Справа №22Ц-18962007 р.                 Головуючий у
суді І інстанції   ЯковенкоВ.С.
26                                           Доповідач
у суді 2 інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді    Юровської   Г.В. суддів: Червінко К.С,  Березовенко Р.В. при секретарі   Сторожук І.П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Поліської районної державної адміністрації Київської області на рішення
Іванківського районного суду Київської області від 26 березня 2007 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного казначейства у
Поліському районі, Головного управління Державного казначейства України в Київській
області, Поліської районної державної адміністрації Київської області,
Луговицької сільської ради Поліського району Київської області про виплату
грошової компенсації спадкоємцю нерухомого майна, що знаходиться на території
зони радіоактивного забруднення,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 пред'явила в суд зазначений
позов, в якому просила стягнути з відповідачів грошову компенсацію за
успадковане нею за заповітом , згідно свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 1 червня 2004 року, після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, нерухоме майно - жилий АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що спадкове майно
знаходиться на території зони радіоактивного забруднення.

Луговицькій сільській раді Поліського району Київській
області вона здала всі необхідні документи для проведення нарахування грошової
компенсації за спадкове майно. Грошову компенсацію нарахували у вересні 2004
року в сумі   16640 грн.

5 вересня 2004 року успадкований нею житловий будинок з господарськими
будівлями, було передано посадовим особам Луговицької сільської ради згідно
акту.

Нараховану грошову компенсацію відповідачі погоджувались виплатити і
затримку виплати пояснювали відсутністю коштів.

На даний час відповідачі відмовляють їй у її виплаті грошової компенсації,
посилаючись на відсутність правових підстав.

З урахуванням інфляційних процесів з часу передачі нерухомого майна
сільській раді просила стягнути з відповідачів 21632 грн.

В судовому засіданні позивачка, не змінюючи змісту позовних вимог, та
обставин, якими вона обґрунтовує позов, уточнила розмір грошової компенсації за
належне їй нерухоме майно, що знаходиться на території радіоактивного
забруднення і просила стягнути з Поліської районної державної адміністрації на
її користь 16640 грн..

Рішенням Іванківського районного суду від 26 березня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Постановлено
стягнути з Поліської районної державної адміністрації Київської області на
користь ОСОБА_1 16640 грн. грошової компенсації за одержане нею в порядку
спадкування нерухоме майно, що знаходиться на території зони радіоактивного
забруднення.

В апеляційній скарзі Поліська районна державна адміністрація Київської
області просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення
про відмову позивачці в позові, посилаючись на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів по справі,
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у
справі, що з'явились у судове засідання, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 19 грудня 1991 року з послідуючими змінами і доповненнями,
даний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Статтею 62 зазначеного Закону встановлено, що роз'яснення
порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами
та іншими центральними органами державної виконавчої влади, Всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Згідно ст. 5 Положення про порядок виплати компенсацій
громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного
переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 755 з послідуючими змінами
і доповненнями, спадкоємець, нерухоме майно якого знаходиться на території зони
радіоактивного забруднення, на підставі оцінки вартості втраченого майна має
право отримати за нього грошову компенсацію, сума якої перераховується
відділеннями Державного казначейства за місцем знаходження майна на рахунок,
відкритий спадкоємцем у будь-якому банку України.

По справі встановлено, що ОСОБА_1, яка проживає в місті
Києві, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 червня 2004
року успадкувала жилий АДРЕСА_1.

Державну реєстрацію успадкованого будинку проведено Києво-Святошинським
бюро технічної інвентаризації   12 червня
2004 року.

Нерухоме майно знаходиться на території зони радіоактивного забруднення і
ОСОБА_1 має право на отримання грошової компенсації.

Для отримання грошової компенсації ОСОБА_1 5 вересня 2004 року відкрила
рахунок № НОМЕР_1 в Ленінградській філії акціонерного комерційного банку
„Київ".

Згідно акта визначення розміру грошової компенсації експертами,
затвердженого заступником голови районної державної адміністрації Поліського
району Київської області 29 вересня 2004 року, розмір грошової компенсації за
нерухоме майно становить 16640 грн.

5 вересня 2004 року ОСОБА_1 успадкований нею житловий
будинок з господарськими будівлями передала посадовим особам Луговицької
сільської ради, в розпорядженні якої він знаходиться і на даний час.

Задовольняючи позов про стягнення грошової компенсації
спадкоємцю за нерухоме майно, що знаходиться на території зони радіоактивного
забруднення, суд обґрунтовано виходив з того, що позивачка має право на її
отримання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані сторонами докази і підставно задовольнив
позов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про обґрунтованість
позову, які ґрунтуються на матеріалах справи і законі.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п.1
ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судців,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Поліської районної державної адміністрації Київської
області відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 26 березня 2007
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.