УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12
червня 2007 року                                                                            м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C.,
Новодворської О.І.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Донецьку справу за скаргою

ОСОБА_1на дії державного виконавця відділу Державної

виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м.  Києві(далі

ВДВС) за касаційною скаргою              ОСОБА_1на
рішення

Оболонського
районного суду м.  Києва від 27 жовтня
2003 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 24 грудня 2003 року,

встановила:

У
вересні 2003 року ОСОБА_1  звернувся до
суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця ВДВС,  посилаючись на те,  що 5.06.2003 року державним виконавцем було
відкрите виконавче провадження за виконавчим листом,  виданим на підставі рішення Оболонського
районного суду м.  Києва від 4.06.2003
року про поновлення його на попередньому місці роботи. 13.06.2003 року боржник
видав наказ про поновлення на роботі та виплаті заробітної плати за час
вимушеного прогулу. Фактично підприємство відмовляється надавати йому роботу
відповідно займаній посаді та вчиняє дії по скороченню посади,  хоча щоденно він знаходиться на своєму робочому
місці. 4.08.2003 року ним подана заява до суб'єкта оскарження про невиконання
рішення суду в частині поновлення на роботі. 20.08.2003 року начальником ВДВС
йому вручена копія постанови державного виконавця про закінчення виконавчого
провадження в день видання підприємством наказу про його поновлення на роботі.
Вважає постанову про закінчення виконавчого провадження винесеною з порушенням
вимог  ст.  77 Закону України „Про виконавче
провадження" ,  тому просив визнати
дії суб'єкта оскарження неправомірними,
скасувати постанову,  зобов'язати
виконати рішення суду про поновлення на роботі відповідно до вимог закону.

Рішення
Оболонського районного суду м.  Києва від
27.10.2003 p.,  залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від 24.12.2003 p.,
скарга залишена без задоволення.

ОСОБА_1  подав касаційну скаргу на зазначені судові
рішення,  посилаючись на невірну оцінку
зібраним доказам,  неправильне
застосування норм матеріального  і  процесуального  права,
в зв'язку з чим  ставить  питання
про

Справа
№33ц-942 кс 07

Доповідач Висоцька
B.C.

скасування
судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення його скарги.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні скарги,  суд першої
інстанції виходив з того,  що державний
виконавець при виконанні рішення суду,
що набрало законної сили,  діяв в
межах своїх повноважень і при цьому не порушив права чи свободи заявника.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Оболонського районного суду м.  Києва від
27 жовтня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва
від 24 грудня 2003 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.