Справа  № 2 - 3501
26 листопада 2007 року
Ялтинський міський суд Криму
у складі судді
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі   Ялтинського міського суду цивільну
справу  за  позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю
третьої особи: військового санаторію "Ялта" Чорноморського флоту
Російської Федерації про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом
виселення без надання іншого жилого приміщення,
звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути йому перешкоди в
користуванні жилим будинкомАДРЕСА_1шляхом виселення відповідачів без надання їм
іншого жилого приміщення.
тим, що житловий будинокАДРЕСА_1належить йому на праві приватної власності, на
підставі договору купівлі - продажу від 11 липня 2007 року. Будинок вимагає
капітального ремонту, проте користуватися і розпоряджатися їм на свій розсуд
він не може, оскільки в нього самовільно поселилися і проживають відповідачі,
без укладення з ним, як з власником будинку, договору найму і реєстрації за
позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що спірний будинок належить
військовому санаторію "Ялта", з яким вони знаходяться в трудових
відносинах. Будинок розташований на землі, що належить Чорноморському флоту
Російської Федерації і був наданий їм, як співробітникам, для тимчасового
проживання. З моменту поселення вони здійснюють поточний ремонт займаних ними
приміщень, оплачують комунальні послуги.
третьої особи військового санаторію "Ялта" позовні вимоги також не
визнав, стверджує, що спірний будинок знаходиться на території санаторію,
обґрунтовано використовується їм понад 25 років, і був наданий співробітникам
санаторію для тимчасового проживання, за що відповідачі оплачують комунальні
Суд, вислухавши
сторони,  дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Судом
встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської Ради № 84 від
15 березня 2002 року будинокАДРЕСА_1був визнаний безхазяйною будовою (а.с. 79).
Рішенням
виконкому № 275 від 22 лютого 2007 року Державній податковій інспекції м. Ялта
було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1

04 червня 2007
року, Українською універсальною біржею був проведений аукціон, в результаті
якого ОСОБА_9. придбала у ДПІ м. Ялта безхазяйне майно - будинок АДРЕСА_1, на
яке рішенням суду від 25 червня 2007 року за нею було визнано право власності.

11 липня 2007
року між ОСОБА_9. і ОСОБА_1. був укладений договір купівлі - продажу спірного
домоволодіння (а.с. 6-8), зареєстрований в КП БТІ м. Ялта 12 липня 2007 року (а.с. 9).

Згідно ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Змістом права
власності, відповідно до ст. 317 ЦК
України, є право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Разом з тим,
судом встановлено, що в спірному будинку, що належить на праві власності
позивачу, проживають відповідачі  -
ОСОБА_2, ОСОБА_3з неповнолітньою дитиною, ОСОБА_4, ОСОБА_5, члени його сім'ї -
ОСОБА_6і ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Дана обставина
підтверджується довідкою і списком співробітників військового санаторію
"Ялта", проживаючих в спірному будинку, представленим представником
третьої особи (а.с. 104). Відповідачі дану обставину також не заперечують і
вважають, що спірні приміщення вони займають правомірно, і з ними фактично був
укладений договір найму, оскільки вони здійснювали оплату за користування
комунальними послугами, брали участь в здійсненні поточного ремонту.

Разом з
тим,   оплата витрат за комунальні
послуги здійснювалась відповідачами за фактичне користування приміщеннями, до
зміни власника домоволодіння, а зараз вони відмовляються звільнити їх в
добровільному порядку. Суд вважає, що дана обставина не є  достатньою підставою для примушування
власника  до укладення договору найму,
всупереч його намірам.

Як було
встановлено судом, відповідачі вселилися в спірні приміщення по  розпорядженню військового санаторію
"Ялта", який власником спірного домоволодіння не був, документи на
право проживання в них їм не видавалися, договір найму або договір оренди з
ними не укладався, а саме по собі внесення платні за комунальні послуги не
свідчить про укладення договору найму і не є безумовним юридичним фактом
придбання права користування приміщеннями.

Більш того, як
слідує з представлених документів і пояснень сторін, кожний з відповідачів має
реєстрацію в м. Ялта: ОСОБА_2зареєстрований за адресою:АДРЕСА_2; ОСОБА_3з
неповнолітнім сином - в АДРЕСА_3; ОСОБА_5з сім'єю - вАДРЕСА_4; ОСОБА_7- в АДРЕСА_5,
а отже мають право проживати за вказаними адресами.

Згідно ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права
користування і розпорядження своїм майном.

Стаття 98 ЖК України
передбачає, що тимчасові мешканці зобов'язані звільнити житло і підлягають
виселенню в судовому порядку, без надання іншого житлового приміщення.

Судом було
встановлено, що проживання відповідачів в будинку, власником якого зараз є
позивач, носило тимчасовий характер, не мало під собою ніяких правових підстав
і відбувалося тільки за усним погодженням з військовим санаторієм
"Ялта".

Разом з тим, як
вбачається з матеріалів справи, військовий санаторій "Ялта"   не був власником спірного будинку, а тому
надавати його для проживання своїм співробітникам права не мав. Доказів в
обґрунтуванням доводів про те, що спірний будинок розташований на земельній
ділянці, що належить санаторію, представником позивача суду також надано не
було, тоді як ст. 60 ЦПК України
говорить про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень.

Але, при цьому
суд частково бере до уваги доводи відповідачів, оскільки достовірно
встановлено, що всі вони знаходяться в трудових відносинах з військовим санаторієм
«Ялта», в спірні жили приміщення були поселені з його згоди та адміністрація
санаторію весь період їх проживання стягувала з них комунальні втрати, у тому
числі і за користування житлом.

За наявності
таких обставин, військовий санаторій «Ялта» повинен вжити заходи щодо надання
відповідачам жилого приміщення з жилого фонду, який знаходяться на його
балансі, але при цьому надання житла відповідачам не повинне ставитися в
залежність від задоволення вимог позивача, який є власником спірних приміщень.

Таким чином, суд
вважає, що проживання відповідачів в спірному домоволодінні порушує права
позивача, як його власника, а тому його порушені права підлягають судовому
захисту з покладенням на третю особу обов'язку надати відповідачам інше житло.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 98  ЖК України, ст.
317, 319, 391 ЦК
України,  ст. ст. 10, 57, 58, 60, 64, 66,
212, 213, 215, 217, 218   ЦПК України,  суд

В И Р І Ш И В  :

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю
третьої особи: військового санаторію "Ялта" Чорноморського флоту
Російської Федерації про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом
виселення без надання іншого жилого приміщення - задовольнити.

Усунути
Тужилкіну Володимиру Леонідовичу перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1
шляхом виселення з нього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 без надання ним іншого жилого приміщення.

Зобов'язати
військовий санаторій «Ялта » Чорноморського флоту Російської Федерації вжити заходів
щодо надання житла його працівникам - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Рішення може
бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд в строки та
порядку, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК
України.

Суддя: