РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007 року                                                                                                                      м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фадєєнко А.Ф.,

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської
Л.М.,

при секретарі -
Пачевої Є.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 13 березня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення порушень права власності та відшкодування матеріальної і моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

11.01.2007 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він
є власником 27/50 частин нежилих приміщень по
АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_1 мешкає у
АДРЕСА_2.

У стіні кв. № 17, яка є суміжною з належною йому території, на якій
знаходяться споруди, відповідачка самовільно,
без оформлення проектної документації, зробила вікно.

Посилаючись на порушення його прав власника, позивач просив суд зобов'язати
відповідачку закласти самовільне вікно у несучій
стені квартири АДРЕСА_2 і моральну шкоду у сумі 3000 грн.

Крім того,
позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь 2000 грн. -упущені доходи від неможливості використати приміщення
при здійсненні підприємницької діяльності.

Відповідачка, заперечивши проти позову, вказала, що позивач, не відступивши
від жилого будинку, без дозволу, побудував цех по
виробництву поліетилену і розпочав випуск продукції, яка виділяє шкідливі речовини, внаслідок чого неможливо
проживати у квартирі.

Тому,
13.03.2007 р. вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, про
зобов'язання припинити виробництво і знести
протизаконно побудований цех, посилаючись на те, що згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я України «Про затвердження державних
санітарних правил планування та забудови населених пунктів» повинно
бути встановлена санітарно -захисна зона і, територія санітарно-захисної зони не повинна розглядатися як резерв розширення
підприємств (п. 5.4 Наказу).

10.05.2007 р. суд першої інстанції зупинив провадження у цієї справі до
розгляду по суті справи за позовом ОСОБА_2

Справа №22ц-2826/07

Головуючий у першій інстанції Погрібний C.O.

Доповідач Фадєєнко А.Ф.                                                                                                   Категорія ЦП:

2

У квартирі № 17, в якої проживає ОСОБА_1 з сім'єю, відсутні вікна, тому виходячи із припису газової служби, зроблено вікно, яке
виходило на пустир, і ніякі приміщення раніше там не знаходились.

Рішенням суду першої інстанції
позов задоволений частково.

Суд зобов'язав відповідачку закрити
самовільне збудоване вікно.

Суд в рішення вказав, що у разі невиконання цього зобов'язання позивачу
надано право провести дії щодо виконання
демонтажу вікна та закладення пройому власними силами за рахунок
відповідачки.

Суд стягнув з відповідачки на
користь позивача 3000 грн. - моральну шкоду.

У позові про стягнення матеріальної
шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд для об'єднання цієї справ та
справи за її позовом для розгляду в одному проваджені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла
зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги,
межі, в яких повинні здійснюється перевірка рішення, встановлюватися
обставини і досліджуватися докази, учасників процесу, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Іллічівського районного суду
м. Одеси від 26 грудня 2002 року, яке набрало
чинності 23.01.2003 р. (а.с. 6-6 зворот), визнано дійсним договір
купівлі-продажу від 17.09.2001 р. між ОСОБА_2 і ВАТ «Завод Кинап»про відчуження нежилих приміщень, який зареєстрований на
Одеській новій біржі.

Суд визнав ОСОБА_2 власником 2750 частин нежилих приміщень загальною площею
1111, 3 кв м по АДРЕСА_1.

У технічному паспорті на ім'я ОСОБА_2, який виготовлений 22.10.2006 р. (а.с. 11-15 зворот) вказано, що загальна площа 2750
частин приміщень по АДРЕСА_1, складає 1123,2 кв м, тобто на 12
кв м більш, ніж у договорі купівлі-продажу від
17.09.2001 р. (а.с. 5-5 зворот), який судом визнаний дійсним (а.с. 6-6 зворот).

Задовольняючи позов про стягання моральної шкоди, суд без достатніх підстав
не прийняв до уваги доводи відповідачки, про те, що
позивач у порушення вимог закону про необхідність
існування санітарно-захисної зони, використовує нежилі приміщення, які мають спільну
стіну з її квартирою.

Захищаючи права одних осіб, суд не
повинен порушувати права інших осіб.

Тому правових підстав для задоволенню вимог позивача про стягнення моральної
шкоди на підставі ст. 48 Закону України « Про
власність» і ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України у суду першої
інстанції не було.

Колегія суддів вважає необхідним рішення суду у цієї частині скасувати,
постановивши нове рішення про відмову у позові про стягнення моральної
шкоди.

Що стосується висновку суду про зобов'язання відповідачки закрити вікно,
яке вона встановила без дозволу відповідних
органів, суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.

Правильним є і висновок суду про відмову у позові про стягнення
матеріальної шкоди із-за недоведеністю вимог позивачем.

Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що питання щодо
виконання рішення суду розглядається судом на
стадії виконання, про що виноситься ухвала.

Відповідно ст. 215 ЦПК України про зміст рішення суду при постановлені
рішення по суті спору, це питання не розглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 3.4, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 13 березня 2007 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

3

Зобов'язати ОСОБА_1 закласти самовільно встановлене вікно у квартирі
АДРЕСА_2.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 17
(сімнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді апеляційної
інстанції у сумі З (три) грн. 75 коп.

Рішення колегії суддів набирає
чинності з моменту її проголошення.

Рішення колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня
проголошення, через Верховний Суд України.