РІШЕННЯ

Іменем   України

27 червня 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляцій­

ного суду Житомирської області у складі:

головуючого - судді:                   Франовської
К.С.

суддів:                                                  Товянської О.В.

Широкової Л.В.
при секретарі судового засідання :3абеліній О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2007 року, -

встановила:

В грудні 2006р.
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаю­чись на те, що 1
вересня 2006р. близько 9*2год. відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, д.н.
НОМЕР_1 по вул.Леніна в М.Бердичеві Житомирської області, повер­таючи ліворуч
при виїзді з центральної районної лікарні, не надав переваги в русі автомобілю
ГАЗ-24, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода. В ре­зультаті ДТП автомобіль ГАЗ-24 здійснив наїзд на
автомобіль позивача Мерседес Бенц-200Е, д.н. НОМЕР_2, яким він керує по
дорученню від 11.05.2006р. В резуль­таті
аварії автомобіль Мерседес було пошкоджено. Просив суд стягнути з відповідача на
його користь 18084 грн. 01 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шко­ди.

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2007р.
позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11244,88грн.
матеріальної шкоди, 2000грн. моральної шкоди, 1500грн. за надання правової
допомоги, 261грн. судових витрат.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в зв'язку із
порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову. Позивач не є власни­ком пошкодженого
автомобіля, а тому не має права на відшкодування шкоди.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Як видно із
матеріалів справи, 01 вересня 2006р. в Бердичеві трапилась з ви­ни відповідача
дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулось 4 автомо­біля, в т.ч.
пошкоджено і автомобіль, котрим за дорученням керував позивач (поста­нова про
відмову у порушенні кримінальної справи, .постанова судді Бердичівського міськрайсуду
від 24 жовтня 2006р. про притягнення ОСОБА_2 до адмініст­ративної
відповідальності-а. с .32,14).

Відповідно до
ст.,ст.11бб,п.2 ст. 1187 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної абр юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підста­ві (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транс­портним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утри­мання якого
створює підвищену небезпеку.

Справа № 22ц/1365                                                 Головуючий у суді 1-ї інс.:Борташевич В.Ф. Категорія 23                                                                                   Суддя-доповідач Товянська О.В.

2

Тому є
безпідставними посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не має права
вимоги, оскільки у разі заподіяння шкоди майну вимоги про відшкоду­вання
матеріальної чи моральної шкоди можуть бути заявлені як власником цього майна,
так і особою, яка хоча і не власником, але володіє майном на підставі, перед­баченій
законом або договором, оскільки на таких осіб згідно зі ст.48 Закону України
від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ "Про власність" поширюються
положення закону щодо захисту права власності (а.с.24).

За таких
обставин суд обґрунтовано стягнув матеріальну шкоду, розмір якої визначено
відповідним висновком спеціаліста на підставі ухвали Бердичівського
міськрайсуду від 09 січня 2007 року (а.с.49-57).

Проте апеляційний
суд вважає за необхідне зменшити розмір суми на від­шкодування заподіяної
моральної шкоди до 1 (однієї) тис.грн., врахувавши при цьо­му обставини справи,
тривалість моральних страждань, заподіяння легких тілесних ушкоджень без
розладу здоров'я.

Рішення суду в
частині стягнення витрат за надання правової допомоги під­лягає скасуванню із
ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у позові, оскільки
позивачем не надано доказів (квитанції, прибуткового ордеру тощо) про сплату ним адвокату відповідної суми. Угода про
зобов'язання в подальшому сплати­ти певну суму не може бути правовою
підставою для стягнення.

В зв'язку із
частковим задоволенням позовних вимог, підлягає зменшенню і сума стягнутого
судового збору до 120,94грн., витрат на інформаційно-технічне за­безпечення
розгляду справи - в сумі 30грн.

В решті рішення не оскаржується.

Керуючись ст.ст.309,313,314,316 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити ча­стково.

Рішення
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2007 року
в частині стягнення витрат за надання правової допомоги підля­гає скасуванню із
ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у позові за
необґрунтованістю.

Змінити рішення
суду в частині відшкодування моральної шкоди, стягнення судового збору та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Зменшити розмір:
моральної шкоди, яка підлягає стягненню до 1 (однієї) тис.грн., судового збору
до 120,94грн., 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи на користь ОСОБА_1 зі ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з моменту  проголошення та може бути

оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня

набрання
законної сили.