Справа
№ 22ц - 1831                Суддя суду 1 -ої інстанції Висоцька Г.А.
17                                Судця-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
УХВАЛА

Іменем   України

10  жовтня
2007  року  колегія
суддів  судової палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю.,  :        суддів Колосовського С. Ю.,  Шолох З.Л.,        ;' при секретарі судового засідання
Фірсовій Т.В.,  за участю представника
відповідача Мельник І.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.  Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ВА Т "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант "
на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 липня
2007 року,  постановлене за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант"
про стягнення страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції,  пені,
моральної шкоди,

встановила:

В
березня 2007 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ВАТ "Українська
страхова компанія "Дженералі Гарант" про стягнення страхового
відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

Позивачка
зазначала,  що 29 червня 2006 року між
нею та відповідачем було укладено договір страхування належного їй
транспортного засобу MITSUBISHI LANCER,   державний номер НОМЕР_1 на страхову
суму 92300 грн.

31 липня
2006 року автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду,  тобто настав страховий випадок. Згідно з
експертним висновком розмір матеріального збитку становив 74211 грн. 36 коп.,  що складає 80% страхової суми та дійсної вартості
застрахованого автомобіля.

Згідно з
умовами договору страхування відповідач мав сплатити страхове відшкодування у
розмірі страхової суми з вирахуванням безумовної франшизи і залишкової вартості
автомобіля,  але страхова компанія
проводила виплати з порушенням строків,
передбачених договором,  Правилами
добровільного страхування транспортних засобів (далі - Правила) та Закону
України "Про страхування" (далі -Закон),  а саме: 27 жовтня 2006 року виплатила 33443
грн. 27 коп.; 17 січня 2007 року -25500 грн.; 6 березня 2007 року - 276 грн. 90
коп.,  що призвело до порушення її прав
як страхувальника.

Посилаючись
на зазначені обставини,  позивачка,  уточнивши в судовому засіданні свої
вимоги,  просила стягнути з відповідача
на свою користь 823 грн. 65 коп. недоплаченого відшкодування з урахуванням
індексу інфляції по сумі 25500 грн. та 974 грн. 10 коп. пені в зв'язку із
затримкою виплати зазначено суми страхового відшкодування; 10 грн. 63 коп.
недоплаченого відшкодування з урахуванням індексу інфляції по сумі страхового
відшкодування 276 грн. 90 коп. і 16 грн. 75 коп. пені за затримку виплати
вказаної суми страхового відшкодування. У відшкодування моральної шкоди просила
стягнути 5000 грн.

Рішенням
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від З липня 2007 року
позов задоволено частково і ухвалено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
823 грн. 65 коп. і 10 грн. 63 коп. - недоплаченого страхового відшкодування з
урахуванням індексу інфляції (відповідно по сумам 25500 грн. і 276, 90 грн.) та
974 грн. 10 коп. і 16 грн. 75 коп. пені за затримку розрахунку; на користь
держави судовий збір в сумі 51 грн.

В задоволенні
вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ "Українська страхова компанія "Дженералі
Гарант" зазначає,  що ухвалюючи
рішення,  суд не врахував положення п.
7.3.5 Правил,  за яким термін виплати
страхового відшкодування продовжується на період надсилання запитів і отримання
відповідей та додаткових документів,  а
саме з цієї причини було затримано виплату частки страхового відшкодування.
Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення представника
відповідача,  перевіривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Матеріали
справи свідчать,  що страховий акт було
складено страховиком 23 жовтня 2006 року. Відповідно до положень  ст.  25
Закону,  п.п. 7.1.3,  97 Правил страховик зобов'язаний протягом 15
днів після складання страхового акта виплатити страхове відшкодування. Між
тим,  в передбачений законом строк було
виплачено страхового відшкодування в сумі 33443,  27 грн. при сумі повного страхового
відшкодування 59220 грн. 17 коп.

За таких
обставин згідно з  ст.  ст.
20,  25 Закону,  9.24 Правил,
ст.  625 ЦК України та умов
договору страхування суд ухвалив обґрунтоване рішення,  стягнувши з відповідача невиплачену суму
страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції та пеню за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Доводи
апелянта щодо того,  що виплату частки
страхового відшкодування в сумі 25500 грн. здійснено після отримання відповідей
на запит від страхової компанії "Інспол" не можуть бути прийняті до
уваги,  оскільки зазначена відповідь
отримана відповідачем 26 жовтня 2006 року (а.с.
83),  а виплату здійснено тільки
17 січня 2007 року,  тобто з порушенням
строків,  передбачених Правилами.

Оскільки
рішення суду постановлене у відповідності до норм матеріального та
процесуального права,  а доводи
апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості висновків суду,  підстав для його скасування або зміни не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  314, 315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ВАТ "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант"
відхилити,  а рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від З липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але з цього часу протягом двох місяців може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.