УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня 2007р.                                                                                         м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М.,
Шишко А.І.,Павлишиної А.Т.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Відкритого акціонерного товариства "Машинобудівний завод Тиса" про
розширення житлової площі, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 16 листопада 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 8 лютого 2005 року, -

встановила:

У липні 2003
року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ВАТ "Машинобудівний завод
Тиса" про видачу йому дозволу на розширення житлової площі в гуртожитку по
АДРЕСА_1

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 16.Х1.2003 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 08.02.2005 року дане рішення
залишено без змін.

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків судів
фактичним обставинам справи, у зв"язку з чим просив постановлені судами
рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно спільного
рішення адміністрації та профкому ВАТ "Машинобудівний завод ТИСА"
позивачу згідно ордера було надано житлову площу в гуртожитку, оскільки він з
08.10.82 по 28.10.98 p.p. перебував у
трудових стосунках з відповідачем і був звільнений з роботи по скороченню по п.
1 ст.40 КзПП України, а з 1985 р.перебував на квартирному обліку для отримання
житла по місцю роботи. Оскільки правовідносини між сторонами з приводу надання
житла в гуртожитку регулюються
ст.128  ЖК  України,
а  не  ст.34
ЖК  України,  то
вимоги  позивача щодо

Справа №
33-ц-306кс/07р.                                       Головуючий
у 1 інстанції Ференц A.M.

Категорія
10                                                               Доповідач
Вакарук В.М.

зобов'язання
відповідача надати його сім"ї під розширення його житлової площі ще інші
приміщення в цьому гуртожитку: кухню, ванну та душову кімнату загального
користування не ґрунтуються на вимогах закону.

Апеляційний суд
обґрунтовано погодився з таким рішенням суду, залишаючи його без змін.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення постановлені з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах
по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 16 листопада 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.