Справа №22-ц-1077 2007р.                               Головуючий у 1-й інстанції Гандзя
12                                                         Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007
року   колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого
-Попруги С. В.

суддів -Гагіна
М. В.,  Кононенко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання - Рой
Я.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника 1-го відповідача ОСОБА_2.,
представника 2-го відповідача ОСОБА_3.,
представника 3-ої особи ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Консультант»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня
2007 року

у справі
за позовом приватного підприємства «Консультант» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОРОТ»,  ОСОБА_5,  треті особи: Роменський міськвиконком,  державне комунальне підприємство «Роменське
міжміське бюро технічної інвентаризації»,
ОСОБА_2,  приватний нотаріус
ОСОБА_6

про визнання
договору купівлі-продажу недійсним та перевід прав покупця , -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне
підприємство «Консультант» звернулося до суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Оптово-роздрібного об'єднання торгівлі» та ОСОБА_5
про переведення прав покупця.

Позов
обгрунтовано тим,  що позивач є
співвласником 3/50 частини нерухомого майна у будинку АДРЕСА_1 відповідно до
договору № 9.1 купівлі-продажу від 10.09.2003 року,  укладеного з ТОВ «Оптово-роздрібного
об'єднання торгівлі».

30
грудня 2004 року ТОВ «Оптово-роздрібне об'єднання торгівлі» продало громадянину
ОСОБА_5. нежитлові приміщення загальною площею 757, 5 кв.м.  за 30020 грн.,  розташованих у цьому ж будинку.

При
вчиненні вказаного договору перший відповідач ні усно ні письмово не повідомив
позивача про намір продати свою частку другому відповідачу та не повідомив ціну
й інші умови договору купівлі-продажу,
чим порушив право позивача першочергового придбання майна.

Рішенням
від 27 червня 2007 року Роменського міськрайонного суду у задоволенні позову
відмовлено за необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі ПП «Консультант» просить рішення суду скасувати і
задовольнити позов,  посилаючись на
те,  що судом порушені норми
матеріального і

2

процесуального    права
та   суд    неповно з'ясував   обставини,
що   мають   важливе значення для правильного вирішення
справи.

При
цьому зазначається,  що суд не перевірив
достовірність заперечень відповідача,  не
врахував,  що позивачу та відповідачам
будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності.

Досліджуючи
докази,  суд припустився помилкового
висновку про те,  що право спільної
часткової власності припинилося з моменту прийняття 22 грудня 2004 року
виконавчим комітетом Роменської міської ради рішення «Про оформлення права
власності ТОВ «ОРОТ» м.  Ромни,  оскільки 21 березня 2006 року зазначене
рішення було скасовано.

Судом
першої інстанції також застосовані положення
ст.  114 ЦК України (1963
р.) та постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20
«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності»,  які не регулюють спірні
правовідносини.

Судова колегія,  заслухавши доповідь
судді,  пояснення сторін,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги,  вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити.

Відмовляючи
у задоволенні позову ПП «Консультант»,
суд першої інстанції виходив з того,
що на час укладення спірного договору (30.12.2004 року) позивач не мав
права на власність ТОВ «Оптово-роздрібного комбінату торгівлі» та відмовився
внести на депозит реальну вартість спірних нежитлових приміщень.

Місцевим
судом встановлено,  що відповідно до
договорів купівлі-продажу від 10 вересня 2003 року ТОВ «Оптово-роздрібне
об'єднання торгівлі» продало:

· Приватному
підприємству «Консультант» частину прибудови до контори літ-А (1),  а саме: кімнати 1-14,  1-15,
загальною площею 37, 1 кв.м,  що
становить 1/100 частину нерухомого майна за адресою - м. АДРЕСА_1за 2000 грн.;
(а.с.  8 т. 1)

· громадянину
ОСОБА_2 частину прибудови до контори літ А(1),
а саме: кімнати 1-16,  1-17,  1-18,
1/3 частини кімнати 13 площею 6, 9 кв.м. ,  а всього 60, 9 кв.м,  що становить 1/50 частину нерухомого майна за
3000 грн. за адресою м. АДРЕСА_1(а.с.
20, 21 т. 1).

Як
зазначено у пунктах 7 зазначених договорів,
нерухоме майно належало продавцю,
тобто ТОВ «Оптово-роздрібному об'єднанню торгівлі» на підставі договору
від 30 червня 1994 року купівлі-продажу комунального орендованого майна.

Згідно
договору від 30 грудня 2004 року ТОВ «Оптово-роздрібне об'єднання торгівлі»
продало громадянину ОСОБА_5вбудоване нежитлове приміщення з підвалом літ
А,  А-1,
а,  п/д,  загальною площею 757, 5 кв.м.  у будинку АДРЕСА_1 за 30020 грн. (а.с.  15, 16 т.1).

Згідно
витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного комунального
підприємства Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації нежитлове
приміщення,  розташоване в м.  АДРЕСА_1,
загальною площею 3299, 7 кв.м.
станом на 18.08.2003 р. належало на праві власності 11 громадянам та ТОВ
«Оптово-роздрібне об'єднання торгівлі м.
Ромни».

з

Зазначення
у договорі від 10 вересня 2003 року поряд із площею придбаних приміщень їх
частки від загальної площі будівлі,  а
також відчуження першим відповідачам частини належних йому нежитлових приміщень
другому відповідачу за договором від 30 грудня 2004 року,  було підставою вважати порушенням переважного
права позивача купівлі зазначеної частки як у праві спільної часткової
власності відповідно до статті 362 ЦК
України.

Проте,  відповідно до приписів діючого законодавства
(Глава 26 ЦК України)
характерною ознакою спільної власності є множинність суб'єкта та єдність
об'єкта,  учасники спільної часткової
власності мають частку у праві власності на спільне майно в цілому,  а не конкретну частину майна.

Як вже зазначалось вище позивач придбав у першого відповідача за договором
від 10 вересня 2003 року конкретну частину майна у вигляді визначених
нежитлових приміщень (кімнати 1-14,
1-15),  визначеною площею (37, 1
кв.м. ),  а відтак не набув статусу
учасника у праві спільної часткової власності майна,  що належить відповідачу.

Таким
чином,  посилання позивача у позові та
апеляційній скарзі про перебування предмету спірного договору у спільній частковій
власності на момент його відчуження,
крім викладеного,  суперечить
фактично встановленим судом обставин справи.

З огляду
на зазначене,  судова колегія не
вважає,  що укладенням відповідачами
договором було порушено переважне право позивача на купівлю частини майна ТОВ
«Оптово-роздрібного об'єднання торгівлі» на умовах,  передбачених
ст.  362 ЦК України.

За таких
обставин,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального чи
процесуального права,  які призвели чи
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
п.1 ч.1  ст.  307,
308,  313,  п.1 ч.1
ст.  314,  315,
317,  319 ЦПК України,  судова колегія судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємства «Консультант» відхилити.

Рішення
Роменського міськрайонного суду
Сумської області від 27 червня 2007 року залишити без змін

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.