Справа № 22-2237/07                                                                 Головуючий
Матяш О.В. Суддя доповідач Сапун О.А.
УХВАЛА

Іменем України

20 червня 2007
року                                                                                             м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого              Пільщик Л.В.

Суддів                         Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі Петровій О.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріал за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2007 року
про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Запорізької обласної кредитної спілки „Довіра", ОСОБА_3 про визнання
кредитного договору неукладеним, -

УСТАНОВИЛА:

19 квітня 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали в Ленінський районний суд м.
Запоріжжя позовну заяву до Запорізької обласної кредитної спілки „Довіра",
ОСОБА_3 про визнання кредитного договору неукладеним.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від
24 квітня 2007 року

відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2

до Запорізької обласної кредитної спілки „Довіра",
ОСОБА_3 про визнання

кредитного договору неукладеним.                                                і

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати і винести
ухвалу про відкриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково за

таких підстав.

Відповідно до положень пункту 4 частини 2 статті 307, пунктуЗ частини 1
статті 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої
інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на
новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

З наданих матеріалів видно, що ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулись в Ленінський районний суд м. Запоріжжя з позовом до Запорізької
обласної кредитної спілки „Довіра", ОСОБА_3 про визнання неукладеним
договір кредиту.

Відмовляючи
у відкритті провадження у справі, суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя
виходив з того, що предметом спору є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1.
Крім того, в ухвалі зазначено, що позов про визнання неукладеним кредитного
договору є зустрічним по справі за вимогами Запорізької обласної кредитної
спілки „Довіра" про дострокове розірвання кредитного договору та звернення
стягнення на квартиру, власниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Оскільки основний
спір знаходиться на розгляді у Заводському районному суді міста Запоріжжя,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 повинні подати зазначену позовну заяву до  Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Однак цей
висновок суперечить наданим документам та вимогам закону.

Так, з позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 видно, що вони оспорюють кредитний
договір № 7505, який укладений між Запорізькою обласною кредитною спілкою
„Довіра" та ОСОБА_3, про надання кредиту в сумі 120000 грн. Тобто
предметом спору нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, не являється.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали в суд самостійну позовну заяву
про визнання неукладеним кредитного договору, тому посилання в ухвалі на те, що
ця позовна заява є зустрічною по іншій справі не можна визнати обґрунтованим.

Також суд не взяв до уваги положення частини 1 статті 123
ЦПК України, згідно яких зустрічний позов може бути пред'явлено лише до або під
час попереднього судового засідання по первісному позову.

Крім того, відмовляючи у відкритті провадження у справі
суддя суду першої інстанції послався на статтю 122 ЦПК України, однак не взяв
до уваги той факт, що відповідно до частини 6 статті 122 ЦПК України відмова у
відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким
самим позовом.

Виходячи з наданих матеріалів колегія вважає, що при
вирішенні питання підсудності позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 слід виходити з положень статті 109, ч. 1 ст. 113
ЦПК України.

За таких обставин ухвалу судді суду першої інстанції не
можна визнати законною, обґрунтованою, її слід скасувати, а матеріал повернути
до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 121,122 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від
24 квітня 2007 року скасувати.

Матеріал направити до суду першої інстанції для виконання
вимог ст.ст. 121,122 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.