Справа № 22 -ц-1312 /07                Головуюча суду  1 інстанції Кушнірова Т.Б.
26                               Суддя -
доповідач апеляційного суду Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

21
червня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої -
Славгородської Н.П.,

суддів: Шолох
З.Л.,  Мурлигіної О.Я.,

при секретарі
судового засідання - Негрун І.О.,  за
участю:

·
представника позивачки - ОСОБА_3 ,

·
представника відповідачки - ОСОБА_4,

розглянувши    у відкритому судовому засіданні в м.  Миколаєві
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на       рішення Новобузького районного суду     Миколаївської області     від 12 квітня   2007 року у справі за позовом ОСОБА_2   до
ОСОБА_1 про продовження строку для прийняття спадщини,  визнання
недійсними свідоцтв про право на спадщину та усунення від права на спадкування,

встановила:

В грудні
2006 року ОСОБА_2  звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1  про продовження
строку для прийняття спадщини,  визнання
недійсними свідоцтв про право на спадщину та усунення від права на спадкування.

Позивачка зазначала,  що ІНФОРМАЦІЯ_1
її чоловік -

ОСОБА_5,  який залишив на їхнього
сина ОСОБА_6 заповіт на 7, 97 га,
належної йому земельної

ділянки,  розташованої на території
Вільнозапорізької сільської ради

Новобузького району Миколаївської області.

На
вказану ділянку 7 жовтня 2004 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом та 25 січня 2005 року державний акт на право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_6 помер. Спадкоємицею,  яка
прийняла спадщину після його смерті та оформилася у спадкових правах,  є його дружина - ОСОБА_1 ,  яка 24 листопада 2006 року отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку. 18 грудня 2006
року вона отримала державний акт на право власності на цю ділянку.

Позивачка
вважала,  що вона мала право,  як непрацездатна вдова,  на обов'язкову частку у спадщині після смерті
свого чоловіка,  з яким постійно
проживала по день його смерті. В зв'язку з чим,
просила визнати частково недійсним
свідоцтво    про    право
на    спадщину,     видане
лише    на   ім'я

ОСОБА_6 та визнати за нею право власності по праву спадкування за законом після смерті
чоловіка на Va частки спірної земельної ділянки.

Позивачка
також вказувала,  що є спадкоємицею
першої черги після смерті свого сина - ОСОБА_6 Однак,  за станом здоров'я подала заяву про прийняття
спадщини до нотаріальної контори з пропуском шестимісячного строку.

Вона
також вказувала на те,  що відповідачка
довгий час не проживала з її сином,  який
хворів та потребував догляду і допомоги,
яку вона не надавала.

Посилаючись
на викладене,  просила продовжити строк
на прийняття спадщини після смерті сина,
усунути ОСОБА_1  від права на
спадщину після смерті ОСОБА_6 та визнати за нею право власності в порядку
спадкування за законом на спірну земельну ділянку.

Рішенням
Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2007 року позов
задоволено частково. ОСОБА_2  продовжено
строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 Визнано частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за законом,
видане ОСОБА_7 на спірну земельну ділянку та визнано за ОСОБА_2  право власності в порядку спадкування за
законом на 1А частку спірної земельної ділянки. Визнано частково недійсним
державний акт на право власності на спірну земельну ділянку,  виданий ОСОБА_7 Стягнуто з ОСОБА_8  на користь ОСОБА_2  606, 76 грн. судових витрат. В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,  посилаючись
на незаконність судового рішення,
просила його скасувати та постановити нове,  яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норми матеріального права,  яка регулює усунення особи від права на
спадкування,  просила рішення суду в
частині відмови у задоволенні позову скасувати та постановити нове,  яким задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши законність та обгрутованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає частковому задоволенню,  а апеляційна скарга представника позивачки
задоволенню не підлягає,  виходячи з
наступного.

Суд
повно,  всебічно дослідив обставини
справи,  дав належну оцінку доказам по
справі та прийшов до вірного висновку про те,
що ОСОБА_2  не має права на
спадщину на спірну земельну ділянку після смерті свого чоловіка ОСОБА_9,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки відмовилася від прийняття спадщини в держаній нотаріальній
конторі на користь свого сина - ОСОБА_6 Тому,
обґрунтовано відмовив їй у задоволенні позовних вимог про визнання
частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,  виданого ОСОБА_6 7 жовтня 2004 року
Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті
ОСОБА_9

Водночас,  суд прийшов до вірного висновку і про
те,  що позивачка з поважних причин
пропустила строк на прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_6 В зв'язку з
чим,  правомірно у відповідності до вимог
ч.3  ст. 1272 ЦК України,  суд продовжив їй строк для прийняття спадщини
після його смерті,  а також,  визнав частково недійсним свідоцтво ( на його
Vi частину) про право на спадщину за законом,  видане дружині ОСОБА_6

-
ОСОБА_1  та державний акт на право
власності на спірну земельну ділянку,
який відповідачка отримала на підставі цього ж свідоцтва.

Однак,  помилковим є зазначення в рішенні суду
конкретної дати для прийняття спадщини.

За своєю
юридичною природою державний акт на право власності на землю є підтвердженням
виділення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості),  тому у разі визнання його недійсним,  він повинен визнаватися недійсним в
цілому,  на що також не звернув уваги
районний суд.

Доводи
ОСОБА_1  про безпідставність продовження
позивачці строку на прийняття спадщини є необгрунтованими. Із обставин справи
вбачається,  що саме похилий вік та стан
здоров'я позивачки,  яка потребує
стороннього догляду,  були підставою
пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті сина.

Відмовляючи
ОСОБА_2  у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_1  про усунення її від права на
спадкування після смерті чоловіка,
районний суд прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність
підстав,  передбачених ч. 5  ст.
1224 ЦК України.
Оскільки,  факт непроживання подружжя
сумісно та хвороба спадкодавця не відносяться до обставин,  які є перепонами у здійсненні права на
спадкування.

Разом з
тим,  вирішуючи даний спір,  районний суд припустився помилки та допустив
протиріччя в своїх висновках. А саме,
надавши позивачці додатковий строк для прийняття спадщини,  водночас вирішив її право на спадщину та
розділив спадкове майно між спадкоємцями,
виконавши функції державної нотаріальної контори.

Тоді
як,  за наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права
на спадщину не підлягають розгляду у судовому порядку,  оскільки оформлення права на спадщину,  відповідно до вимог глави 89 ЦК України
здійснюють державні нотаріальні контори.

За таких
обставин,  рішення районного суду щодо
вирішення позовних вимог про визнання за позивачкою права власності в порядку
спадкування за законом підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у
цій частині,  а резолютивна частина
рішення - зміні з підстав,  передбачених
п. 4 ч. 1  ст.  309 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
309,  316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 відхилити,  а
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2007 року в
частині визнання за ОСОБА_6 права власності на Vi частину
земельної ділянки скасувати із закриттям провадження у справі в цій частині
позовних вимог.

В іншій
частині рішення районного суду змінити та викласти його резолютивну частину в
наступній редакції.

Продовжити
ОСОБА_6 строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на два
місяця,  починаючи з дня набрання
чинності рішення суду.

Визнати
недійсним в Уг частині свідоцтво про право на спадщину за законом,  видане ОСОБА_1 24 листопада 2006 року Другою

Вознесенською державною нотаріальною
конторою після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6.

Визнати
недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку,  площею 7, 97 га,  що розташована на території Вільнозапорізької
сільської ради Новобузького району Миколаївської області,  виданий ОСОБА_1 18 грудня 2006 року на
підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6.

Відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданого ОСОБА_6 7 жовтня 2004 року Новобузькою державною нотаріальною
конторою Миколаївської області після смерті ОСОБА_9.

Відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення її від права на
спадкування після смерті ОСОБА_6.

Рішення
районного суду в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.