Справа № 22-2997/2007р.                                          Головуючий у 1
інстанції Дюженко Л.А.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року                                                                                                      м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:     Бондара В.О.

Суддів:                                     Прокопенка
О.Л..

Маловічко С В. При
секретарі:    Батарейній О.О. З участю
адвокатів: ОСОБА_6.,  ОСОБА_7.

розглянула
у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Ленінського районного
суду м.  Запоріжжя від 11 червня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про виділ частки та поділ житлового
будинку в натурі,  про визначення порядку
користування земельною ділянкою,  за
зустрічним позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1про визнання частково недійсним свідоцтва
про права власності на частку житлового будинку,  про визнання права власності на частку
житлового будинку і поділ житлового будинку в натурі,  про визнання порядку користування земельною
ділянкою,  за додатковим позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_3,  треті особи: ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
друга Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права
власності на 4/25 частини будинку в порядку спадкування,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.  звернувся до суду з позовом,  в якому просить виділити його частку у жилому
будинку АДРЕСА_1та здійснити поділ цього будинку у натурі,  а також визначити порядок користування
земельною ділянкою при домоволодінні. Поділ будинку просив здійснити по
варіанту 6 висновку судово-технічної експертизи ОП ЗМБТІ від 16.02.2006 року.

Доповнивши
свої позовні вимоги позивач просив суд визнати за нам право власності на 4/25
частки спірного будинку у порядку спадкування після ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року.

ОСОБА_3
не погодившись з позовними вимогами подала зустрічний позов,  в якому вказувала,  що перебувала з позивачем у шлюбі з 1975 року
до 2001 року,  за час шлюбу вони
здійснили прибудову до житлового будинку,
звели господарські будівлі в тому числі і літню кухню,  гараж,
сарай,  підвал. Вбиральню
замощення і водовідвід, - паркани і хвіртки,
а тому просила    визнати частково
недійсним свідоцтво про право власності на частку житлового

будинку,  і визнати за нею право власності на
відповідну частку житлового будинку та здійснити поділ жилого будинку в
натурі,  визнати порядок користування
земельною ділянкою по варіанту 1 висновку судово-технічної експертизи ОП ЗМБТІ
від 28.04.2004 року.

Справа слухалась
неодноразово.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 11 червня 2007 року позовні заяви задоволено частково.

Визначено
ідеальні частки у житловому будинку АДРЕСА_1і надвірних будівель: ОСОБА_3 -
36/100 часток,  ОСОБА_1.  64/100 часток.

Визнано
за ОСОБА_3 право власності на 36/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнано
за ОСОБА_1.  право власності на 64/100
частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Здійсненно
поділ житлового будинку АДРЕСА_1 і надвірних будівель в натурі згідно варіанту
1 висновку судово-технічної експертизи ОП ЗМБТІ від 28.04.2004 року.

В
апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1. ,
посилаючись на те,  що судом
першої інстанції неповністю з'ясовано обставини,  що мають значення для справи,  просить рішення суду змінити та здійснити
поділ житлового будинку АДРЕСА_1 і надвірних будівель в натурі згідно варіанту
6 висновку судово-технічної експертизи ОП ЗМБТІ.

Заслухавши
суддю-доповідача,  вивчивши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про те,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Згідно
п.1 ч.1  ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції,  апеляційний суд має право постановити ухвалу
про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З
матеріалів справи вбачається,  що суд
правильно встановив правовідносини,  які
склалися між учасниками справи,  дав їм
належну правову оцінку,  а також дослідив
надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв рішення,  яким спір знайшов своє належне вирішення.

Суд
правильно оцінив надані сторонами докази в тій частині,  що житловий будинок АДРЕСА_1належав на праві
приватної власності у рівних частках ОСОБА_1.
та ОСОБА_2.  на підставі свідоцтва
про право власності на спадщину від 03.11.1999 року. У спадкову масу входило
житловий будинок літ А,  сіни літ.
А,  паркани №№1,  2,  3,  4,
5,  6,  7,
8,  водопровід №9,  замощення 1.

Розпорядженням
голови Ленінської рай адміністрації №2612 від 2.10.2002 року було прийнято
рішення про реєстрацію самочинних будівель тобто гаражу Д,  сараю В і літньої кухні Г

у зв'язку з цим
ідеальні частки співвласників у домоволодінні
були змінені,  а саме
ОСОБА_1.  21/25 частка,  ОСОБА_2.
4/25 частки.

ОСОБА_1.  та ОСОБА_3 у період шлюбу збудували: літню
кухню Г,  житлову прибудову літ. А,  що складається з кімнати 2-3 площею 10, 5
(10, 7) кв. м. ,  кімнати 2-4 площею 15,
7 кв.м. ,  службову прибудову літ. А-2,  що складається з кладової 2-5 площею 11, 4
кв.м. ,  службову прибудову літ а-2,  що складається з кухні 2-2 площею 10, 4 (11,
3) кв. м. ,  службову прибудову літ.
А-1,  що складається з коридору 2-1
площею 5, 3 кв. м. ,  крильце до літ а-1,  козирок літ. А-1,  гараж літ. Д,
сарай літ В,  паркан №11,  паркан №16,
паркан №17,  ворота №12,  ворота №13,
хвіртку №14,  хвіртку №15,  водопровід №18 загальною дійсною вартістю
27305 грн. у цінах 2003 року.

При
цьому ідеальна частка ОСОБА_1.  і ОСОБА_3
у зведених ними в період шлюбу будівлях і спорудах складає 32/50 частки,  тобто по 16/50 частки кожному що і підлягає
поділу в натурі.

Посилання
апелянта на те,  що літня кухня Г входить до
складу спадкового майна і має бути виділена йому в користування безпідставні
тому як судом першої інстанції встановлено,
що літня кухня Г самочинно
будувалась як батьками ОСОБА_1.  так і
сторонами по справі,  та була
зареєстрована розпорядженням райдержадміністрації 2.10.2002 року,  дані обставини підтверджуються матеріалами
справи.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку про те,  що
перший варіант поділу житлового будинку відповідно висновкам судово-технічної
експертизи ОП ЗМБТІ від 28.04.2004 року не порушує прав кожного із власників у
володінні домоволодінням.  Потребує
мінімальних перебудов і реконструкцій,
забезпечує можливість обслуговування будівель і споруд,  а тому найбільш прийнятий для реалізації
права власності кожної сторони,  хоча
частка яка виділяється при цьому варіанті відповідачці більше ніж частка
будинку яка виділяється позивачу. Тобто частка позивача складає 7/25,  а частка відповідачки 9/25 частки спірного
майна.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307,
313,  314,  315,
317   ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 11 червня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.