Справа № 22-ц-1619-Ф/07                                                                               Головуючий
суду першої
інстанції                                    Самойлова О.В
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції                                                   Ломанова
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

17
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду АР Крим у м.  Феодосії в складі:

головуючого
- судді                   Ломанової Л.О.,

суддів                                          Соболюка
М. М. ,

Притуленко О.В.,

при
секретарі                              Князькіній
О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового
наказу,  боржник - товариство з обмеженою
відповідальністю «Моноліт-Аякс»,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Феодосійського міського суду АР Крим від
10 липня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу,  боржник - ТОВ «Моноліт-Аякс».

Заява
мотивована наявністю письмового договору між сторонами про оренду належного
заявника автотранспорту,  та визнанням
ТОВ «Моноліт-Аякс» своєї заборгованості в розмірі 22 019 грн. 25 коп.,  яка підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків.

Ухвалою
Феодосійського міського суду АР Крим від 10 липня 2007 року відмовлено у
прийнятті зазначеної заяви про видачу судового наказу.

Не
погодившись зі вказаною ухвалою,  ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  в якій просить
скасувати оскаржувану ухвалу,  а справу
направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Вимоги
апеляційної скарги мотивовані порушенням судом норм процесуального права,  якими регулюється видання судового наказу.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  обговоривши
доводи апеляційної скарги,  дослідивши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
представників заявника та боржника,
колегія судів дійшла висновку,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 96 Цивільного процесуального кодексу України
судовий наказ може бути видано,  якщо
заявлено вимогу,  яка ґрунтується на
правочині,  вчиненому у письмовій формі.
При цьому частиною 1 статті 100 Цивільного процесуального кодексу України
встановлений виключний перелік підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

Матеріали
справи свідчать про те,  що вимога
ОСОБА_1. грунтується передбаченому наведеною нормою правочині,  оскільки заявник просив суд видати судовий
наказ про стягнення заборгованості,  яка
виникла внаслідок укладення між сторонами
договору   оренди   автотранспорту,    укладеного
1   червня   2006
року

(а.с.
1,  9, 10),  тому
колегія суддів знаходить правильним висновок суду,  що у даній справі заявлено вимогу,  передбачену статтею 96 Цивільного
процесуального кодексу України.

Постановляючи
ухвалу про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1. про видачу судового наказу,  суд першої інстанції виходив з того,  що із заяви та поданих документів вбачається
спір про право,  оскільки у матеріалах
справи відсутні документи,  які могли б
бути підставою для видачі судового наказу.

З таким
твердженням не може погодитися колегія суддів,
оскільки з відсутності документів,
які могли б бути підставою для видачі судового наказу,  не може випливати наявність спору про право.

Враховуючи,  що матеріали справи містять докази наявності
договірних відносин між ОСОБА_1. і ТОВ «Моноліт-Аякс» - копію договору оренди
автотранспорту від 1 червня 2006 року (а.с.
9,  10),  надані представником заявника в суді апеляційної
інстанції акт приймання-передачі автотранспорту,  і акт звірки взаєморозрахунків між сторонами
зазначеного договору,  копія якого була
додана заявником при зверненні до суду із заявою (а.с.  11),  а
також те,  що жоден із цих документів не
свідчить про наявність спору про право,
колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування
оскаржуваної ухвали внаслідок порушення судом першої інстанції порядку,  встановленого для вирішення питання про
видачу судового наказу.

Відповідно
до пункту 3 частини 1 статті 312 Цивільного процесуального кодексу України
апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду
першої інстанції,  якщо останній порушив
порядок,  встановлений для його
вирішення.

На
підставі наведеного,  керуючись статтею
303,  пунктом 4 частини 2 статті
307,  пунктом 3 частини 1 статті
312,  пунктом 6 частини 1 статті 314 та
статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Феодосійського міського суду АР Крим від 10 липня 2007 року скасувати,  передати питання на новий розгляд.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не
може бути оскаржена.