Справа
№ 22ц-1717/07                           Головуючий у 1
інстанції ЄнтінаА.П.
26                                             Доповідач
апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
РІШЕННЯ

Іменем                                                            України

2 жовтня
2007 року                                                                                                    м.  Миколаїв

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого                                            Славгородської
Н.П.,

суддів:                                                       Мурлигіної
О.Я.,  Базовкіної Т.М. ,

при секретарі
судового засідання        Бобуйок І.Ф.,

за участю:

позивачки                                                ОСОБА_1

її
представника                                         ОСОБА_2

представника
відповідачки                     ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
представника відповідачки - ОСОБА_4 на рішення Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області від 15 травня 2007 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання заповіту дійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В січні
2007 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту,  складеного 24 лютого 2006 року ОСОБА_5 на її
ім'я дійсним.

Обґрунтовуючи
позов,  вона посилалася на те,  що вказаний заповіт складено у лікарні і
засвідчено головним лікарем та завідуючим кардіологічним відділенням лікарні.
Однак спадщину - 5/6 частин будинку за АДРЕСА_1,  яка відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.,  оформити не може,
оскільки заповіт не зареєстровано у Спадковому реєстрі.

Рішенням
Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 травня 2007 року
позов задоволено. Заповіт ОСОБА_5.,  складений на ім'я позивачки,  посвідчений головним лікарем Миколаївського
морського торгівельного порту 24 лютого 2006 року визнано дійсним.

В апеляційній
скарзі представник відповідачки просить рішення скасувати,  а справу повернути на новий розгляд. Апелянт
посилається на те,  що судом неналежно
досліджені всі докази по справі,  а також
на те,  що до участі у справі не
допущений другий представник відповідачки.

Позивачка
заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить її відхилити.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
складений ОСОБА_5 на користь позивачки під час перебування на лікуванні в
лікарні Миколаївського морського торгівельного порту заповіт відповідав його
справжній волі. Крім того були дотримані вимоги щодо порядку його
посвідчення,  оскільки заповіт
посвідчений відповідною посадовою особою і при його підписанні були присутні
два свідка. За такого суд дійшов висновку,
що,  хоча заповіт і не був
зареєстрований у Спадковому реєстрі,  він
є дійсним.

Однак з такими
висновками суду погодитися не можна.

Так,  з матеріалів справи
вбачається,  що,  дійсно,
під час укладення спірного заповіту ОСОБА_5. знаходився у лікарні.

Як
передбачено ч. 1 та ч. 7  ст.  1252 ЦК
України,  заповіт особи,  яка перебуває на лікуванні у лікарні,  може бути посвідчений головним лікарем,  його заступником з медичної частини або
черговим лікарем цього закладу. Однак такий заповіт посвідчується при свідках.
При цьому ч.5 і ч.б  ст.  1253 ЦК
України вимагають,  що свідки,  при яких посвідчено заповіт,  зачитують його вголос та ставлять свої
підписи на ньому,  а у тексті заповіту
заносяться відомості про їх особу.

Відповідно
до ч. 1  ст.  1257 ЦК
України,  заповіт складений
особою,  яка не мала на це права,  а також заповіт,  складений з порушенням вимог щодо його форми
та посвідчення,  є нікчемним.

З
доказів по справі вбачається,  що спірний
заповіт було складено з порушенням вимог щодо його посвідчення,  оскільки на заповіті значаться лише підписи
заступника головного лікаря по медичній частині та завідуючого кардіологічним
відділенням.  Відомості про особу свідків
і їх підписи в заповіті відсутні.

Вказані
обставини свідчать про те,  що заповіт
укладався у відсутності свідків.

До того
ж спірний правочин не відповідає вимогам ч. 7
ст.  40 Закону України «Про
нотаріат» та Порядку посвідчення заповітів і довіреностей,  що прирівнюються до нотаріально
посвідчених,  затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року з наступними змінами.
Так,  в заповіті не зазначено час та
місце його складення,  при його складенні
та підписанні від імені спадкодавця не була присутня заступник лікаря з
медичної частині Матвеева І.П.,  як
свідчать її пояснення в суді ( а.с.  98
на звороті). Також ОСОБА_5. не
роз'яснювалися його права ( а.с.
98,  99) та при вчиненні
нотаріальної дії була присутня позивачка,
про що пояснив свідок ОСОБА_7. (а.с.
100).

За такого
вказаний заповіт є нікчемним в силу закону.

В п. 2
ч. 2  ст.
215 ЦК України
вказано,  що заповіт може бути визнаний
судом дійсним лише у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Глава 85
ЦК України,  на норми якої послався суд при вирішенні
спору,  регулює порядок спадкування за
заповітом і містить спеціальні норми,
які не передбачають можливості визнання судом дійсним заповіту,  складеного з порушенням вимог щодо його форми
та посвідчення. А  ст.  119 ЦК
України є загальною нормою,  яка
також не регулює виниклих між сторонами по справі правовідносин.

Таким
чином правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає,  а висновки
суду щодо визнання спірної угоди дійсною є помилковими.

Виходячи
з викладеного,  колегія суддів
вважає,  що рішення суду першої інстанції
відповідно до п 4 ч. 1  ст.  309 ЦПК України необхідно скасувати та
ухвалити нове рішення,  яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись  ст.
ст.  303,  309,
316 ЦПК України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідачки ОСОБА_4. задовольнити частково.

Рішення
Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 травня 2007 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання заповіту дійсним.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення але протягом двох місяців з цього
часту може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України.