Справа № 22ц- 4315                                             Головуючий
1 інстанції - Іванова А.П.
Категорія 44                                             __________ Доповідач-Бабенко П.М.
УХВАЛА

іменем       України

19 червня 2007
року  Апеляційний суд Донецької області в
складі: головуючого - судді Пономарьової О.М.
суддів: Бабенка
П.М. ,  Бондаренко Л.І.
при секретарі- Артамоновій С. О. за участю представника позивача Стасенка О.В.,
відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Донецьку цивільну справу за позовом Державної
податкової інспекції у Калінінському районі м.
Донецька до   ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з прибуткового податку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні
2006 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення
заборгованості із сплати прибуткового податку в сумі 775, 00 грн.,  пені в сумі 205, 63 грн.,  всього 980, 63 грн.,  покласти судові витрати на відповідача.

В
обґрунтування позову позивач послалася на те,
що у податковій декларації відповідач вказав доходи,  отримані не за місцем основної роботи у 2003
році,  вказав суму нарахованого доходу
11694, 99 грн.,  суму утриманого податку
2339, 01 грн.

У
відповідності до п.п.7.3 п.7 Інструкції „Про прибутковий податок
громадян",  затвердженої наказом
ДПАУ від 21.04.1993 року № 12 відповідачеві було перерахована сума прибуткового
податку,  до сплати ним була нарахована
не доплачена ним сума 775 грн..

Відповідач
не зважаючи на отримане ним 21.07.2004 року податкове повідомлення -рішення
відмовився доплатити 775, 00 грн. податку,
йому нараховано   205, 63 грн.
пені.

Заочним
рішенням Калінінського районного суду м.
Донецька від 28 грудня 2006 року позов задоволено. З відповідача
стягнуто на користь ДШ заборгованість з прибуткового податку в сумі 775
грн.,  пеню в сумі 205, 63 грн.,  всього 980, 63 грн.,  державне мито в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення справи в сумі 30 грн.

Ухвалою
цього ж суду від 05 березня 2007 року заяву відповідача про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення суду , ухвалити
нове рішення,  яким задовольнити її позов
,  посилаючись на те , що при ухваленні
рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального права,

Зазначив,  що від сплатив податковій інспекції
прибутковий податок в розмірі 20%,  але
відповідач,  посилаючись на застарілі
норми закону,  без врахування рівня
інфляції,  заробітну плату понад 1020
грн. обклав податком в розмірі 30%.

В судовому
засіданні відповідач доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник
позивача просила апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін,
посилаючись на те,  що судове
рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  дослідивши матеріали цивільної справи ,  перевіривши доноди апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає за необхідним
апеляційну скаргу слід відхилити,
рішення суду -залишити без змін з наступних підстав:

Згідно
із п.1 „г"  ст. . 19 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про прибутковий податок громадян „ № 13-92 від 26.12. 1992 року,  який був чинним на час виниклих
правовідносин,  ,  п.п. 7.3
ст.  7 Інструкції „Про прибутковий
податок з громадян" ,  затвердженою
наказом ДПАУ від 21 квітня 1993 року № 12 ,
громадянами,  які мають постійне
проживання в України і одержали   доходи
не за місцем основної роботи,  державними
податковими інспекціями   на

підставі декларацій провадяться перерахунки податку з сукупного річного
доходу за ставками,  наведеними в п. 7.1
цієї інструкції та  ст. . 7 ДКМУ „Про прибутковий податок з
громадян".

Судом
встановлено,  що відповідач є фізичною
особою ,  одержує доходи за основним
місцем роботи на шахті ім. . Калініна,
де працює підземним працівником,
а також одержує доходи не за місцем основної роботи в ЗАТ Холдингова
компанія „Бліц-інформ",  де працює
агентом по підписці.

За
основним місцем роботи у 2003 році він отримав 8319, 82 грн. доходу ,  а не за місцем основної роботи -11694 грн.

23.03.04
року відповідач подав декларацію про вказані доходи за 2003 рік,  в якій зазначив вказані суми доходу,  вказав суму нарахованого прибуткового податку
811, 20 грн. з доходу на шахті і 2339, 01 грн. з суми доходу,  одержаної не за основним місцем роботи.

Позивач
перерахував йому у відповідності до вимог законодавства суму податку з
доходу,  отриманого у 2003 році,  відповідач повинен був доплатити податкового
податку 775 грн.,  повідомив відповідача
про це,  надіславши йому 21.07.04 року
податкове повідомлення-рішення ,  але
відповідач сплатити вказану суму відмовився.

Також
відповідач відмовився сплатити і пеню,
яка на момент звернення до суду у жовтні 2006 року склала 205, 63 грн.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції виходив з
вимог чинного на час виниклих правовідносин законодавства та тієї
обставини,  що доход , який отримував
відповідач не за основним місцем роботи,
обкладався податком в розмірі 20 % з щомісячної суми доходу ,  яка перевищувала 1020 грн.,  хоча відповідно до вимог вказаного вище
Декрету ці суми обкладаються податком в розмірі 30 %.

Тому суд
обгрунтовано дійшов висновку про стягнення недоплаченої суми прибуткового
податку -775, 00 грн. та пені в сумі 205, 63 грн.,  оскільки відповідач до жовтня 2006 року не
сплачував нараховану йому суму податку.

Вказані
обставини підтверджені відповідними довідками з місць роботи відповідача,  податковою декларацією,  податковим повідомленням та іншими
документами.( а.с.  5-6, 7,  8, 21, 22, 23, 24, 25)

Висновки
суду відповідають встановленим обставинам справи та вимогам матеріального
закону.

Розміри
несплаченої відповідачем суми податку та пені підтверджені розрахунками
спеціаліста,  який приймав участь у
справі. Ці розрахунки є правильними та відповідають вимогам податкового
законодавства а. с.  8, 49).

Доводи
апелянта про те,  що відповідачем
необгрунтовано не виключено із його заробітку,
на який нараховано прибутковий податок ,
утриманих 519 грн. з його заробітної плати вартості придбаних ЗАТ
„Бліц-інформ" проїзних квитків на громадський транспорт,  яким він користувався в робочий час,  не ґрунтуються на законі,  оскільки ці утримані суми є саме його
заробітною платою,  на які повинні
нараховуватись прибутковий податок. Ця обставина підтверджена відповідною
довідкою вказаного підприємства. (а.с.
16).

Порушень
судом першої інстанції норм процесуального закону при розгляді справи
апеляційним судом не встановлено.

Доводи
апеляційної скарги не впливають на висновки суду,  не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального чи процесуального законодавства,  що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно
із ч.1  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких
обставин апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу відхилити,  рішення суду першої інстанції залишити без
змін..

Керуючись  ст.
ст.  303,  п.1 ч.1
ст.  307,  ч.1
ст.  308 ,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  відхилити..

Заочне
рішення   Калінінського районного суду
м.  Донецька від 28 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення , але може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.