№2-189/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2007
року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Буравльова
С.І., при секретарі Пузановій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: КП «Служба
замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві, КП
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м. Києві про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 02.06.2003 року сталося залиття його квартири АДРЕСА_1.
06.06.2003 року працівниками ЖЕК-504 було здійснено обстеження його квартири та
з'ясовано, що залиття квартири позивача сталося з причини пориву гнучкої
підводки в санвузлі квартири АДРЕСА_2, що належить відповідачу.

2003
року сталося повторне залиття квартири позивача.
27.08.2003 року за фактом залиття його квартири був складений акт комісії
ЖЕК-504, яким була встановлена причина залиття, а саме проведення цементної
стяжки підлоги в квартирі АДРЕСА_2 при самовільному переплануванні квартири без
відповідних узгоджених дозвільних документів.

2004
року залиття квартири позивача сталося втретє. За фактом
залиття 25.02.2004 року був складений акт комісії ЖЕК-504. Комісією
встановлено, що залиття сталося з вини мешканців вищерозташованої квартири
АДРЕСА_2, причиною залиття є недбале користування сантехнічним обладнанням
мешканцями квартири АДРЕСА_2.

Внаслідок неодноразового залиття позивачу було заподіяно
матеріальної шкоди, розмір якої за кошторисом ТОВ «Будівельна компанія
«Тектоніка» від 02.12.2005 року складає 19308 грн. Крім того, внаслідок залиття
квартири позивачу заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює в 50000 грн.

Вважаючи, що залиття квартири сталося з вини відповідача,
позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 19308 грн.
матеріальної шкоди, 50000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу в
сумі 2500 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не
визнав, просив суд в позові відмовити, посилаючись на те, що позивачем не
доведена вина відповідача в залитті квартири. Крім цього, з локального
кошторису не випливає, що вказана в ньому сума необхідна для відновлювального
ремонту квартири позивача, а не для поточного ремонту.

Представник третьої особи КП "Служба замовника
житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві в судовому
засіданні позов підтримав.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004
року цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до
тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним
чинності. Оскільки правовідносини між сторонами частково виникли в 2003 році,
тобто до набрання чинності ЦК України, суд вважає необхідним стосовно вимог по
відшкодуванню шкоди внаслідок залиття від 02.06.2003 року та від 15.08.2003
року керуватися ЦК УРСР 1964 року. Стосовно вимог по відшкодуванню шкоди
внаслідок залиття від 16.02.2004 року суд вважає необхідним керуватися ЦК
України 2004 року.

2

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи, та давши оцінку всім доказам у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних
причин.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2003 року
сталося залиття квартири АДРЕСА_1, що належить позивачу. 06.06.2003 року
комісією в працівників ЖЕК-504 було здійснено обстеження квартири позивача та
з'ясовано, що залиття квартири позивача сталося з причини пориву гнучкої
підводки в санвузлі квартири АДРЕСА_2, що належить відповідачу.

2003
року сталося повторне залиття квартири позивача.
27.08.2003 року за фактом залиття був складений акт комісії ЖЕК-504. Згідно
вказаного акту залиття сталося з вини мешканців вищерозташованої квартири
АДРЕСА_2. Причиною залиття є проведення цементної стяжки підлоги в квартирі АДРЕСА_2
при самовільному переплануванні квартири без відповідних дозвільних документів.

2004
року залиття квартири позивача сталося втретє. За фактом
залиття 25.02.2004 року був складений акт комісії ЖЕК-504. Комісією
встановлено, що залиття сталося з вини мешканців вищерозташованої квартири
АДРЕСА_2, причиною залиття є недбале користування сантехнічним обладнанням
мешканцями квартири АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що вона є сусідкою сторін
по справі. Підтвердила, що мало місце залиття квартири позивача з квартири, що
належить відповідачу, однак не змогла вказати дату залиття. При складанні акту
комісією ЖЕКу присутня не була. Підтвердила, що на момент залиття відповідача
ОСОБА_2 в квартирі не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 440 ЦК УРСР шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає
відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позивачем не доведена вина відповідача в
зазначених залиттях. З актів комісії ЖЕК-504 від 06.06.2003 року, 27.08.2003
року та 25.02.2004 року вбачається, що обстеження на предмет залиття
проводилось поверхово. Комісією ЖЕКу обстежувалась лише квартира АДРЕСА_1, що
належить позивачу. Квартира АДРЕСА_2, що належала відповідачу жодного разу не
обстежувалась.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні
твердження позивача, що відповідач без відповідних дозвільних документів
проводив ремонтні роботи в квартирі з переплануванням. Позивачем не було надано
доказів на підтвердження вказаних обставин.

В матеріалах справи міститься локальний кошторис на
ремонтні роботи № 2-1-1 та розрахунок договірної ціна на ремонт квартири
АДРЕСА_1 від 02.12.2005 року. Згідно вказаного розрахунку вартість ремонту
квартири, що належить позивачу, складає 16090 грн., податок на додану вартість
становить 3218 грн., що разом складає суму 19308 грн. Однак з кошторису та
розрахунку не вбачається чи в них вказана вартість відновлювального ремонту
квартири внаслідок залиття в 2003-2004 роках, чи вартість поточного ремонту,
проведеного позивачем в 2006 році.

Суд також приймає до уваги те, що квартира АДРЕСА_2 хоча
і належала відповідачу, проте він в ній не проживав.

Таким чином, суд вважає необхідним відмовити в
задоволенні вимог по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної позивачу
внаслідок залиття квартири.

Згідно ст. 440-1 ЦК
УРСР моральна шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи,
яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

3

Оскільки позивачем не було доведено вини відповідача в
залитті належної йому квартири, суд вважає необхідним відмовити у відшкодуванні
моральної шкоди.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від
27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за
рахунок держави» встановлено граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з
правовою допомогою стороні, якщо компенсація сплачується іншою стороною.
Вказаний граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того,
що особі, яка надавала юридичну допомогу, виплачується 40% розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Судом встановлено, що з метою отримання правової допомоги
позивач уклав договір з СПД ОСОБА_4. Згідно договору про надання правової
допомоги № 4 від 30.05.2006 року позивач зобов'язувався сплатити СПД ОСОБА_4
2500 грн. за юридичні послуги, надані останнім. Проте позивачем не було надано
розрахункового документу на підтвердження того, що вказана сума була сплачена.
В матеріалах справи міститься Книга обліку доходів та витрат СПД ОСОБА_4,
згідно якої 30.05.2006 року ним отримано 2500 грн., однак з вказаного не
випливає, що зазначені кошти отримані від позивача. Крім цього, позивачем не
було надано доказів на підтвердження кількості часу, який було затрачено його
представником на складання позовної заяви та надання юридичних послуг, тому в
зазначеній частині вимог необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 440, 440-1 ЦК УРСР, ст.ст.
1166, 1167 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 130, 174, 175, 197, 198, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у
м. Києві, КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м. Києві про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.