Справа № 22ц-448/2007                                        Головуючий
в 1-й інстанції: Калитка
Категорія:                                                                                          Доповідач: Борисов Є.А.
УХВАЛА

Іменем   України

26 лютого 2007 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Луганської області у складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Пригорнєвої Л.І., Кравченко
Н.В.

при секретарі: Годуновій К.В.

розглянувши  в
відкритому  судовому
засіданні  в  м.
Луганську  цивільну  справу
за

апеляційною  скаргою
ОСОБА_4в  інтересах  ОСОБА_1на рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 30 листопада

2006 року за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

встановила:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3звернулись до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою про визнання фізичної особи -
ОСОБА_51964 року народження безвісно відсутнім, посилаючись на ту обставину, що
в січні 2000 року він зібрав свої речі і пішов з
дому і з того часу даних про місце його перебування немає.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада
2006 року заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою була залишена без
задоволення за її необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і постановити нове
рішення, яким задовольнити заяву про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи
і при ухваленні рішення були порушені норми
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, що з»явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа
може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути
визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного
року в місті її постійного проживання немає відомостей про
місце її перебування.

Судом першої інстанції було встановлено, що заявники є членами сім»ї
ОСОБА_5, 1964 року народження, який зареєстрований у квартиріАДРЕСА_1Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи
(а.с. 9). Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заявники не надали
суду будь-яких доказів тієї обставини, що квартира за
вказаною адресою була постійним місцем проживання ОСОБА_5і що
останній дійсно не мешкає за вказаною адресою протягом більше
ніж одного року. Також заявниками не надано будь-яких доказів тієї обставини,
що вони вживали будь-яких заходів щодо розшуку ОСОБА_5 і встановлення його місця перебування. За таких обставин суд першої
інстанції дійшов

2

вірного висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_5 1964 року
народження безвісно відсутнім.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що рішення
суду першої інстанції ухвалене з додержанням
вимог процесуального і матеріального права і підстав для його скасування
за доводами апеляційної скарги немає. Керуючись СТ..СТ.303, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада
2006 року за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишити без
змін.

Ця ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду
України на протязі двох місяців з моменту її оголошення.