Справа № 33-ц-610
Головуючий в першій інстанції: Сабадах Б.В.
Суддя-доповідач: Демянчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05
жовтня 2007 року                                                                                 м.  Рівне

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в
складі: Собіни І.М.

Демянчук С. В.
Шимківа С. С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна спільної сумісної власності подружжя за касаційними скаргами
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 лютого
2006 року та ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської
області від 16 листопада 2005 року та рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09 лютого 2006 року ,

встановила:

У липні
2003 року ОСОБА_1звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2,  про поділ майна подружжя.

Свої
вимоги обґрунтовувала тим,  що
перебуваючи з 01.10.1981 року в зареєстрованому шлюбі,  вона з відповідачем побудували житловий
будинок у АДРЕСА_1та спорудили фундамент під будівництво житлового будинку в с Хімчин. Просила
визнати за нею право власності на 1Л зазначеного житлового будинку та на
незавершене будівництво в с
Хімчин Косівського району.

Рішенням
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2005
року ОСОБА_1виділено у власність частину житлового будинку по АДРЕСА_1.
Зокрема: частину коридору площею 2, 5 кв.
м вартістю 511, 5 грн.; кімнату № 2 площею 12, 8 кв. м.  вартістю 2577, 96 грн.; частину кладовки площею 6, 3 кв.
м вартістю 761 грн.; котельню № 7 вартістю 608, 28 грн.; кухню № 8 площею 17
кв. м.  вартістю 3478, 20 грн.; частину
підвалу площею 9, 9 кв.
м вартістю 1409, 76 грн.. Всього на загальну суму 11956, 62 грн.. Ідеальна
доля зазначеної частини будинку становить 56/100.

ОСОБА_2,  у цьому ж будинку виділено частину коридору
площею 6, 8 кв. м вартістю 1391, 28 грн.; кімнату № 4 площею 18, 1 кв. м
вартістю 3703, 26 грн.; ванну кімнату площею 6, 6 кв. м вартістю 1350, 36 грн.;
частину кладовки площею
3, 7 кв. м вартістю
446, 96 грн.; частину підвалу площею 9, 9 кв.
м вартістю 1409, 76 грн.; криницю вартістю 950, 40 грн.. Всього майна на
загальну суму 9252, 02 грн.. Ідеальна доля цієї частини будинку становить
44/100.

Зобов"язано
ОСОБА_1демонтувати двері Д-3 між приміщенням кухні та ванни і передати його
ОСОБА_2.,  закрити дверний отвір Д-3 та
встановити дерев"яну перегородку в коридорі на площі № 3 на віддалі 2 м
від дверей Д-1 і дерев"яну перегородку в приміщенні кладовки № 6 на плані.

2

ОСОБА_2.
зобов'язано встановити двері на плані Д-4 приміщення 2 „б" і коридором та
приміщенням ванни,  встановити двері та
цегляну перегородку в підвалі по середині цього підвалу.

Земельну
ділянку на якій розміщений спірний будинок виділено кожному з співвласників по
300 кв. м.

ОСОБА_1виділено
фундамент вартістю 4306, 64 грн. в с
Хімчин Косівського району,  а з
власника цього фундамента
стягнуто 2153, 47 грн. на користь ОСОБА_2.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2006 року рішення
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2005
року,  в частині визнання права власності
за ОСОБА_1на споруджений фундамент під будівництво житлового будинку вартістю
4306, 64 грн в с.  Хімчин Косівського
району та стягнення з позивачки на користь ОСОБА_2. 2153, 47 грн.,  як компенсації за половину вказаного майна
скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення.

В
частині позовних вимог ОСОБА_1щодо визнання права власності за позивачкою на
споруджений фундамент під будівництво будинку в с Хімчин Косівського району
відмовлено та присуджено ОСОБА_2. будівельні матеріали,  тобто споруджений фундамент вартістю 4306, 64
грн. під будівництво житлового будинку в с
Хімчин Косівського району і стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_12153,
47 грн. компенсації за вказане майно.

Врешті рішення
суду залишено без змін.

В
касаційній скарзі на рішення суду апеляційної інстанції ОСОБА_1просить
скасувати зазначене рішення,  залишити в
силі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16
листопада 2005 року,  посилаючись на
порушення судом норм матеріального права,
зокрема  ст.  ст. 60,
70,  71 СК України. Вказує,  що при вирішенні вимог про поділ
незавершеного будівництва апеляційний суд не врахував вимоги  ст. 71 СК України за якою при відсутності
домовленості про порядок поділу майна подружжя дане питання вирішується
судом,  а суд бере до уваги інтереси
дружини,  чоловіка,  дітей та інші обставини,  що мають істотне значення.

В
касаційній скарзі на рішення суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_2
просить скасувати зазначені рішення,  а
справу направити на новий розгляд суду першої інстанції,  посилаючись на те,  що судами при постановленні оскаржуваних
рішень порушено його конституційні права,
а також порушено та неправильно застосовано норми матеріального права.
Вказує,  що висновки Косівського
районного суду та апеляційного суду Івано-Франківської області,  викладені у рішеннях,  не відповідають обставинам справи.

В поданих
запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1просить касаційну скаргу ОСОБА_2.
відхилити,  зазначає,  що рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09 лютого 2006 року необхідно скасувати,  а рішення Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 16 листопада 2005 року залишити в силі,  оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів
вважає,  що касаційні скарги задоволенню
не підлягають.

Згідно
із ч. 2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

3

Згідно з
положеннями  ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає,  що рішення ухвалено
з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, і доводи скарги висновків
суду не спростовують.

Відсутні  й
передбачені   ст.   338
ЦПК  України  підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року,   ст. ст. 331,  332,
335-337,  343,  344 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційні   скарги
ОСОБА_1   та   ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада
2005   року   в
частині   виділення  у
власність   частину   житлового
будинку  по   АДРЕСА_1 та рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09 лютого 2006 року залишити без змін. Ухвала
оскарженню не підлягає.