УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„18"
вересня 2007р.                                                                         м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого             Бойчука І.В.,

суддів                        Соколовського В.М.,
Матківського Р.Й.,

секретаря                  Юрків І.П.,

з
участю:                   ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
виселення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 21 червня 2007 року,-

встановила:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 червня
2007 року виселено ОСОБА_1 з квартириАДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. вказав, що спірна квартира належить йому та
померлій матері на праві спільної сумісної власності згідно ст. ст.355, 369 ЦК України, а право
власності є непорушним. Договір довічного утримання повинен бути укладений
тільки після визначення частки цього співвласника у спільному майні. У даному
випадку цього зроблено не було, що є грубим порушенням чиновного законодавства.

Просить рішення
скасувати, ухваливши нове, яким задовольнити його вимоги.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали доводи
апеляційної скарги з мотивів, наведених у скарзі.

Представник ОСОБА_2 доводів апеляційної скарги не визнала
і пояснила, що рішення суду є правильним. Відповідач немає права на спірне
житло, тому підлягає виселенню.

Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 у належне їй на праві власності
житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 вселився її син ОСОБА_1.

При житті ОСОБА_3. уклала договір довічного утримання з
донькою ОСОБА_2 від 19.06.2004 року щодо спірної квартири.

Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно
(а.с.6) вбачається, що дана двокімнатна квартира в цілому зареєстрована за
ОСОБА_2.

Позивачка вказала, що в даний час житло їй необхідне для проживання, а відповідач
чинить їй у цьому перешкоди, самовільно її зайнявши.

Справа №
22-ц-986/2007р.                                   Головуючий
у І інстанції Островський Л.Є.

Категорія 30                                                            Доповідач
Бойчук І.В.

Згідно до вимог ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли житлове
приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта про те, що договір довічного утримання,
укладений його матір"ю з ОСОБА_2, є незаконним, не заслуговують на увагу,
оскільки був предметом розгляду в суді і не визнаний недійсним.

Підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених у скарзі, не
встановлено.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського
суду від 21 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному порядку з часу
вступу в законну силу.