УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„03" травня 2007 р.                                                                        м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Бідочко Н.П., Вакарук В.М., Шишка А.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за касаційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на рішення Хустського районного суду від 26
березня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 08
вересня 2004 р.,-

встановила:

22 травня 2003 р. ОСОБА_1 пред'явив позов до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Хустського районного суду від 26 березня 2004
року, залишеним без зміни ухвалою судової колегії Апеляційного суду
Закарпатської області від 08 вересня 2004 p., позов
задоволено. Зобов"язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкод
ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою розміром 0,187 га в урочищі
"Ізьке Поле" по вул. Львівській в м. Хуст Закарпатської області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та
ухвалою Апеляційного суду, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 подали касаційну скаргу, в
якій посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального
права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, у
зв"язку з чим ставить питання про скасування зазначених судових рішень та постановления нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів приходить до висновку в тому, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, а доводи касаційної скарги не можуть
бути взяті до уваги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд виходив з того, що
позивач є належним землекористувачем спірної* земельної ділянки площею 0,187 га
в ур. "Ізьке Поле" в м. Хуст, яка виділена йому у встановленому
законом порядку.

Апеляційний суд обгрунтовано погодився з таким висновком
суду та залишив рішення суду без зміни.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Справа №33-ц-91кс/07 р.                                         Головуючий
у І інстанції Кемінь В.Д.

Категорія 33                                                               Доповідач
Бідочко Н.П.

2

Згідно ст.
355 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення постановлені з додержанням судами норм матеріального і
процесуального права, а також відсутні передбачені ч.І ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що наведені в касаційній
скарзі доводи висновків суду не спростовують, оскільки рішення судів
постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Наведені
в касаційній скарзі доводів висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 26 березня 2004
року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2004 р.
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.