АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22
травня 2007 року                                                                                                м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючої: Якути О.І.

Суддів:
Міхасішина І.В.,  Щолокової О.В.

При секретарі:
Яблонській І.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці справу за апеляційною скаргою на рішення Вінницького районного
суду Вінницької області від 22.01.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину за минулий час , -

встановила:

Рішенням
Вінницького районного суду Вінницької області від 22.01.2007 року було частково
задоволено вищезазначений позов. Вирішено стягнути з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_1 за минулий час ( за 24 місяці ) на утримання дитини ОСОБА_3. кошти в
сумі 2 987 грн. 91коп. В решті позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить рішення суду скасувати як
незаконне,  постановлене з порушенням
норм матеріального права.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги,  колегія судців вважає,  що скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі який було розірвано 18.05.1998р. Від шлюбу
мають спільного сина ОСОБА_3. 1994 року народження.

Згідно
рішення Вінницького райсуду
від 01.02.2005р. місце проживання дитини визначено з батьком.

Відповідно
до ч.3  ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її
матері,  батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Справа № 22 -
899 - 2007 р.    Категорія: 36      Рішення постановлено під головуванням
Ганкіної І.А.

Доповідач: Якута
О.І.

Судом встановлено,  що позивач протягом 2004-2006 років неодноразово
звертався до відповідачки з проханням надати грошову та іншу допомогу на
утримання їх спільного сина,  однак
ОСОБА_2. матеріальну чи іншу допомогу дитині не надавала,  а тому він змушений утримувати сина
самостійно.

Тобто,  позивачем періодично приймались заходи до
отримання ним фактичного аліментного зобов'язання по утриманню відповідачкою
дитини.

Визначаючи
розмір суми відшкодування на утримання дитини,
суд виходив з розміру отриманого відповідачкою сукупного доходу за
вказаний період.

За таких
обставин,  суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 за минулий час ( за 24 місяці ) на утримання дитини
ОСОБА_3. кошти в сумі 2 987 грн. 91коп..

Рішення
суду є законним та обґрунтованим,
постановленим з додержанням норм матеріального та процесуального права і
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,  керуючись  ст.
ст.  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Вінницького районного суду   Вінницької області від 22 січня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена в касаційному
порядку на протязі двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду
України.