УХВАЛА

іменем    України

2007 р. червня місяця «13» дня, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в
складі:

Головуючого:
Шестакової Н.В.

Суддів:       Філатової Є.В., Трясуна
Ю.Р.

При секретарі:         Гончарук В.М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Сакського міськрайсуду від 12 квітня 2007 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди і заборону утримувати
собаку,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернулася
з позовом до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди і заборону утримувати
собаку на території складу Хімзаводу.

Вимоги
мотивовані тим, що відповідач на території Хімзаводу у м. Саки біля складу, в
якому зберігає свої товари, утримує собаку породи „азіат" без додержання
необхідних правил, тобто без наморднику і ошийнику. 18.09.2006р. о 7 год. 35 хв., коли
позивачка йшла на роботу і проходила мимо складу, собака накинулася на неї і
покусала за зап'ястя правої руки. Внаслідок нападу позивачка зазнала тілесних
пошкоджень, болю, фізичних страждань, лікувалася амбулаторно. Крім того, вона
дуже злякалася, отримала стрес, наслідки якого потерпає дотепер. Просила
стягнути моральну шкоду 20000 грн., витрати на правову допомогу і заборонити
відповідачеві утримувати собаку на території складу.

Відповідач
вимоги не визнав, посилаючись на те, що собаку тримає у вольєрі, позивачку
покусала якась інша собака.

Рішенням суду
від 12.04.2007 року позов ОСОБА_1задоволений частково, на її користь з
ОСОБА_2стягнено моральної шкоди 1000грн. і 800грн. на правову допомогу. В іншій
частині позовні вимоги залишені без задоволення. Крім того з відповідача
стягнено в дохід місцевого бюджету судовий збір і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення і задовольнити її вимоги в повному
обсязі. Вважає, що суд першої інстанції неправильно, без урахування всіх
обставин справи, визначив суму моральної шкоди, необгрунтовано відмовив у
забороні використання собаки для охорони складу.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір,
суд дійшов висновку, що позивач, як власник собаки, несе відповідальність за
шкоду, яка спричинена нею. За поясненнями свідків встановлено, що собака
знаходилася за межами вольєру без повідку та наморднику, що є порушенням правил
утримання собак. Висновки суду у цей частині ґрунтуються на доказах справи і не
оскаржені сторонами.

Визначаючи
розмір стягнення моральної шкоди, суд правильно виходив з положень ст.1167 ЦК України та засад
розумності,     виваженості та
справедливості /п.5

Справа №22-ц-4298/2007р.                                Головуючий в 1 інстанції Копичинський О.В.

..                                                                            Доповідач Філатова Є.В.

2

Постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р. (в ред. від 25.05.2001р.) «Про судову практику в справах про відшкодування
моральної немайнової шкоди»/. Судом ураховано
ступень моральних страждань, болі та стресу під час нападу собаки. Разом з тим тілесні пошкодження та психологичний стрес не
потягли розладу здоров'я, не вплинули на уклад життя. Тому колегія вважає, що визначена судом сума 1000грн. є
достатньою для відшкодування шкоди у повному обсязі.

Суд також правильно відмовив позивачці у вимогах заборонити використання
собаки для охорони складу. Судом на підставі зібраних доказів встановлено, що
ОСОБА_2. має паспорт на собаку, регулярно
робить щеплення, собаку утримує у спеціально обладнаному вольєрі. За таких обставин не має правових підстав позбавляти
відповідача використовувати собаку для охорони складу.

Довід про те, що
собака позивача є джерелом підвищеної небезпеки не може бути прийнятим до
уваги, оскільки порода „азіат" не входить у перелік порід, які визнані
джерелом підвищеної небезпеки.

Враховуючи
наведене, колегія дійшла висновку, що рішення суду відповідає фактичним
обставинам, не суперечить закону, підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст.308,315 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу     Карнаух Альвіни  Олександрівни
відхилити, рішення Сакського міськогорайсуду від 12 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в

касаційну інстанцію до Верховного Суду України протягом двох місяців зі дня

проголошення.