Справа
№22-ц-2146 "- Категорія: трудові
ін ст.  - Савченко Г.М.
Суддя-доповідач - Борова С А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 року судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого
- судді:                         Борової С.  А.,

суддів:                                                ДаниленкаВ.М.
,

Швецової Л.А.,

при
секретарі                                    Гребенщиковій
Ю.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду
Харківської області від 16
лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського лікувально-трудового
профілакторію Управління Державного департаменту України з питань виконання
покарань про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом,  в якому
просив поновити його на роботі на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і
безпеки Харківського лікувально-трудового профілакторію Управління Державного
департаменту України з питань виконання покарань,  стягнути з відповідача на його користь
заробітну плату за час вимушеного прогулу,
починаючи 3 20 лютого 2006 року в сумі 3150 грн.,  а також моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилався на те,
що на вказаній посаді працював з жовтня 2004 року. Наказом начальника від 01.02.2006 р. йому надано
відпутску з 15.02.2006 р . до 17.03.2006 р. Перебуваючи у
відпустці,  ОСОБА_1,  23.02.006
р. отримав тілесні ушкодження. 24.02.2006 року до нього приїхали працівники
профілакторію ОСОБА_2.та ОСОБА_3,  які
умовили його написати рапорт без дати про звільнення з роботи та вилучили у
нього службове посвідчення,  перебуваючи
на лікуванні,  29.03.2006 р. позивач зателефонував
начальнику відділу безпеки ОСОБА_3 та дізнався про своє звільнення з роботи
20.02.2006 р. Трудову книжку,  наказ про
звільнення та заробітну плату ОСОБА_1. не видано. Вважав,  що неправомірними діями відповідача йому
заподіяно моральну шкоду у розмірі 25000
грн.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. та його представник підтримали позовні вимоги,  представник відповідача позову не визнав та
заперечував проти його задоволення.

Рішенням
Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_1.
подав на нього апеляційну скаргу,  в якій
просить його скасувати та направити справу на новий розгляд до того ж суду в
іншому складі.

Апелянт
посилається на те,  що суд повинний був
розглядати справу в порядку адміністративного судочинства,  оскільки позовні вимоги пов'язані з
проходженням Лутаєнком публічної служби. Крім того,  посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Судова
колегія,  заслухавши суддю-доповідача,  пояснення сторін,  які з'явились у судове засідання перевіривши
матеріали справи,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  вважає,  що вона підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Постановляючи
рішення по справі,  суд виходив з того,  що ОСОБА_1. знаходився з відповідачем в
трудових відносинах,  та розглянув справу
за нормами ЦПК України.

2

З такими
висновками суду 1 -ї
інстанції погодитися не можна.

З
пояснень сторін,  матеріалів справи
вбачається,  що ОСОБА_1. проходив службу
у кримінально-виконавчій системі,  а саме
на посаді молодшого інспектора відділу надзору
і безпеки Харківського лікувально-трудовому профілакторюї Управління
державного департаменту України з питань виконання покарань,  мав звання молодшого сержанта внутрішньої
служби. Вимоги позивача стосуються саме звільнення зі служби та виплати
грошових сум,  пов'язаної зі звільненням

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку,
що спір між сторонами виник з приводу проходження позивачем публічної
служби,  поняття якої міститься в п. 15  ст.  З
КАС України. Відповідно до вказаної норми права публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,  професійна
діяльність суддів,  прокурорів,  військова служба,  альтернативна (невійськова) служба,  дипломатична служба,  інша державна служба,  служба в органах влади Автономної республіки
Крим,  органах місцевого самоврядування.

Відповідно
до п. 2 ч. 1  ст.  17 КАС
України,  розгляд справ щодо спорів з
приводу проходження публічної служби входить до компетенції адміністративних
судів.

Виходячи
з наведеного,  судова колегія приходить
до висновку,  що суд 1-ї інстанції в
порушення процесуального законодавства розглянув вказану справу за правилами
ЦПК України,  та відповідно до  ст.
ст.  205,  310 ЦПК України скасовує рішення суду з
закриттям провадження по цивільній справі,
оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Судова колегія роз'яснює позивачеві його право звернутися до суду з
адміністративним позовом відповідно до вимог Кодексу адміністративного
судочинства України.

Керуючись  ст.
ст.  303,
304,  307,  313-315,
317,  319 ЦПК
України,  судова колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2007 року скасувати.

Провадження
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського лікувально-трудового
профілакторію Управління Державного департаменту України з питань виконання
покарань про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди - закрити.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України у 2-місячний термін з дня набрання
законної сили.