УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„8" травня 2007р.                                                                          м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                 Мелінишин
Г.П.

суддів                                            Бойчука
І.В., Девляшевського В.А.

секретаря                                      Сем"янчук
С.Й.

з участю:      адвоката                   ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_2 до ДП „Механо-складальний завод" ВАТ
„Коломиясільмаш", третя особа-ОСОБА_3 про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 березня 2007 року,
-

встановила:

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14.03.2007
року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП "Механо-складальний
завод" ВАТ „Коломиясільмаш", третя особа-ОСОБА_3 про поновлення на
роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Зазначає, що рішення суду не грунтується на вимогах матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В порушення ст.
267 ч.3 ЦК України
судом застосовано позовну давність і за пропуском строку давності відмовлено їй
в задоволенні позову. В той же час відповідач до винесення судом рішення не
подавав заяви про застосування позовної давності. Крім того, суд не врахував,
що про порушення свого права вона дізналась в січні 2007 р. коли отримала
довідку ЄДРПО, якою не було підтверджено факт ліквідації ДП. Отже саме з цього
часу розпочався перебіг строку позовної давності і тому вона такий не
пропустила. Судом не було з'ясовано також чи дійсно у відповідача мали місце
зміни в організації виробництва і праці, а звідси чи на законних підставах було
проведене її звільнення з роботи. Тому просила рішення суду скасувати, ухвалити
нове рішення, яким її позов задовольнити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 доводи скарги
підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник відповідачів доводи скарги не визнала,
посилаючись на обгрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, думку адвоката,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів підстав для задоволення
апеляційної скарги не знаходить.

Справа № 22-ц-588/2007р.                   Головуючий
у 1 інстанції Васильковський В.М.

Категорія 40                                           Доповідач
Бойчук І.В.

2

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала у відповідача і
звільнена з роботи в зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці ДП
„МСЗ" за статтею 40 п.1 КЗпП України наказом №62 від 19.09.2006 року, що
стверджується наказами та копією трудової книжки.

Проте, з позовом про поновлення на роботі позивачка
звернулася до суду 22.01.2007р., вважаючи, що ліквідації підприємства не
відбулося. Однак, згідно поданих доказів вбачається, що на час звільнення у
відповідача відбувався процес ліквідації. Позивачку про це належним чином було
повідомлено і звільнено з роботи у зв"язку з наступним вивільненням
внаслідок ліквідації ДП.

У відповідності до ст.233 КЗпП України працівник може
звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору про звільнення в
місячний строк з дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Згідно ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних
причин строків, установлених ст.233 КЗпП України, суд може поновити ці строки.

Суд першої інстанції дослідив доводи позивачки з приводу
звернення до суду з порушенням строків і прийшов до обґрунтованого висновку, що
строк пропущено без поважних причин. Звільнення позивачки з роботи колегія
судів вважає проведеним без порушення трудового законодавства.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої
інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, тому підстав для його скасування з мотивів, наведених у
скарзі, не встановлено.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Коломийського міськрайонного суду від 14 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.