Справа № 2-5069
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим, у складі:

головуючого судді - Прищепа О.І.,

при секретарі - Турлаєвій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 “про розірвання шлюбу”, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_2.,
вимоги мотивовані тим, що фактично 5 років вони не проживають разом як чоловік та
дружина, хоча вимушені мешкати в одній квартирі, не ведуть спільного
господарства, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб носить формальний
характер, родина розпалась остаточно.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, та
суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17
січня 1976 року, та як у всіх звичайних родинах інколи відбувались сварки, які
не несли за собою підстав для розірвання шлюбу. Вважає, що шлюб має бути
збережений.

Вивчивши матеріали справи,
суд встановив, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають
задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17
січня 1976 року. Від спільного життя мають двох повнолітніх дітей. П'ять років
тому вони припинили подружні відносини, хоча мешкають в одній квартирі, однак
не ведуть спільного господарства, мають один від одного окремий бюджет, про що
не відповідачка в судовому засіданні не заперечувала. Позивач не має наміру
відновлювати сім'ю, примирення між ними не можливо. Шлюб носить формальний
характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач посилається на те, що
збереження шлюбу не є приємним для нього і це також суперечить його інтересам.

Посилання відповідачки про можливість зберегти шлюб не можуть враховуватися
судом, так як підстав, для збереження шлюбу, в судовому засіданні з боку
відповідачки доведено не було, крім того, відповідачка не змогла обґрунтувати
свою не згоду із позовом.

Вважаючи, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає
встановленим, що подальше сумісне життя подружжя та зберігання шлюбу є
неможливим.

Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації
актів громадського стану, суд вважає необхідним покласти на відповідача, так як
позивачкою було понесені витрати при зверненні до суду.

На підставі
викладеного, та керуючись: ст. ст. 105, 110-112 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 “про розірвання шлюбу” - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 січня 1976 року Відділом
реєстрації актів громадського стану Ялтинського міського Управління юстиції
Автономної Республіки Крим, актовий запис № 40, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 17 (сімнадцять) гривень за видачу
свідоцтва про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 від сплати державного мита за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу
звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АРК через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст.ст.
294, 296 Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ -