Справа № 22-2925/07                               Головуючий у 1 інстанції : Дмитрюк О.В.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року                                                                 м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Приймака В.М.

Суддів:            Мануйлова Ю.С.

Подліянової
Г.С.  При секретарі: Волчановій І.М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2на рішення
Шевченківського

районного суду
м.  Запоріжжя від «25» червня 2007року

по справі
за   позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1,  ОСОБА_2про стягнення завдатку та додаткової
суми у розмірі завдатку,

ВСТАНОВИЛА :

У травні
2007р. ОСОБА_3звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. про стягнення завдатку та додаткової
суми у розмірі завдатку. В позові зазначала,
що 18.02.2007р. сторони по справі домовилися у строк до 13.03.2007р.
укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,  що належить відповідачам на праві приватної
власності,  і на підтвердження свого
наміру уклали попередній договір,
посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4,  р.н. №810. Відповідно до укладеного договору
відповідачі отримали від позивача грошову суму в розмірі 3535 грн.,  яка є завдатком та надана ОСОБА_3. у рахунок
сплати вартості вказаної квартири,  на
підтвердження зобов'язання щодо укладення між ними договору купівлі-продажу
цієї квартири та на забезпечення його виконання. 19.03.2007р. між сторонами був
укладений додатковий договір,  відповідно
до якого сторони зобов'язалися укласти договір купівлі-продажу квартири у строк
до 28.03.2007р. Пунктом 4 попереднього договору від 18.02.2007р.
обумовлено,  що у випадку безпідставної
відмови відповідачів від виконання своїх зобов'язань за договором,  вони повинні повернути позивачці подвійну
суму передоплати,  що складає 7070 грн.
На цей час відповідачі відмовляються від укладення договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 за обумовлену в п.2.3 договору діну 227250 грн. та повернути
грошову суму у розмірі 7070 грн. На підставі викладеного ОСОБА_3 просила суд
стягнути з відповідачів суму завдатку та додаткову

суму у розмірі
завдатку у розмірі 7070 гри.,  а також
судові витрати   в сумі 70, 70 гри. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи .

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від «25» червня 2007 р. позов задоволено.

Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_3. грошові кошти в сумі 7070 грн. в рахунок відшкодування
сплаченої суми завдатку та грошової суми в розмірі задатку,  судові витрати та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 100, 70
грн.,  а всього 7170,  70 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. посилаючись на незаконність рішення суду першої
інстанції,  порушення норм матеріального
та процесуального права,  просять рішення
суду першої інстанції змінити в частині стягнення з них додаткової суми у
розмірі завдатку.

Вислухавши
доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши обставини справи в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених в
суді першої інстанції,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до
п.1 ч. 1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно
до ч.1  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи
позовні вимоги,  районний суд виходив з
того,  що оскільки порушення зобов'язання
сталося з вини відповідачів,  тому вони
зобов'язані повернути позивачу завдаток та додатково сплатити суму у розмірі
завдатку або його вартості.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

З
матеріалів справи вбачається,  що
18.02.2007 року ОСОБА_3та ОСОБА_1..
ОСОБА_2. по справі домовилися у строк до 13.03.2007 року укласти договір
купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1,  що
належить відповідачам на праві приватної власності,  і на підтвердження свого наміру уклали
попередній договір,  посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_4Відповідно до укладеного договору відповідачі
отримали грошову суму в розмірі 3535 грн.,
яка є завдатком,  та надана
позивачкою у рахунок сплати вартості квартири АДРЕСА_1на підтвердження
зобов'язання щодо укладення між ними договору купівлі-продажу вищевказаної
квартири та на забезпечення його виконання.

19.
03.2007 року між позивачем та відповідачами був укладений додатковий
договір,  відповідно до якого сторони
зобов'язалися укласти договір купівлі-продажу квартири у строк до 28.03.2007
року.

Відповідно
до п.4 попереднього договору від 18.02.2007 року,  обумовлено,
що у випадку безпідставної відмови відповідачів від виконання своїх
зобов'язань за договором,  вони повинні
повернути позивачці подвійну суму передоплати,
що складає 7070 грн. Відповідачі відмовляються від укладення договору
купівлі-продажу зазначеної квартири за обумовлену в н. 2.3 договору ціну 227250
грн. та повернути грошову суму у розмірі 7070 грн,

Відповідно
до  ст. . 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно,  що видається кредиторові боржником у рахунок
належним з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

суму у розмірі
завдатку у розмірі 7070 гри.,  а також
судові витрати   в сумі 70, 70 гри. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи .

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від «25» червня 2007 р. позов задоволено.

Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_3. грошові кошти в сумі 7070 грн. в рахунок відшкодування
сплаченої суми завдатку та грошової суми в розмірі задатку,  судові витрати та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 100, 70
грн.,  а всього 7170,  70 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції,  порушення норм матеріального та
процесуального права,  просять рішення
суду першої інстанції змінити в частині стягнення з них додаткової суми у
розмірі

завдатку.

Вислухавши
доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши обставини справи в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених в
суді першої інстанції,  колегія судців
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до
п.1 ч. 1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно
до ч.1  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи
позовні вимоги,  районний суд виходив з
того,  що оскільки порушення зобов'язання
сталося з вини відповідачів,  тому вони
зобов'язані повернути позивачу завдаток та додатково сплатити суму у розмірі
завдатку або його вартості.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

З
матеріалів справи вбачається,  що
18.02.2007 року ОСОБА_3та ОСОБА_1..
ОСОБА_2. по справі домовилися у строк до 13.03.2007 року укласти договір
купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1,  що
належить відповідачам на праві приватної власності,  і на підтвердження свого наміру уклали
попередній договір,  посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_4. Відповідно до укладеного договору відповідачі
отримали грошову суму в розмірі 3535 грн.,
яка є завдатком,  та надана
позивачкою у рахунок сплати вартості квартири АДРЕСА_1на підтвердження
зобов'язання щодо укладення між ними договору купівлі-продажу вищевказаної квартири
та на забезпечення його виконання.

19.
03.2007 року між позивачем та відповідачами був укладений додатковий
договір,  відповідно до якого сторони
зобов'язалися укласти договір купівлі-продажу квартири у строк до 28.03.2007
року.

Відповідно
до п.4 попереднього договору від 18.02.2007 року,  обумовлено,
що у випадку безпідставної відмови відповідачів від виконання своїх
зобов'язань за договором,  вони повинні
повернути позивачці подвійну суму передоплати,
що складає 7070 грн. Відповідачі відмовляються від укладення договору
купівлі-продажу зазначеної квартири за обумовлену в п. 2.3 договору ціну 227250
грн. та повернути грошову суму у розмірі 7070 грн.

Відповідно
до  ст. . 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно,  що видається кредиторові боржником у рахунок
належним з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно
до  ст. . 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини
кредитора,  він зобов'язаний повернути
боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його
вартості.

На
підставі наведеного судова колегія вважає,
що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те,  що порушення зобов'язання сталося з вини
відповідачів,  тому відповідно до  ст. . 571 ЦК України,  вони
зобов'язані повернути позивачу завдаток та додатково сплатити суму у розмірі
завдатку.

Посилання
апеляційної скарги на те,  що продаж
зазначеної квартири стався не з вини відповідачів,  тому вони не повинні сплачувати позивачці
додатково суму у розмірі завдатку є безпідставними,  оскільки умовами попереднього договору від
18.02.2007 року,  ні додатковим договором
від 19.03.2007 року не було обумовлено,
що продаж відповідачами позивачці квартири № АДРЕСА_1 станеться тільки
після придбання ними іншої квартири.

За таких
обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню,  а рішення суду першої інстанції є законним і
обгрунтованим і підстав для його скасування колегія не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307, 308,
313, 314, 315, 317, 319,  ЦПК  України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від «25» червня 2007року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте на неї може бути подана касаційна
скарга до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.