Справа №
22-2580   2007 рік                                                  Головуючий у 1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 липня
2007 року                                                                   м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Бєлки В.Ю.

Суддів:                                               Боєвій
В.В.

Осоцького
І.І. При секретарі: Череватій О.В. Розглянувши цивільну справу за апеляційною
скаргою комунальної установи "Запорізька міська стоматологічна поліклініка
№ 7 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунальної установи "Запорізька
міська стоматологічна поліклініка № 7" третя особа ОСОБА_2, управління
охорони здоров'я Запорізької міської ради про поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.

У позові
зазначала, що наказом головного лікаря стоматологічної поліклініки № 7 № 103
від 14.07.2006 року її було звільнено з посади заступника головного лікаря по
лікувальній частині за п. 4 ст. 40 КЗпП України, за відсутність на роботі
більше 3 годин протягом робочого дня без поважних причин, а саме 2 червня з
15.00 до 18.10.

Вважає наказ про
звільнення незаконним з наступних підстав.

Так, наказом по поліклініці № 1/к від 2 січня 2001 року на посаду
заступника

головного лікаря по лікувальній частині її було призначено згідно наказу
управління

охорони здоров'я Запорізької міської ради № 295/о від 25.12.2000 року.
Звільнення ж її з

займаної посади відбулося без погодження з Запорізьким управлінням охорони
здоров'я,

що передбачається також її посадовою інструкцією.

Графіком
використання робочого часу працівника стоматологічної поліклініки № 7 від
1.07.2006 року їй встановлено робочий день впродовж 9 годин 39 хвилин, з яких 8
годин - робочий день і 1 година 30 хвилин робота за сумісництво у вигляді 0,25
ставки лікаря-ортопеда. З вказаним графіком вона була ознайомлена лише
14.07.2006 року, тобто після повернення з чергової щорічної відпустки.

2.06.2006
року у поліклініці проходили загальні збори трудового колективу з питань
переведення поліклініки з комунальної установи у комунальне підприємство. На
загальних зборах вона висловила свою точку зору, яка суперечила позиції
головного лікаря. Весь свій робочий час вона перебувала в поліклініці.

Також
вважає, що навіть при наявності прогулу, стягнення у вигляді звільнення не
відповідає вимогам ст. 149 КЗпП України, оскільки відповідачем не враховано, що
вона пропрацювала у поліклініці майже 20 років, не мала жодного дисциплінарного
стягнення, неодноразово заохочувалась, має двох неповнолітніх дітей, постійно
підвищувала свої професійні звання, є лікарем вищої категорії.

Посилаючись
на зазначені обставини, просила суд скасувати наказ головного лікаря комунальної
установи "Запорізька міська стоматологічна поліклініка № 7" № 103 від
14.07.2006 року "Про звільнення заступника головного лікаря з лікувальної
частини ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України" як незаконний, поновити її на
займаній посаді та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2007 року позов
задоволено.

Наказ
головного лікаря комунальної установи "Запорізька міська стоматологічна
поліклініка № 7" № 103 від 14.07.2006 року "Про звільнення заступника
головного лікаря лікувальної частини ОСОБА_1 по п. 4 ст. 40 КЗпП України
визнано недійсним.

Поновлено
ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря лікувальної установи
"Запорізька міська стоматологічна поліклініка № 7".

Стягнуто
з комунальної установи "Запорізька міська стоматологічна поліклініка №
7" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі
11530 гр. 73 коп.

Стягнуто
з комунальної установи "Запорізька міська стоматологічна поліклініка №
7" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 1000 гр., а також
на користь держави судові витрати у сумі 8 гр. 50 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи у сумі 7 гр. 50 коп.

Рішення
в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць
підлягає негайному виконанню.

У
апеляційній скарзі комунальна установа "Запорізька міська стоматологічна
поліклініка № 7" зазначає, що рішення суду є необгрунотваним, та
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та
матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з слідуючих підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що 2.06.2006 року у комунальній установі
"Запорізька стоматологічна поліклініка № 7". відбулися загальні
збори. Основним питанням зборів було переведення поліклініки з комунальної
установи в комунальне підприємство. Позиція позивача з цього питання
відрізнялась від позиції головного лікаря поліклініки.

Відповідно
до наказу № 1/к від 2.01.2001 року по поліклініці та наказу № 295/о від
25.12.2000 року по управлінню охорони здоров'я Запорізької міської ради ОСОБА_1
призначена заступником головного лікаря по лікувальній частині з 1.01.2001 року
та відповідно до наказу № 8к від 6.02.2006 року прийнята на посаду
лікаря-стоматолога-ортопеда за сумісництвом на 0,25 ставки. Також зазначеним
наказом ОСОБА_1 встановлено графік роботи за основним місцем роботи з 8.00 до
16-30 год., за сумісництвом
з 16-31 год. До 18-30 год.

14.07.2006
року наказом № 103 від 14.07.2006 року ОСОБА_1 звільнена з посади заступника
головного лікаря по лікувальній частині за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Факт
відсутності на робочому місці зафіксовано актом, який складено 2.06.2006 року о
15-00 годині з змісту якого вбачається, що 2.06.2006 року заступник головного
лікаря ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці з 15-00 год. Та до кінця
робочого дня на роботі на з'являлась.

Перевіряючи
вказані факти у зазначеному акті, судом було допитано у судовому засідання 9
свідків з пояснень яких виходить, що ОСОБА_1 у вказаний в акті час знаходилась
на роботі, а саме з 15-00 год.
до 18-00 год. 2.06.2006
року.

Крім
того, наказом № 8к від 6.02.2006 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу за
сумісництвом, кінець її робочого часу за посадою заступника головного лікаря з
лікувальної частини встановлено о 16-30 год.
Тому висновок суду, що позивач якщо і була

відсутня на
роботі то протягом всього лиш 1 год.
30 хв., у зв'язку з чим її звільнення проведено з порушенням п. 4 ст. 40 КЗпП
України.

Задовольняючи
позов, суд також обгрунтовано врахував і вимоги ст. 149 КЗпП України, щодо її
попередньої роботи, оскільки встановлено, що до вказаного факту ніяких порушень
трудової дисципліни позивачем допущено не було.

Доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються, висновки суду не спростовують. Більш
того, крім посилання на вказаний вище акт від 2.06.2006 року, який обгрунтовано
судом не взято до уваги, з причин які викладені вище, інших доказів які
підтверджують той факт, що позивачем допущено прогул і її може бути звільнено
за п. 4 ст. 40 КЗпП України не наведено.

З
урахуванням викладеного, колегія підстав для скасування рішення районного суду
не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу комунальної установи "Запорізька міська стоматологічна поліклініка
№ 7" відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
24 травня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня її проголошення.