УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
квітня місяця 16 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Яковенко Л.Г.

суддів:   Синельщікової О.В. Куриленка О.С. при
секретарі   Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, діючої в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи -
орган опіки та піклування Сімферопольської міської ради про припинення
права власності у спільній частковій власності, визнання права власності та
стягнення грошової компенсації, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 01 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Київського районного суду міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 01 грудня 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено. Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку у спільній
частковій власності на квартиру АДРЕСА_1. За
ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 у цілому. З ОСОБА_1. на користь неповнолітньої ОСОБА_3
стягнено грошову компенсацію за 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 у розмірі 59762
грн. З ОСОБА_1. стягнені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи у розмірі 30 грн. на р/р 0604 Управління Держказначейства в АР
Крим, призначення платежу: на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи Київським районним судом м. Сімферополя.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2. в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду і просить
ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись
на те, що рішення суду незаконне і необгрунтоване, ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права. Вказує, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи, і висновки суду не відповідають
обставинам справи. Вважає необгрунтованим і невідповідним

Справа № 22-ц-2105/2007 р.                        Головуючий

в першій інстанції Шильнова Н.І.

Доповідач    Синельщікова О.В.

2

чинному законодавству і
фактичним обставинам справи висновок суду про те, що припинення права власності
її дочки на частку в спільній частковій власності не заподіє суттєвої шкоди її
інтересам, оскільки вона забезпечена житлом, в спірній квартирі не проживає та
отримає грошову компенсацію у розмірі 59762
грн. Також, посилається на те, що судом не враховано, що з моменту
проведення експертизи до ухвалення рішення минуло більше року, і враховуючи
рівень інфляції, вказана експертом сума компенсації на сьогоднішній день явно
занижена, що суттєво порушує права її дитини. Також при ухваленні рішення судом
не враховано, що окрім частки в спірній квартирі її дочка ніякого житла у власності
не має. Крім того, вказує, що судом неправомірно встановлено факт проведення
ремонту за особисті кошти позивачки, оскільки цей факт нею не був доказаний.
Надані нею документи не могли бути допустимими доказами, оскільки не містять
відомостей, що відносяться саме до спірної квартири.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідачку, її
представника, прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга є необгрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

При апеляційному перегляді справи встановлено, що 11 березня 2002 року ОСОБА_4, від імені та в
інтересах якого на підставі довіреності діяла позивачка ОСОБА_1., за договором
купівлі-продажу придбав у ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8. квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9).

Спірна квартира загальною площею 35,1 кв.м. розташована в
літері «А» та складається із однієї житлової кімнати №5 житловою площею 17,6 кв.м., передньої
№ 1, санвузла
№2, кухні №3, шафи №4, балкона
(а.с.30-31).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
помер (а.с.18).

Спадкоємцями ОСОБА_4 є його мати позивачка ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про спадщину за законом від 02 червня 2004
року (а.с. 12) та його
неповнолітня дочка ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 06 липня 2004 року (а.с.57),
яким належить кожній по 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1. проживає в спірній квартирі, внесена
до особового рахунку на квартиру та зареєстрована за адресою спірної квартири з
08 червня 2004 року (а.с.13), відповідачка ОСОБА_3. забезпечена іншим житлом.

Після отримання спадщини між спадкоємцями ОСОБА_4
виникнув спір щодо поділу спадкового майна.

Відповідно до статті 1278 Цивільного кодексу України, яка встановлює підстави
поділу спадщини між спадкоємцями, визначено, що, частки кожного спадкоємця у
спадщини є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між
ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосованого варіанту
поділу спадщини між спадкоємцями.

При цьому колегія суддів враховує, що сторони по справі
не створювали разом спільну власність, а отримали частки у спільній власності
лише у спадщину та прийняли їх.

3

Раніше відповідачка ніколи не проживала у спірній
квартирі, спільне користування та володіння якою сторонами по справі
виключається.

Квартира знаходиться у володінні позивачки, вона
користується нею за призначенням. ОСОБА_1. як за життя спадкодавця так і після
його смерті самостійно утримувала квартиру, вона понесла значні витрати на її
ремонт.

Відповідачці присуджена грошова компенсація її частки у
спадковому майні, яка відповідає дійсній вартості половини квартири, оціненої
відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи у 119524 грн. (а.с.126-132).

Інших допустимих доказів на підтвердження зміненої
вартості спірної квартири по справі не добуто.

Сума компенсації у розмірі 59762 грн. (а.с. 187)
внесена позивачкою на депозитний рахунок.

Таким чином, права іншого спадкоємця ОСОБА_4 - його дочки
ОСОБА_3 відносно спадкового майна не порушені, а також виплата на її користь
грошової компенсації не порушує її житлових прав.

У зв'язку з викладеним правильним є посилання суду першої
інстанції на положення статті 365
Цивільного кодексу України, як на підставу припинення спільної часткової
власності сторін по справі.

Справу розглянуто судом першої інстанції в межах
заявлених позовних вимог ОСОБА_1. про припинення права спільної часткової
власності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при розгляді
справи вимоги матеріального і процесуального права судом першої інстанції додержано, підстав для
скасування рішення немає.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 01
грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.