РІШЕННЯ

іменем України

4 травня   2007
року                                                                                     м.
Ужгород

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого   Павліченка С.В.

суддів:Кеміня М.П., Фазикош Г.В.

при секретарі
Довбака Т.О., з участю
представника відповідачки ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивача ОСОБА_1, розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання договору
завдатку та стягнення грошової суми 5300
грн.,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2про розірвання договору
завдатку та стягнення грошової суми 5300
грн.

Позивач зазначав, що 03.04.2003
року уклав з відповідачкою договір завдатку з метою забезпечення укласти
договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, однак з вини відповідачки
договір купівлі-продажу квартири укладений не був.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 лютого 2007 року позов
задоволений.

В апеляційній скарзі представника відповідача
ОСОБА_4ставиться питання про скасування рішення суду, як незаконного та
необгрунтованого та постановления
нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду
законним та обгрунтованим.

Апеляційна
скарга   підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Справа
№.22ц-790/07

Відповідно до ст.
195 ЦК України в редакції 1963
року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин завдатком
визнавалась грошова сума, що видавалась однією з договірних сторін в рахунок
належних з неї за договором платежів другій стороні в підтвердження укладення
договору і в забезпечення його виконання.

Якщо за невиконання договору відповідальна сторона, яка дала завдаток, від
залишався у другої сторони.

Якщо за невиконання договору відповідальною була сторона яка одержала
завдаток, вона повинна була сплатити іншій стороні подвійну суму завдатку.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи дав оцінку тільки діям
ОСОБА_2, які
перешкодили виконанню договору.

Однак не повно з'ясував обставини справи і залишив поза увагою дії ОСОБА_1., які також
перешкодили виконанню договору, зокрема неодноразову неявку до нотаріуса для
укладення договору.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку, договір не був виконаний з
вини обох сторін.

У зв'язку з цим суд повинен був застосувати аналогію ч.І ст. 211 ЦК України в
редакції 1963 року.

Зазначені обставини, відповідно до п. 1
ч. 1 ст. 309 ЦПК України є
підставою для зміни рішення суду першої інстанції і стягнення з відповідача на
користь позивача одинарного розміру завдатку.

Керуючись ст. 195, ч.І ст. 211 ЦК України в
редакції 1963 року ст.
ст. 307, 309, 313, 314,
316, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області,

рішила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_4задовольнити частково.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 26
лютого 2007 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
2650 /дві
тисячі шістсот п'ятдесят/ грн. завдатку та 25, 5 грн. судових витрат.

Рішення
проголошене в порядку ст.218, 317
ЦПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення і відповідно
до ст. 326,327 ЦПК
України може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців.