Справа № 22- 90507                                      Головуючий в 1-й інст. - Сидорук
Доповідач - Ковалевич
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03
жовтня 2007р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області у складі

Головуючого -
судді Собіни І.М.

суддів
Ковалевича С.П.,
Демянчук С.В.

при секретарі
Сеньків Т.Б.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Рівне апеляційну скаргу   ОСОБА_1
на рішення Рівненського міського суду від 23 травня 2007р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до ЗАТ «Рівнетурист» про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди. Перевіривши докази у справі та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням
Рівненського міського суду від 23 травня 2007р. відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1  до ЗАТ
«Рівнетурист» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди.

В апеляційній
скарзі на вказане рішення ОСОБА_1
посилається на його незаконність через порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вказує,  що вона надала суду достатніх доказів про
те,  що 04.05.2006р. вона перебувала на
робочому місці,  а тому відповідач
безпідставно звільнів її за прогул,  який
вона нібито допустила в цей день.

Просила
рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення,  яким її позовні вимоги задовольнити.

Перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених у
суді першої інстанції,  колегія суддів
приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з таких
підстав.

Матеріалами
справи встановлено,  що наказом № 25-к
від 15 червня 2006р. ОСОБА_1  звільнена
із займаної посади головного економіста РОЗАТ «Рівнетурист» по п. 4  ст. 40 КЗпП України,  за прогул,
скоєний 04 травня 2006р.

Про
відсутність ОСОБА_1  на роботі в цей день
свідчить акт від 04.05.2007.,  який
підтвердили особи,  що його підписали (
а.с.  25).

З
свідчень членів профкому ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 в судовому засіданні вбачається,  що всі вони на засіданні профспілкового
комітету прийшли до висновку про допущення ОСОБА_1  04.05.2006р. прогулу.

Достатніх
та переконливих доказів на спростування вказаних свідчень ОСОБА_1  суду не надала.

При
зверненні адміністрації ЗАТ «Рівнетурист» до профспілкового комітету про дачу
попередньої згоди на звільнення ОСОБА_1
за прогул,  профспілковий комітет
просив адміністрацію дати їй можливість звільнитися за угодою сторін,  (протокол № 11 від 31.05.2006р. а.с.  13). Така відповідь профкому не передбачена
Законом України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії»,  однак вона
правильно розцінена адміністрацією такою,
що не забороняє їй провести звільнення.

За
наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
те,  що ОСОБА_1  04.05.2006р. допустила прогул без поважних
причин,  а тому,  з

2

врахуванням
тяжкості проступку законно звільнена з роботи за п.4  ст. 40 КЗпП України і таке   звільнена проведено   без порушення трудового законодавства.

Оскільки
рішення суду першої інстанції постановлене без порушення норм матеріального та
процесуального права,  а заперечення
викладені в апеляційній скарзі не спростовують його висновків,  з якими погоджується і колегія суддів,  підстав для скасування такого рішення немає.

Керуючись  ст.
ст. 307,  313, 315 ЦПК України
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 23 травня 2007р.
відхилити.

Ухвала суду
набуває чинності з моменту її проголошення.

Сторони
по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду протягом двох місяців з дня проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до Верховного Суду України