Справа № 22ц-1846 2007 р.                                                         Головуючий по 1 інстанції
земельних                                                    Цибра Н.В.
правовідносин                                                                           Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                   Адаменко Л.В.

суддів                             Корнієнко Н.В., Бабенко В.М.

при секретарі                   Пономаренко Ю.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1-ОСОБА_2 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 липня 2007 р. по
справі за позовом ОСОБА_1до Чорнобаївської районної державної
адміністрації про визнання права на земельну частку (пай)

встановила:

29 березня 2007 року представник позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку
(пай), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
щоІНФОРМАЦІЯ_1року померла її мати ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2року помер її батько ОСОБА_4, які до їх смерті були включені до списку громадян, які мають право на земельну
частку (пай), як члени КСП «Міжгір'я», на землі якого 10-го
квітня 1994 року був виданий Держаний акт на право колективної власності на землю зазначеного колективного
сільськогосподарського підприємства.

17 березня 2004 року її (позивачки) батьки оформили заповіти , за якими все
належне їм майно, де б воно не було і з чого
б воно не складалось та все те, що на день смерті належало їм за
законом , заповідали їй.

За рішенням
Чорнобаївського районного суду від 27 березня 2007 року їй встановлений
додатковий строк для прийняття спадщини.

В зв'язку з тим, що передана в колективну власність земля в підприємстві не
розпайована, та так, як не були видані сертифікати
на земельну частку (пай), її батьки, як спадкодавці,
не могли передати їй у спадкування право на земельну частку (пай).

Посилаючись на ст. 1218 ЦК України про те, що до складу
спадщини входять усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті представник позивачки просив визнати за
ОСОБА_1 право на земельну частку (пай),
належні її батькамОСОБА_3 таОСОБА_4 в порядку спадкування.

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 27 липня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1відмовлено.

2

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 -ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника
ОСОБА_1 підлягає відхиленню із слідуючих підстав.

Відмовляючи в задоволенні пред'явленого позову представника позивачки, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про
те, що по даній справі відсутній спір. Представником позивачки не надано
жодного доказу про те, що він має місце.

Судом встановлено, що КСП «Міжгір'я» Державний акт на право колективної власності на землю виданий 01 квітня 1994 року. Батьки
ОСОБА_1 - ОСОБА_3. та ОСОБА_4включені до списку осіб, які мають право на
земельну частку (пай) на землі КСП «Міжгір'я».

За рішенням загальних зборів членів КСП «Міжгір'я» землі розпаюванню не підлягають
і до цього часу вони не розпайовані.

Батьки позивачки зазначене рішення не оскаржували, тобто погодились з тим,
що землі КСП «Міжгір'я» розпайовуватись не будуть.

Місцевий суд в ухваленому ним рішенні по справі за позовом представника
позивачки ОСОБА_1 вірно зазначив, посилаючись
на п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» про те, що право на земельну частку (пай) в землях КСП
«Міжгір'я» ніким не оспорюється. В зв'язку з цим і не порушені права позивача на
спадкове майно в частині права на земельну частку (пай).

Крім цього, представник позивачки, ставлячи питання про розпаювання землі
КСП «Міжгір'я» не пред'явив позов до зазначеного
підприємства, не дивлячись на те, що цьому підприємству виданий Державний акт про право колективної власності та що
землі його не розпайовані.

Так, як відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції,
а в апеляційній скарзі апелянт не посилається на порушення його прав, пов'язаних з непритягненням до участі у справі як
відповідача КСП «Міжгір'я» та враховуючи, що по суті спору місцевим судом
ухвалено правильне рішення, колегія суддів вважає можливим
залишити рішення суду по даній справі без змін. Ст. 308 ЦПК України передбачає, що не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,
308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 липня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена
в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.