Справа №
22-Ц-970 /2007р.                                     Головуючий
у 1 інстанці Калиній Г.В.
33                                                               Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
серпня 2007р.                                                                       м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                           Матківського
Р.Й.,

суддів                                                       Ясеновенко
Л.В.,  Фединяк В.Д.

секретаря                                                 Пожар
Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Рожнятівського районного суду від 25 червня 2007 року,  -

з
участю: апелянта ОСОБА_1,  позивачки
ОСОБА_2,  представників Осмолодської
сільської ради Сенич Оксани Богданівни та Перегінської селищної ради Кулик
Ірини Дмитрівни, -

встановила:

На
рішення Рожнятівського районного суду від 25 червня 2007 року яким позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення
Перегінської селищної ради від 2 листопада 2006 року про дозвіл на складання
проекту відведення земельної ділянки площею 0,11гектара ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити,
а його позовні вимоги задоволити.

В скарзі
ОСОБА_1. зазначає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи,  докази досліджувались односторонньо,  що призвело до неправильного застосування
судом норм матеріального та процесуального права.

Суд
неправильно вказав в рішенні,  що
позивачка має право на передачу спірної ділянки у власність через те, що вона
безперешкодно користується нею більше 15 років,
тобто за набувальною давністю. На час прийняття рішення у 1993 році
Осмолодською сільською радою рішення про приватизацію,  права на ділянку за набувальною давністю не
існувало.

Неправильним
є також висновок суду,  що переданими є
землі де знаходиться спірна ділянка від Осмолодської сільської ради до
Перегінської селищної ради у 1999 році,
а не у 1993 році за рішенням сесії Рожнятівської районної ради. Стаття 8
діючого земельного Кодексу,  що зміна меж
сіл і селищ відноситься до компетенції обласної ради до правовідносин які діяли
у 1993 році не розповсюджується. Суд повинен був зробити висновок про те,  що на 12.12. 1993 року спірна земельна
ділянка вже належала Перегінській селищній раді. Тому приймаючи рішення про
передачу у приватну власність ОСОБА_2 0,5199 гектара Осмолодська сільська рада
діяла поза межами своїх повноважень. Тобто передала землі які їй не належали.

2

Рішення
Перегінської селищної ради від 2.11.2006 року про надання йому дозволу на
складання проекту відведення ділянки площею 0,11 гектара не могло бути
скасовано ще й тому,  що воно не
встановлює і не позбавляє права власності на землю.

Вислухавши
апелянта ,  його адвоката,  представника Перегінської селищної ради які
вимоги апеляційної скарги підтримали,
позивачку ОСОБА_2  та представника
Осмоолдської сільської ради які вимоги скарги не визнали,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що скаргу слід задоволити частково.

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2  про визнання незаконним та скасування рішення
Перегінської селищної ради від 2. 11. 2006 року у зв'язку з тим,  що позивачка набула права на земельну ділянку
площею 0, 11 гектара за набувальною давністю та відмовляючи в задоволенні вимог
ОСОБА_1 визнати неправомірним та скасувати рішення сесії Осмолодської сільської
ради від 12.12. 1993 року про передачу ОСОБА_2 у приватну власність 0, 5199
гектара у зв'язку з тим,  що рада мала
право розпоряджатися ділянкою,  суд
першої інстанції неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи,
неправильно застосовано норми матеріального права,  тому є підстаси для його скасування та ухвалення
нового рішення.

Відповідно
до рішенням сесії Осмолодської сільської ради від 7 квітня 1993 року позивачці
ОСОБА_2 надано в користування згідно проведеної інвентаризації 1, 57 гектара
земельної ділянки ,  що підтверджується
копією на ах.35. Така передача земельної ділянки відбулась ще до прийняття
рішення 14.05. 1993 року Рожнятівською районною радою,  яке затверджено рішенням обласної ради від
27.08. 1999 року. Тому позивачка набула права на ділянку надану їй радою на
підставі  ст.19 ЗК України 1992 року який
регулював в той час земельні відносини. У з»язку із законним наданням ОСОБА_2
набула права на земельну ділянку. Апелянт та представники обидвох рад
підтвердили в суді першої інстанції,  що
спірною ділянкою завжди користувалась тільки ОСОБА_2.

Відповідно
копій договорів на а.с. 76, 77 ОСОБА_2 подарувала родичам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по
1/3 частині будинковолодіння і з цього часу за новими співвласниками за даними
Осмолодської сільської ради рахувалось по 0, 5199 гектара ділянки. Саме таку
площу земельних ділянок передано у приватну власність за рішенням Перегінської
селищної ради від 2 листопада 2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  а позивачці ОСОБА_2 тільки 0, 41
гектара,  тобто менше ніж надано їй в
користування. У зв'язку із зазначеними обставинами Перегінська селищна рада з
порушенням вимог закону 2 листопада 2006 року ухвалила рішення про надання
ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки яка в
законному користуванні ОСОБА_2. Тому зазначене рішення в частині порушення прав
позивачки на землю слід визнати недійсним.

Відмовляючи
в задоволенні вимог визнати недійсним рішення Осмолодської сільської ради про
передачу ОСОБА_2  ділянки у приватну
власність суд першої інстанції помилково вважав,  що землі в даному урочищі передані до
Перегінської ради у 1999 році на підставі рішення обласної ради,  а не на підставі рішення районної ради від 14
травня 1993 року посилаючись на ч.2  ст.8
ЗК України,  де зазначено,  що встановлення та зміна меж сіл і селищ
відновиться до компетенції обласної ради.

Поскільки земельні ділянки пердавались у 1993 році то
правовідносини повинні регулюватись нормами які діяли на той час,  тобто Земельним кодексом 1992 року. Ас
відповідно до ч.3  ст.65 цього Кодексу
межі сільських населених пунктів встановлюються і змінюються районною радою.
Поскільки землі від Осмолодської сільської ради передані рішенням районної ради
14.05.1993 року ,  сільська рада 12.12.
1993 року вже не мала права передавати ділянку ОСОБА_2 у власність ,  тому таке рішення необхідно визнати
недійсним.  Передача земельних ділянок у
власність громадянам повинна проводитись Перегінською селищною радою.

3

Поскільки
позивачка ОСОБА_2 правомірно користується спірною ділянкою,  немає підстав для визнання недійсним рішення
Перегінської сільської ради від 21.12.1993 року про надання в тимчасове
користування для сінокосіння ділянки батькові ОСОБА_1. Таке рішення для неї немає
правового значення,  ОСОБА_5 помер,  відсутні дані про місцезнаходження цієї
ділянки,  що підтверджується довідкою
Перегінської селищної ради про відсутність схеми відводу ділянки в натурі.

На
підставі  ст. ст. 19, 65 ЗК України в
редакції 1992 року,  керуючись  ст.  ст.
307,  309,  316 ЦПК України,  колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Рожнятинського районного суду від 25.06. 2007 року скасувати та ухвалиш нове.

Позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати
недійсним рішення Перегінської селищної ради від 2 листопада 2006 року про
дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,11 гектара в
урочиці „Свинне" ОСОБА_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволити. Визнати недійсним рішення сесії Осмолодської
сільської ради від 12 грудня 1993 року в частині передачі ОСОБА_2 в приватну
власність земельну ділянку площею 0,5199 гектара в селі Гриньків Рожнятівського
району.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.