Справа № 22ц - 414/07                                   Головуючий
Категорія: 19                                                    Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 p. травня 16                                                                                                         місто
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
- судді Шевчук
Л.Я.

суддів
Свистун О.В., Подолюка В.А.

при
секретарі Матюхіній О.Г.

з участю
представника позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом Державного виробничо-торгового підприємства
«Волиньфармпостач», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні
позивача - ОСОБА_6до
ОСОБА_2, Служби автомобільних доріг у Волинській області, ДП «Волинський
облавтодор» ВАТ Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України»
про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою представника відповідача -Служби
автомобільних доріг у Волинській області -
ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду від 22 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Державне виробничо-торгове підприємство
«Волиньфармпостач» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2. про відшкодування
шкоди покликаючись на те, що 4
серпня 2006 року
біля 10 години
на перехресті доріг Турійськ-Рожище-Ківерці-Піддубці та
Колодяжне-Локачі-Горохів в селі Купичів Турійського району відбулося зіткнення
належного позивачу автомобіля ГАЗ-33021,
реєстраційний НОМЕР_1, під
керуванням водія підприємства ОСОБА_6. та автомобіля М-2140 «Люкс»,
реєстраційний НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2., внаслідок якого автомобіль
позивача був пошкоджений. Вважають, що водій ОСОБА_6. рухався автомобілем ГАЗ
по головній дорозі, а

3

водій ОСОБА_2. - по другорядній
дорозі і зобов'язаний був уступити дорогу автомобілю, який рухався по головній
дорозі.

Просять стягнути з відповідача 924 грн. 84 коп.
матеріальної шкоди, витрати за проведення експертизи в розмірі - 356 грн. 40 коп. та судові
витрати.

Ухвалою суду до участі в справі залучено 3 особу, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6та співвідповідачів 1) Службу
автомобільних доріг у Волинській області і 2) Дочірнє підприємство «Волинський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги
України».

Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги і
просив стягнути з відповідача 1537
грн. 39 коп.
матеріальної шкоди, витрати за паливо -
97 грн. 50 коп.,
витрати за проведену експертизу -
356 грн. 40 коп. та
судові витрати.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 22 березня 2007 року позов
задовольнено частково.

Стягнуто із Служби автомобільних доріг у Волинській
області в користь Державного виробничо-торгового підприємства
«Волиньфармпостач» 1022 грн.
матеріальної шкоди, 437 грн. 40 коп. судових
витрат.

В позові до ОСОБА_2, Дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - відмовлено.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду від 18 жовтня 2006 року задовольнено
заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на майно, що належить
ОСОБА_2- на
автомобіль М-2140, державний номерний знак
НОМЕР_2

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача - Служба
автомобільних доріг у Волинській області -
Потапенко B.C. подав апеляційну
скаргу, оскільки вважає рішення незаконним із-за порушення норм матеріального і
процесуального права, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які
суд вважає встановленими та просить його скасувати, а справу направити на новий
розгляд.

Представник відповідача зазначає, що перехрестя доріг, де
сталася дорожньо-транспортна пригода, відноситься до рівнозначних доріг і
порядок їх проїзду регулюється п.16.12 Правил дорожнього руху, згідно якого на
перехресті рівнозначних автомобільних доріг водій транспортного засобу
зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Крім того, вважає, що суд помилково прийшов до висновку,
що Служба автомобільних доріг у Волинській області є належним відповідачем по
справі, оскільки згідно із Законом України «Про автомобільні дороги»
відповідальність по відшкодуванню збитків користувачам автомобільних доріг
загального користування несе орган державного управління автомобільними
дорогами, а саме Державна служба автомобільних доріг України.

Представники відповідачів ОСОБА_4., ОСОБА_5., відповідач
ОСОБА_2. апеляційну скаргу підтримали повністю із зазначених в ній підстав.

4

Представник позивача ОСОБА_1. апеляційну скаргу
заперечив, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, представників відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., відповідача ОСОБА_2., представника позивача ОСОБА_1., перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду .першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення,
рішення суду слід скасувати та ухвалити нове з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 4 серпня 2006 року біля 10 години на
перехресті доріг Турійськ-Рожище-Ківерці-Піддубці та Колодяжне-Локачі-Горохів у
селі Купичів Турійського району сталася дорожньо-транспортна пригода, де водій
автомобіля ГАЗ-33021, р.нНОМЕР_1 ОСОБА_6. (власник автомобіля ДВТП
«Волиньфармпостач»), керуючи автомобілем, зіткнувся з автомобілем М-2140 «Люкс», р.н.НОМЕР_2, яким
керував водій ОСОБА_2.

Судом першої інстанції встановлено, що перед перехрестям
доріг в напрямку автомобіля М-2140 під керуванням ОСОБА_2. дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» на
момент ДТП не було.
Покриття доріг на перехресті і до нього однакове. Водій автомобіля ГАЗ-33021
ОСОБА_6. рухався автомобілем по автодорозі, яку вважав головно., оскільки
дорожній знак 2.3 ПДР
(головна дорога) був встановлений при в'їзді в с.Купичів.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої
інстанції виходив з того, що водій автомобіля ГАЗ-33021 ОСОБА_6. мав усі
підстави вважати, що він рухався по головній дорозі і має пріоритет проїзду
перехрестя щодо автомобіля М-2140, під керуванням водія ОСОБА_2., оскільки
дорога, якою рухався водій ОСОБА_6. є головною, то перед перехрестям зі сторони
в'їзду автомобіля під керуванням ОСОБА_2. повинен був бути встановлений
дорожній знак 2.1 «Дати
дорогу». Оскільки служба автомобільних доріг у Волинській області виконує
функції з управління територіальними автомобільним дорогами загального
користування місцевого значення і не розстановила дорожніх знаків, що стало
наслідком ДТП, тому повинна нести відповідальність по відшкодуванню шкоди
позивачу.

Однак, з
таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на в'їзді в
с.Купичів Турійського району зі сторони смт.Рожище, звідки рухався автомобіль
ГАЗ, під керуванням водія ОСОБА_6., на правій стороні дороги на віддалі 2,9м
від проїзджої частини дороги встановлений дорожній знак 5.45 Правил
дорожнього руху (ПДР) «Купичів». На віддалі 96м від цього знаку з тієї ж
сторони дороги на відстані 3,5м від краю проїзджої частини встановлений знак 2.3 «Головна
дорога». На віддалі 180м від знаку 2.3
до дороги з обох боків прилягають грунтові дороги. На віддалі 600м від
названих ґрунтових доріг знаходиться перехрестя доріг з однаковим покриттям де
сталася дорожньо-транспортна пригода (а.с.156).

В судовому засіданні встановлено, Що на час скоєння ДТП перед
перехрестям з однаковим покриттям зі сторони руху автомобіля ГАЗ-33021 будь -

5

якого знаку  не було. Також відсутні знаки і зі сторони
руху автомобіля М-2140. Знак 2.4
- Кінець головної дороги на ділянці дороги села Купичів не значиться.

Відповідно до розділу - 33 - підрозділу -
2 знаки пріоритету Правил дорожнього руху - знаки 2.1-2.3;
2.5 і 2.6 встановлюються
безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги, крім того, знак 2.3 на початку, а
знак 2.4 (Кінець
головної дороги) - в кінці
головної дороги.

Отже, із встановлених обставин справи та зібраних доказів
вбачається, що дія знаку 2.3
«Головна дорога» поширювалась на перше перехрестя, яке знаходиться на
віддалі 180м від цього ж знаку. Оскільки перед другим перехрестям знак 2.3 «Головна дорога»
не був встановлений, а дороги з однаковим покриттям, таким чином це перехрестя
рівнозначних доріг та є нерегульованим.

А згідно із п.16.12 ПДР - на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового
транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що
наближаються праворуч.

Оскільки праворуч зі сторони руху автомобіля М-2140 під
керуванням ОСОБА_2. не було нерейкових транспортних засобів, то відповідно до
вимог п.16.12 ПДР водій продовжив рух по перехресті в своєму напрямку.

Як вбачається із схеми протоколу огляду місця ДТП, місцем зіткнення
транспортних засобів є проїзджа частина дороги зустрічного транспорту по руху
автомобіля ГАЗ-33021, яким керував водій ОСОБА_6.

Із висновку спеціаліста-експерта відділення автотехнічної
експертизи та оцінювальної діяльності НДЕКЦ при УМВС України у Волинській
області вбачається, що водій автомобіля ГАЗ-33021 ОСОБА_6. при проїзді
нерегульованого перехрестя не надав дорогу автомобілю М-2140, який наближався
праворуч, то з технічної точки зору його дії, які не відповідали вимогам
п.16.12 ПДР лежать в прямому причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однак, позивач, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, не
надав суду доказів, що майнову шкоду завдали відповідачі по справі.

Таким чином, в позові Державного виробничо-торгового
підприємства «Волиньфармпостач» слід відмовити, а рішення суду першої інстанції
скасувати із-за невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення
норм матеріального і процесуального права, що є підставою згідно із ст.309 ЦПК
України для ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.60, 307,
309, 313, 314, 316 ЦПК України, на підставі ст.1166 ЦК України, Правил
Дорожнього руху, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача Служби
автомобільних доріг у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 22 березня 2007 року в даній
справі скасувати.

6

Ухвалити
нове рішення.

В позові
Державного виробничо-торгового підприємства

«Волиньфармпостач», 3-особи без самостійних вимог на
стороні позивача -
ОСОБА_6до ОСОБА_2, Служби автомобільних доріг у Волинській області, ДП
«Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги
України» про відшкодування шкоди -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.