АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТ
Справа №
22ц/2133                           Головуючий
в суді 1-ї інстанції Чернявський М.В.
Категорія 20                                        Доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

1 листопада 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі: головуючого - судді Балашкевича С.В. суддів:
Рафальської І.М., Зарицької Г.В. при секретарі Сухоребрій Т.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду від 17 серпня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої злочином, -

встановила:

Рішенням
Житомирського районного суду від 17 серпня 2007 року позов ОСОБА_1 про стягнення
майнової та моральної шкоди задоволено частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 1 000 моральної шкоди. У решті позову відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_2 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм процесуального
права.

Апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що вироком Житомирського районного суду від 12 березня
2007 року ОСОБА_2
засуджений за статтею 122 ч.1 КК України за те, що 16 листопада 2006 року о
24 годині на вулиці Дружби Народів у смт Новогуйвинське Житомирського району
він умисно заподіяв позивачу середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
перелому нижньої щелепи.

23 січня 2007
року сторони склали розписки згідно яких ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 4 000 грн. за
«заподіяні тілесні ушкодження, що мали місце 16 листопада 2006 року» та
зобов'язався сплатити позивачу ще 4 500 грн. за умови, «якщо його не буде
засуджено».

2

Вирішуючи
справу, суд першої інстанції суд правильно виходив з того, що розписка в
частині зобов'язання відповідача сплатити 4500 грн. суперечить вимогам закону,
позивач на надав доказів на підтвердження позовної вимоги про стягнення
майнової шкоди, а тому обгрунтовано відмовив у задоволенні цієї вимоги.

Задовольняючи
частково позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції
відповідно до вимог статей 23, 1167 ЦК
врахував характер тілесних ушкоджень, заподіяних позивачу, глибину його
фізичних страждань, прийняв до уваги раніше отримані позивачем кошти ( 4 000
грн.) і, виходячи із засад розумності і справедливості, правильно стягнув
моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення
постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав
для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.
303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Житомирського районного суду від 17 серпня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього часу

може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України

протягом двох
місяців.