УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 липня 2007 року колегія суддів
Судової палати у цивільних

справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Бабія А.П., Сегеди СМ.,
Станкевича В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з-я особа ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні власністю шляхом виписки і зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення, усунення перешкод в праві користування жилим приміщенням та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня
2005 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 01 листопада 2005 року,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2005 року, залишене без
змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01 листопада
2005 року, яким в позові ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. ОСОБА_2 вселений в трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального права, в зв'язку з чим ставить питання
про часткове скасування рішення Заводського районного суду
м. Запоріжжя від 26 серпня 2005 року та скасування
ухвали апеляційного суду Запорізької області від 01 листопада 2005 року та ухвалення
нового рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення апеляційної
інстанції відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 не проживав у спірній квартирі понад визначений ст. 71 ЖК
України шестимісячний строк із поважних причин. Оскільки ОСОБА_1
перешкоджала йому користуватися жилою площею,
замінила замки на вхідних дверях, ключі від квартири йому не дала.

Справа № 33ц-875/07                                                                                              Категорія ЦП: 32

Головуючий у першій інстанції
Бобрович В.І. Доповідач Станкевич
В.А.

2

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалене
з додержанням судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду
м. Запоріжжя від 26 серпня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 01 листопада 2005 року залишити без змін.