АПЕЛЯШЙНИЙ    СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа
М»22ц- 3675/2007 року              Головуючий суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н.Г.
-21                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 травня 2007
року колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді                                                        Дерев»янко
О.Г.

суддів                                                                             Баранніка
О.П„ Красвітної Т.П.

при
секретарі                                                                Кочковій
А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2007 року за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Павлограді про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат,
-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2006 року ОСОБА_13вернувся до суду з позовом до відповідача про перерахунок
щомісячних страхових виплат,  посилаючись
на те,  що у зв'язку з отриманням
ушкодження здоров'я на виробництві,  на
підставі висновку МСЕК,  йому було
встановлено втрату професійної працездатності та призначено щомісячні страхові
виплати. Оскільки дані виплати розраховувались з порушенням вимог  ст.  29
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності»,  позивач,
згідно уточнених вимог,  просив
стягнути з відповідача на свою користь недоплату по щомісячним страховим
виплатам за період з 01.03.2002 року по 31.12.2006 року в сумі 6890, 62 гри. та
встановити розмір щомісячних страхових виплат,
які відповідач сплачує позивачу,
з 01.01.2007 року у сумі 905, 18 грн.,
з наступним перерахуванням згідно вищезазначеної норми діючого
законодавства.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду від 09.02.2007
року позов задоволено у повному обсязі.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення,  як винесеного з порушенням норм матеріального
і процесуального права,  з постановлениям нового рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши
матеріали справи,  законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог,  колегія суддів не
находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Встановлено,  що позивач під час роботи на підприємствах
вугільної промисловості отримав ушкодження здоров'я на виробництві і за
висновком МСЕК йому було встановлено втрату професійної працездатності.
Позивачу відповідачем призначені щомісячні страхові виплати на підставі
постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних

2

випадків
на виробництві та професійних захворювань України «Про перерахунок сум
щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)» та зроблено їх
перерахунок з 01.03.2002
року із застосуванням коефіцієнтів,
зазначених у вказаній постанові.

Цей
перерахунок щомісячних виплат був зроблений з порушенням діючого
законодавства,  оскільки він повинен
проводитись за коефіцієнтом,  вказаним в
ч. 2  ст.  29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату
працездатності»,  а не за
коефіцієнтами,  визначеними зазначеною
постановою Фонду.

Крім
того,

постановами
Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2004 року та від 14.06.2005
року

постанова
правління Фонду «Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим
(членам їх сімей)» визнана такою,  що не
відповідає ч. 2  ст.  29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та «професійного захворювання які спричинили втрату
працездатності»,  а ухвалою Вищого
Адміністративного суду України від 06.09.2006
року ці ухвали Київського апеляційного господарського суду залишені без
змін.

З
наведених підстав суд першої інстанції перерахував щомісячні виплати позивачу
за наведений період із застосуванням коефіцієнта вказаного в Законі України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату
працездатності» та стягнув цю суму з відповідача на його,  позивача,
користь і зобов'язав відповідача проводити виплату страхових сум у
відповідності із зазначеним Законом України.

Суд обгрунтовано
не застосував до вимог позивача трьохрічний термін давності виходячи із
вимог  ст.  40 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання які спричинили втрату працездатності» та з тієї
обставини,  що своєчасно ці виплати
позивач не отримав з вини відповідача.

З'ясувавши
в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін,  обставини справи,  перевіривши доводи та заперечення
сторін,  суд дав їм належну правову
оцінку і постановив рішення,  яке
відповідає вимогам закону. Висновки суду обгрунтовані і підтверджуються
доказами,  що знаходяться в матеріалах
справи.

Доводи
апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав до висновку,  що суд неправильно застосував норми
матеріального чи процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до
переоцінки доказів.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,
307,  308 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді -відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого
2007 року - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.