Справа № 22- 4788                             Головуючий у 1 інстанції: Шишов О.О.
30                                          Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2007 року                   Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Шабанової В.О. суддів: Стратіло В.І.,
Резникової Л.В. при секретарі: Кошмак Т.С.

розглянув у
відкритому судовому засіданні у м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на
рішення Будьонівського районного суду м.
Донецька від 14 березня 2007 року.

по
справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про захист права власності виселенні,
усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,  -

Заслухавши
доповідача,  перевіривши  доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1., ОСОБА_2. звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про захист
права власності,  виселенні,  усунення перешкод в користуванні жилим
приміщенням,  обґрунтувавши свої позовні
вимоги тим,  що позивачі та неповнолітня
донька ОСОБА_1. -ОСОБА_4 є співвласниками 3-кімнатної квартири,  яка розташована за адресою АДРЕСА_1. Окрім
співвласників,  в спірній квартирі
зареєстрована та проживає відповідачка ,
з якою ОСОБА_1. знаходився в зреєстрованому шлюбі.

Посилаючись
на те ,  шлюбні стосунки між подружжям
Гординських більш 7 років як припинені,
між сторонами склалися неприязні стосунки,  що змусило позивачів проживати за іншою
адресою,  а відповідачці залишатися жити
в спірній квартирі ,  яка > теперішній
час здійснює їм перешкоди в проживанні у власній квартирі,  вони просили постановити рішення про
виселення Гординської з спірної квартири без надання іншого приміщення та
зобов'язати її не перешкоджати їм,  як
власникам квартири у проживанні та користуванні цією квартирою.

Рішенням
Будьонівського районного суду м. Донецька від 14 березня 2007 року . позовні
вимоги    ОСОБА_1. ,  ОСОБА_2. задоволені частково. Усунено
перешкоди  в  користуванні
жилим  приміщенням,   вселено
їх     у  кв.АДРЕСА_1. В решті позову відмовлено.

Не
погодившись з таким рішенням позивачі звернулися в суд з апеляційною скаргою в
якій просили скасувати вказане рішення ,
постановити нове,  яким
задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі,  оскільки постановлене судом рішення не
відповідає нормам матеріального права.

Апеляційний суд
вважає,  що скарга позивачів задоволенню
не підлягає з таких підстав:

Задовольняючи
частково позовні вимоги ,  суд виходив з
того,  що відповідачка була вселена в
спірну квартиру за згоди позивачів в якості дружини ОСОБА_1.,  факт розірвання шлюбу з відповідачкою не є
підставою для її виселення з квартири.

Такий
висновок суду відповідає обставинам та матеріалам справи,  з якої вбачається,  що дійсно відповідачка з 1992 року по 2006
рік знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1.. В1992 році вона була
зареєстрована в спірній квартирі в якості дружини ОСОБА_1.. У спірній квартирі
вона проживає по теперішній час.

Згідно
з  ст. 47 Конституції України - кожен має
право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Факт
припинення шлюбних відносин між ОСОБА_1. та відповідачкою не є підставою для її
виселення,  оскільки згідно з ч.4 ст. 156
ЖК України до членів сім'*!' власника будинку квартири належать особи,  зазначені в частині другій  ст. .64 цього кодексу. Припинення
сімейних відносин з власником будинку квартири не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням.

Відповідно
з вимогами  ст. 157,  116 ЖК України позивачами не було надано суду
доказів ,  які б свідчили про
систематичне руйнування чи псування позивачкою жилого приміщення,  або використання його не за
призначенням,  або систематичного
порушення правил соціалістичного співжиття ,
які роблять неможливим для інпшх проживання з нею в одній квартирі,  а заходи запобігання і громадського впливу
виявилися безрезультатними,  тому підстав
для виселення позивачки з спірної квартири у суду не було.

Таким
чином доводи,  приведені в апеляційній
скарзі,  не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права,  яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно
до ч.1 ст. 308ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу
якщо встановлює,  що суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

При
встановлені вищевказаних фактів і постановлені рішення судом першої інстанції
не порушено норм процесуального права та правильно застосовані норми
матеріального права,  тому підстав для
скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314 ЦПК України,  апеляційний суд,
-

УХВАЛИВ :

Апеляційну
скаргу рішення ОСОБА_1,  ОСОБА_2
відхилити .

Рішення
Будьонівського районного суду м. Донецька від 14 березня 2007 року . залишити
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили цією ухвалою.