УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007 р.                                                                           м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                  Девляшевського
В. А.

суддів:                                             Соколовського
В.М.; Шишка А.І.

секретаря                                       Пилипчук
Н.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення
Косівського районного суду від 15 березня 2007 р.,-

встановила:

Рішенням Косівського районнного суду від 15.03.2007 року
відмовлено у позові ОСОБА_1.до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, стягнення
600 грн. моральної шкоди.

Місцевий суд дійшов до висновку про те, що відповідач не
поширював про ОСОБА_1. неправдиву інформацію, яка б принижувала його честь та
гідність. Пояснення ОСОБА_2, надане Косівському РВ УМВС щодо ОСОБА_1. під час
перевірки заяви про вчинення злочину, суд 1-інстанції не вважав підставою для
задоволення цього позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що
місцевий суд не прийняв до уваги важливі обставини справи, постановивши незаконне
рішення. Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 у своєму поясненні від 23.08.2004 р.
поширив про нього відомості щодо проживання в будинку ОСОБА_3 і продажу речей з
цього будинку, які не відповідають дійсності. Скаржник вважає, що за
відсутності доказів правдивості названих відомостей у суду 1-інстанції були
підстави для задоволення позову. У зв'язку із викладеним ОСОБА_1 просить
оскаржене рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В судове засідання сторони не з'явились з невідомих причин,
хоч були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи апеляційним
судом. Зазначені обставини є підставою для вирішення спору у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Встановлено, що недостовірна, на думку позивача,
інформація про нього міститься в матеріалах перевірки заяви про злочин,
проведеною Косівським РВ УМВС, і зокрема, в письмових поясненнях ОСОБА_2

Однак, місцевий суд правильно вважав, що пояснення
ОСОБА_2, дані ним органу міліції при перевірці заяви, не можна вважати
поширенням недостовірної інформації. Такий висновок випливає із роз'яснення,
викладеного у

Справа №22-ц-532/2007 р.                         Головуючий
у 1 інстанції Туринський І.Є.

Категорія 27                                                 Доповідач
Девляшевський В.А.

2

рішенні Конституційного Суду України від 10.04.2003 р.
№8-рп/2003 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 про
офіційне тлумачення положення частини першої статті 7 ЦК Української РСР.

У названому рішенні Конституційного Суду України
зазначено, що відповідальність, передбачена законом, в тому числі
цивільно-правова, наступає тільки у випадку викладення у листах, заявах,
скаргах до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей.

Оскільки в матеріалах даної справи відсутні будь-які
відомості про те, що відповідач умисно повідомив правоохоронному органу
стосовно ОСОБА_3 неправдиву інформацію, яка ганьбить його честь та гідність, то
суд 1-інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Приймаючи до уваги наведене вище, колегія суддів вважає,
що оскаржене рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Доводи апелянта не спростовують висновків місцевого суду.
Тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись
ст.ст. 307; 308; 319 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 відхилити, а рішення Косівського
районнного суду від 15 березня 2007 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосереднього до Верховного Суду України на протязі двох
місяців після дня її проголошення.