Справа
№ 22-ц 2515/2007
1 інстанції Міхієнкова Т.Л.
Доповідач Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області

в складі:

головуючого Даценко
Л.М.,

суддів Олійника
В.І., Хопти С.Ф.,

при
секретарі Сторожук І.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22
травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення
від права на спадкування та визнання права на спадкування,

Встановила:

У січні
2007 року позивачі звернулися з зазначеним позовом посилаючись на те, що з
січня 2001 року не менше п'яти років вони проживали однією сім'єю із
спадкодавцем ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, яка через похилий вік та хворобу
була в безпорадному стані, а відповідач будучи її сином ухилявся від надання
допомоги спадкодавцеві.

Просили
усунути відповідача від права на спадкування, та визнати за ним право на
спадкування з підстав, передбачених ч. 5 ст. 1224, ст. 1264 ЦК України.

Рішенням
Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2007 року
позов задоволено. Усунуто ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після
смерті його матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 і визнано за ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 право на спадкування за законом, як осіб четвертої черги.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ч.5 ст. 1224 ЦК України
за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві,
який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

2

Згідно ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом
встановлено що спадкодавець ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_1
Проживала спадкодавець АДРЕСА_1, що належала їй на праві власності.

ОСОБА_4
страждала на серцеві захворювання: ішемічну хворобу серця, кардіосклероз
атеросклеротичний, серцеву недостатність та захворювання кісток: обмінний
дистрофічний поліартрит, у зв'язку з чим перебувала на постійному обліку у
Богданівській медичній амбулаторії та неодноразово проходила стаціонарне
лікування у супроводі позивачів. З 2000 року спадкодавець не могла самостійно
пересуватися, була у безпорадному стані, потребувала стороннього догляду та
допомоги, у зв'язку з чим постійно зверталася до сусідів за допомогою.

Позивач
знав про такий стан спадкодавця, з нею не проживав, та ухилявся від надання їй
допомоги.

З 2000
року позивачі на прохання спадкодавця стали проживати в її квартирі однією
сім'єю. Відповідач проти цього не заперечував.

20
квітня 2004 року спадкодавець ОСОБА_4 подарувала позивачам свою квартиру.

13
квітня 2005 року спадкодавець у зв'язку з хворобою, на дому видала доручення
позивачам на ведення справи по приватизації земельної ділянки.

Померла ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені
обставини встановлені судом на підставі пояснень сторін, письмових доказів,
яким суд дав належну правову оцінку.

За таких
обставин справи, оскільки відповідач ухилявся від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані,
а позивачі проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини, суд дійшов правильного висновку про усунення
відповідача від права на спадкування, та про визнання права на спадкування за
позивачами, як спадкоємцями четвертої черги.

Не
можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачі не
є спадкоємцями за законом, оскільки вони спростовуються наведеними вимогами
закону та дослідженими доказами, які свідчать про проживання позивачів зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, і
про те, що вони є спадкоємцями четвертої черги.

Доводи
апелянта про недоведеність факту перебування спадкодавця у безпорадному стані,
також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються наведеними
доказами про перебування спадкодавця саме в такому стані з 2000 року.

3

Інші
доводи скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права, підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців,