Справа 22ц- 3761                                                         Суддя
1 інстанції Воробйов C.O.
41                                                                   Бугрим Л.М.
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня   2007 року Апеляційний суд Донецької області
у складі

Головуючого
Бугрим Л.М. Суддів Зінов"євої В.Г., Рецебуринського Ю.Й..

При
секретарі  Артамоновій С.О.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 27 лютого 2007
року постановленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської
районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди

Заслухавши
доповідь судді Бугрим
Л.М., вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_1,
представника відповідача Шейко B.C., представника
третьої особи ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 27 лютого 2007 року
ОСОБА_1 було відмовлено у позові до Красноармійської державної адміністрації
про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

На
вказане рішення суду ОСОБА_1була подана апеляційна скарга у якій вона просить
рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити . В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка вказувала
на те, що відповідач невірно сплачував заробітну плату, оскільки на неї як на
робітника архіву поширюється дія наказу Державного комітету архівів України №
138 відповідно до якого її повинно бути сплачено надбавку у розмірі 10% за
працю більш ніж три роки, за відсутнього робітника- головного бухгалтера
повинно також було сплачено частину окладу, Також слід було збільшити оклад у
відповідності до Єдиної тарифної сітки.. Просила стягнути на її користь
невиплачену заробітну   плату та моральну
шкоду.

В
судовому засіданні ОСОБА_1
підтримувала доводи апеляційної скарги , просила рішення суду скасувати та
задовольнити її позовні вимоги.

Представник
Красноармійської державної адміністрації Шейко B.C. просила рішення
суду залишити без зміни, посилалась на те, що з позивачкою було укладено
контракт у якому були визначені права та обов"язки сторін та також було
визначено розмір посадового окладу , який було збільшено у додатковій угоді у
зв"язку з підвищенням мінімальної заробітної плати. Наказ державного
комітету архівів № 138 не має відношення до позивачки, оскільки у контракті та
у додатковій угоді було визначено конкретний посадовий оклад Окрім того, якщо
позивачка виконувала роботу відсутнього працівника за

суміщенням , то
повинна була видати наказ про це і оскільки наказ не видавала, то відсутні
підстави для виплати заробітної плати за суміщенням

Представник
Красноармійської районної ради ОСОБА_2 просила рішення суду залишити без зміни,
посилаючись на те, що архів було створено для обслуговування району за рахунок
бюджету ради.Однак бюджет районної ради є дотаційним , тому для нього
виділялися додаткові кошти як з державного бюджету так і з обласного при умові
виконання планових показників. Коштів для збільшення позивачці окладу рада не
мала і тим більш ,що всі умови трудового договору були визначені контрактом.
Незважаючи на те, щоОСОБА_1 було дозволено надавати платні послуги за видачу
довідок громадянам, однак послуги вона надавала безкоштовно. У зв"язку з
неефективністю роботи створеного підприємства „Трудовий архів" , було
постановлено питання про його ліквідацію

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без зміни з наступних підстав.

Розглядаючи
спір суд повно та всебічно дослідив обставини справи, надані докази, вірно встановив
характер спірних правовідносин та правильно застосував матеріальний закон.

Судом
встановлено ,що позивачка знаходилась у трудових відносинах з Красно армійською
районною державною адміністрацією, була признана на посаду директором
комунального підприємства Красноармійської районної ради „ Трудовий архів"
терміном на три роки з 15 квітня 2004 року по 15 квітня 2007 року на підставі
укладеного контракту від 15 квітня 2007 року Вказаним контрактом у
відповідності до вимог ст..
21 ч.3 КЗпП України були визначена права та обов"язки сторін в тому
числі п.3.1. визначено
посадовий оклад позивачки у сумі 3 50 грн на місяць за фактично відпрацьований
час, розмір премії від 25% нарахованої заробітної плати за посадовим окладом на
місяць. Також передбачено преміювання у вигляді авансу у розмірі 1 окладу 1 раз
на квартал за умови покращання виробничо - фінансових показників. Згідно з
п.3.2 контракту керівникові виплачується винагорода за виконання особливо
важливих завдань, якщо такі завдання оформлялись за додатковою угодою до
контракту у розмірах, визначених цими угодами. Згідно додаткової угоди до
контракту від 10 січня 2005 року посадовий оклад позивачки було визначено у
сумі 448 грн /а. с. 15/

Відмовляючи
у задоволені позовних вимогиОСОБА_1 суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що умови оплати праці позивачки були визначені контрактом за
домовленістю. На такі умови позивачка погодилась. Підприємство на якому вона
працювала директором є комунальною власністю територіальних громад Красно армійського
району, знаходиться в управлінні Красноармійської державної адміністрації, і є
неприбутковим підприємством та повністю утримується за рахунок місцевого
бюджету.

Судом
правильно вказано, що на дані правовідносини щодо оплати праці позивачки, які визначені
контрактом не поширюється дія наказу № 138 Державного комітету архівів України
від 21.11.2005 року ,оскільки воно стосується осіб заробітна плати яких
визначена на основі Єдиної тарифної сітки.

Окрім
того, звертаючись до суду з даним позовом про стягнення заробітної плати,
позивачка не оспорювала умов укладеного контракту щодо оплати праці., її було
відомо про те, що додаткові кошти на оплату праці не могли бути виділені у
зв"язку з відсутнісю фінансування, тим більш ,що бюджет районної ради був
дотаційним

Також
відповідає вимогам закону висновок суду про безпідставність вимог щодо
стягнення заробітної плати за виконання обов'язків відсутнього головного
бухгалтера, оскільки . відповідного наказу ОСОБА_1 не видавала, а законом не заборонено безоплатного
виконання обов"язків відсутнього працівника.

Таким чином, розглядаючи спір суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку, що оплата праці позивачки
здійснювалась відповідно до умов
трудового контракту та в межах бюджетних асигнувань ,що відповідає
вимогам ст.. 98 КЗпП
України. . Порушення законних прав та інтересів позивачки встановлено не було

Доводи
апеляційної скарги про те, що відповідач не сплачував заробітну плату у
належному розмірі, порушував права та спричинив моральну шкоду є непереконливими.
Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального
закону.

Згідно з
вимогами ст. 308 ЦПК України суд першої інстанції відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без зміни, якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального права.

Керуючись
ст. ст.. 307 ч.1
п.1, 308 , 313, 314 ч.1 п. 1 ,315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити

Рішення
Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 27 лютого 2007 року
постановленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Красно - армійської
районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди -  залишити
без зміни.

Ухвала
суду набирає чинності після її проголошення та може бути оскаржена до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею законної
сили.