.,  Довжук Т.С. ,  Козаченка В.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 і ОСОБА_4,  третя особа - ОСОБА_5,  про
стягнення матеріальних збитків за касаційного скаргою ОСОБА_2

на
рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 3 червня 2004 р,

встановила:

В лютому
2002 р.
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4  про стягнення
матеріальних збитків.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Останнім
рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2004 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено
розірвати договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-2101,  укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_1

Стягнуто
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 3453
грн. матеріальних збитків,  73 грн. 90 коп. державного
мита.

В
задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 3 червня 2004
р. скасовано вказане рішення суду першої інстанції і ухвалено нове рішення.

Постановлено:

·
позов ОСОБА_1 задовольнити частково;

·
розірвати договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2101,
укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1;

-       стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2926 грн.

матеріальних збитків і 51
грн. витрат по сплаті державного мита.

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 і ОСОБА_4  відмовлено.

Не
погодившись з рішенням апеляційного суду,
ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою,
в якій просить його скасувати,  а
справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції. В обгрунтування
скарги вона посилається на неправильне застосування судом норм матеріального
права та порушення вимог процесуального права,
що,  на її думку,  призвело до неправильного вирішення спору.

Колегія
суддів,  дослідивши матеріали
справи,  дійшла висновку,  що підстави для перегляду судових рішень
відсутні,  виходячи із наступного.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_5,  за яким на праві власності
зареєстровано автомобіль ВАЗ-2101 1973
р. випуску,  державний номер НОМЕР_1,  12
вересня 2000 р. видав
ОСОБА_2 нотаріально посвідчене доручення на право управління та розпорядження
цим майном з правом передоручення. На підставі цього доручення 16 січня 2002 р.
ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_1 письмовий договір купівлі-продажу зазначеного
автомобіля,  доручивши ОСОБА_4  отримати виручені від продажу кошти,  які останній отримав від позивача в сумі 550 доларів США. На підтвердження
цієї угоди відповідачка 16
січня 2002 р.
видала ОСОБА_1 нотаріально посвідчене доручення на право розпорядження та
управління цим майном.  Із висновку
експерта від 28 лютого 2002 р. вбачається,
що даний транспортний засіб має розбіжності між номером кузова і
відомостями в реєстраційних документах на автомобіль,  що стало перешкодою для його реєстрації в
органах державної автоінспекції позивачем.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення,  суд апеляційної інстанції правильно вважав
встановленим,  що договірні зобов'язання
щодо купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-2101 виникли саме між позивачем та
ОСОБА_2,  в зв'язку з чим
відповідальність за продаж речі неналежної якості на підставі  ст.  234 ЦК 1963 p.,
положення якої були чинними на момент виникнення спірних
правовідносин,  обгрунтовано поклав на
відповідачку. В зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку
про те,  що зазначений договір
купівлі-продажу слід розірвати,  з
відповідачки на користь позивача стягнути матеріальні збитки в сумі
еквівалентній 550 доларам США,  а в
задоволені позовних вимог до ОСОБА_7 і ОСОБА_4
відмовити.

Наведені
у касаційній скарзі доводи таких висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно
до ч.2  ст.  324
ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Водночас
встановлено,  і це вбачається із
матеріалів справи,  що оскаржуване судове
рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
також відсутні передбачені ч.1  ст.  338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України «Про
судоустрій України» (із змінами від 22 лютого 2007 p.),  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  а рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 3 червня 2004 р. залишити без
змін. Ухвала оскарженню не підлягає.