Справа
№ 22-ц-2858-07               Головуючий у 1 інстанції Костюк Л.О.
Категорія                                        Доповідач
у 11 інстанції  Оношко Г. М
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18    вересня 2007 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі: головуючого Поліщука  М. А.,
суддів   Олійника В.І.,  Оношко Г.М.
при секретарі   Бобко   О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду від 25 червня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,  треті особи:
Раффайзен банк „Аваль*",  приватний
навчальний заклад "Економіко-технологічний університет" про розірвання
договору купівлі-продажу,  визнання права
власності , зобов"язання звільнити гуртожиток,  зобов"язання не чинити перешкод у
володінні . користуванні та розпорядженні приміщенням,  стягнення матеріальної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов'язку в натурі.

Заслухавши      доповідь    судді
апеляційного    суду    ,
перевіривши

матеріали
справи та  доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів ,  -

встановила:

У грудні
2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом до ОСОБА_1 У позові
зазначав,  що 31 травня 2001 року за
договором купівлі-продажу ним був придбаний гуртожиток в АДРЕСА_1 .

17
листопада 2005 року між ним та ОСОБА_1 був укладений нотаріально посвідчений
договір купівлі продажу зазначеного приміщення за 809 341, 2 грн,  в цей же день за актом прийому-передачі
гуртожиток був переданий відповідачці.

Згідно з
п.2.1 договору купівлі-продажу кошти в сумі 809 341, 2 грн. покупець ОСОБА_1 повинна була
сплатити йому готівкою у строк до 18 листопада 2006 року,  зазначена дата була визначена кінцевим
строком розрахунку,  при цьому розрахунок
мав здійснюватися в м.  Бровари з
одночасним підтвердженням цього факту його письмовою заявою,  справжність підпису на якій   мала б посвідчуватися нотаріально.

Проте
станом на 19 листопада 2006 року обумовлену договором суму відповідачка ні.
повністю,  ні частково не сплатила,  ніякий пропозицій щодо повного розрахунку від
неї не надходило,  отже відповідачка
порушила

абзац 1 -2 п.2.1тап.7.2.1. договору купівлі-продажу.

Наведені
порушення договору позивач
вважає істотними,  оскільки він
позбавився    коштів,  які розраховував одержати за проданий    гуртожиток.

Просив
на підставі ч.2  ст.  651 ЦК України розірвати договір
купівлі-продажу,  визнати права власності
на спірний гуртожиток,  зобов'язати
ОСОБА_1 звільнити гуртожиток та не чинити йому перешкод у володінні,  користуванні та розпорядженні приміщенням .

У травні
2007 року позивач доповнив позовні вимоги,
просив стягнути також завдані позивачеві внаслідок порушення його права
збитки в сумі 60 000 грн.   та витрати у
справі.

У квітні
2007 року ОСОБА_1
звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про примусове виконання зобов'язання
в натурі.

Заперечуючи
проти позову ОСОБА_2 ,  зазначала,  що невиконання зобов'язання за договором
купівлі-продажу   має місце з боку
позивача,

На обгрунтування своїх доводів посилалася на те ,  що з дати

укладення договору вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з

приводу   часткового      виконання      зобов'язання                      по
оплаті   вартості

гуртожитку,  однак він відповідав ,  що хоче отримати всю суму разом.

16 листопада 2006 року в приміщенні Економіко-технологічного

університету         вона
повідомила    ОСОБА_2,      що
готова сплатній

визначену
договором вартість гуртожитку,
запропонувала йому о
грима і и кошти та
видати розписку про їх отримання. Останній погодився отримати кошти,  проте від складання розписки відмовився
,  мотивуючи свою відмову тим,  що розписка повинна бути складена у
присутності нотаріуса,  який посвідчить
правильність його підпису,
запропонував,  що він отримає
кошти,  а письмову заяву буде складено ним
наступного дня у нотаріуса.

Вона не
погодилася з такою пропозицією,
запропонувала передати кошти в присутності нотаріуса одночасно із
складанням заяви про їх отримання,
позивач з її пропозицією погодився.

Але 17
листопада та в наступні дня на її неодноразові дзвінки ОСОБА_2 не
відповідач,  уникав розмов та зустрічей з
нею,  з незрозумілих для відповідачки
причин відмовився від домовленостей з приводу купівлі-продажу ,  замість того,
щоб отримати гроші,  звернувся до
суду і даним позовом.

Зазначені обставині,  на думку
відповідачки ,  свідчать про те ,  то

ОСОБА_2 ще до сплину строку розрахунку за договором

відмовився від отримання грошей та навмисно не погодився видати

розписку  про     їх отримання.  Посилаючись
на те     ,   що                            виконання

зобов'язання
відбулося у зв'Язку з простроченням кредитора,
просила зобов'язати
ОСОБА_2    виконати умови    договору купівлі-продажу

шляхом прийняття
належного з її боку виконання - отримати грошові кошти в сумі 809 341,  2 грн.

Рішенням
Броварського міськрайонного суду від 25 червня 2007 року позов ОСОБА_2 '
задоволено частково. В зустрічному позові ОСОБА_1   відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду з
підстав порушення та неправильного застосування норм матеріального і
процесуального права та ухвалення нового рішення ,  яким позові ОСОБА_2 відмовити,  а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Перевіривши
матеріали справи в порядку  ст.  303 ЦПК України,  колегія суддів дійшла висновку ,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судом
встановлено та з матеріалів справи вбачається,
що 17 листопада 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений та
нотаріально посвідчений договір купівлі продажу приміщення гуртожитку по
АДРЕСА_1за 809 341, 2 грн.,  в цей же
день за актом прийому-передачі гуртожиток був переданий відповідачці.

Відповідно
до П.2.1 договору купівлі-продажу кошти в сумі 809 341, 2 грн. покупець ОСОБА_1 повинна була
сплатити продавцеві ОСОБА_2 готівкою у строк до 18 листопада 2006 року,  зазначена дата була визначена кінцевим
строком розрахунку,  при цьому розрахунок
мав здійснюватися в м.  Бровари з
одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою ОСОБА_2,  справжність підпису на якій мала б
посвідчуватися нотаріально.

Проте в
обумовлений договором строк покупець-відповідачка ОСОБА_1 встановлену
договором купівлі - продажу вартість майна не сплатила.  .

Відповідно
до ч.2  ст. 651 ЦК України на
вимогу сторони укладений сторонами договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду у разі істотного порушення договору іншою стороною. Істотним є
таке порушення стороною договору,  коли
внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того
,  на що вона розраховувала   при укладенні договору.

За
договором купівлі - продажу продавець передає,
або зобов'язується передати
майно/ товар/ у власність
покупця,   а покупець приймає або

зобов"язується прийняти
майно  /товар  /  і
сплатити за  нього обумовлену договором
грошову суму/  ст.  655 ЦК
України /.

Судом
першої інстанції беззаперечно встановлено,
що відповідачка ,  одержавши у
власність за договором купівлі - продажу майно та розпоряджаючись ним як
власник,  встановленої договором
купівлі-продажу вартості майна протягом року - до остаточної дати
розрахунку,  обумовленої договором - до
18 листопада 2006 року- продавцеві не сплатила,
не вжила заходів для виконання обов'язку по сплаті вартості купленого
майна.

Висновки
суду щодо недоведеності посилань відповідачки про ухилення позивача від
отримання грошових коштів грунтуються на матеріалах справи,  з яких вбачається,  що відповідачка,  знаючи адресу та реквізити продавця,  проживаючи з ним в одному будинку,  протягом встановленого договором терміну не
приймала мір для сплати повної вартості
придбаного нею майна.

Доводи
ОСОБА_1 про те ,  що вона від дня
укладення договору неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з приводу часткової
оплати ,  проте відповідач відмовлявся
приймати часткову оплату ,  хотів
отримати всю суму зразу ,    не
підтверджується  доказами.

Так само не підтверджується доказами та спростовується матеріалами

справи посилання відповідачки щодо її наміру сплатити повну

вартість гуртожитку                 17
листопада   2006року та намагання     виконати

зобов'язання 18
листопада 2006 року .

Доказів
,  які б свідчили про те ,  що після закінчення передбаченого договором
терміну остаточного розрахунку,  в тому
числі після звернення позивача до суду з позовом про розірвання договору
купівлі-продажу відповідачка вживала заходів для виконання зобов'язання остання
також не надала.

За
правилами  ст.  60 ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставі своїх доводів та заперечень,
крім випадків,  встановлених
статтею 61 ЦПК .

За      наведених
обставин    суд    дійшов
правильного висновку        про

недоведеність
посилань   відповідачки   щодо невиконання зобов'язання

внаслідок прострочення
кредитора,  встановив,  що внаслідок невиконання

зобов'язання
сплатити обумовлену договором купівлі-продажу    грошову

суму   в
передбачений   договором   строк                           відповідачка                істотно

порушила
умови договору та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову
ОСОБА_2. та відмовив у задоволенні зустрічного
позову    ОСОБА_1

Доводи   апеляційної
скарги     щодо недоведеності    істотного порушення відповідачкою  умов
договору   безпідставне.   За
правилами  ст.       651
ЦК

України,  істотним є таке порушення
стороною договору ,  коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,  на що вона розраховувала при укладенні
договору. Внаслідок невиконання відповідачкою зобов'язання по оплаті вартості
проданого їй майна продавець-позивач ОСОБА_2 був позбавлений можливості
одержати значні кошти,  котрі він
розраховував одержати до 18 листопада 2006 року ,    відчужуючи
майно за оплатним договором .

Обов'язок
сплатити обумовлену договором купівлі-продажу грошову суму статтею 655 ЦК України
покладений на покупця. Невиконання покупцем обов"язку по оплаті майна /
товару/в установлений строк є істотним порушенням договору купівлі-продажу .

Посилання
апелянта на відсутність правових підстав позбавлення відповідачки права
власності на придбане нею за договором купівлі продажу майно не приймаються до
уваги . Підставою для набуття відповідачкою права власності на приміщення
гуртожитку був договір купівлі-продажу ,
суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом
підстав для його розірвання .Зазначені обставини є підставою для припинення
права власності на майно покупця та виникнення права власності на нього у
продавця -попереднього власника майна. За правилами  ст.
653 ЦК України,  у разі розірвання договору зобов'язання
сторін,  що витікають з даного договору
,  повністю припиняються.

Інші   доводи
апеляційної скарги   не
спростовують   висновків   суду
,  викладених у   рішенні

Порушень
норм матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи ,  не встановлено.

Суд
першої інстанції ухвали рішення з додержанням норм матеріальною та
процесуального права,  підстав для його с касування немає.

Керуючись  ст.
ст.     308,    315
ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 відхилити.   Рішення Броварського міськрайонного суду від
25 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала     апеляційного     суду набирає законної                           сили     з
моменту

проголошення
і    може    бути оскаржена      в
касаційному    порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.