Справа № 22ц-4004/2007 р.                                                  Головуючий
21                                                                            суддя
Доповідач суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13
червня 2007 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
судді:                                           Костюченко
Н.Є.

Суддів:                                      Басуєвої
Т.А.,  Повєткіна В.В.

При
секретарі:                                                    Горобець
К.В.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну спра­ву за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страху­вання
від нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань України в м.
Тернівка

на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12
березня 2007 року

за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на підприємстві та професійних за­хворювань України в
м.Тернівка про стягнення недоплаченої одноразової допомоги,  -

Встановив :

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня
2007 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1,
на його користь з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань
України в м.Павлограді стягнуто недо­плачену одноразову допомогу у сумі 70518,
80 грн. в рахунок недоплаченої одноразо­вої допомоги у зв'язку з повторним
ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з
професійним захворюванням (а.с.23-24).

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати і в позові ОСОБА_1
відмовити,  посилаючись на те,  що суд,
на його погляд,  неправильно за­стосував
норми матеріального права і не врахував вимоги ч.2 ст.34 Закону України
"Про загальнообов' язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
щодо обмеження одноразової допомоги чотирикратним розміром граничної суми
заробіт­ної плати (а.с.26-27).

Перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги і вимог,  заявлених у
суді першої інстанції,  коле­гія суддів
вважає,  що скарга є необгрунтованнрю і
не підлягає задоволенню з насту­пних підстав.

Постановлюючи
рішення про задоволення позову,  суд
першої інстанції дійшов висновку,  що
відповідно до ч.2 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професій­ного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" при повторному ушкод­женні здоров'я,  пов'язаного з іншим професійним захворюванням
або травмуванням,  обмеження розміру
одноразової страхової виплати не передбачено.

Колегія
суддів вважає,  що такий висновок суду
першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідно до акту від 02 листопада 2004 року та збільшенням на 4 0%
втрати професійної працездатності на підставі висновку повторно-первинного МСЕК
від 22 грудня 2004 року позивачу постановою ВВД Фонду за №248 від Об січня 2005
року у зв'язку з повторним ушкодженням здоров'я внаслідок професійного
захворювання нараховано одноразову страхову виплату з обмеженням чо­тирикратним
розміром заробітної плати,  а саме у сумі
10640, 00 грн. (а.с.6-7, 8-9, 10, 13-14, 15-16).

Згідно з
абзацем першим
ч.2 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" у разі стійкої втрати професійної працездатності,  встановленої МСЕК,  Фонд соцального страхування від нещасних
випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому,  сума якої визначається із розрахунку
середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності,  але не вище
чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу),  з якої справляються внески до Фонду.

Зміни до
цієї норми закону щодо обмеження розміру одноразової страхової ви­плати внесені
Законом № 2272-ІІІ від 22 лютого 2001 року.

Разом з
тим,  на час ухвалення рішення судом
першої інстанції зміни щодо обмеження розміру одноразової страхової виплати при
повторному ушкодженні здоров'я до ст.34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" ні вказаним,  ні будь-яким іншим законом не внесені.

Абзацем другим ч.2 ст.34
Закону України "Про загальнообов'язкове державне

соціальне
страхування від нещасного  випадку
на  виробництві  та
професійного

захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
встановлено,  що у разі,  коли при подальших обстеженнях МСЕК
потерпілому встановлено інший,  вищий
ступінь втрати стійкої професійної працездатності,  з урахуванням іншої професійної хвороби або
іншого каліцтва,  пов'язаного з
виконанням трудових обов'язків,  йому
провадиться одноразова виплата,  сума
якої визначається із розрахунку середньо-місячного заробітку потерпілого за
кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно
попереднього обстеження МСЕК.

Зміни до
вказаної норми щодо обмеження розміру одноразової страхової виплати при
повторному ушкодженні здоров'я внесені лише Законом України № 717 від 23 лютого
2007 року,  що набув чинності 20 березня
2007 року.

У
зв'язку з цим апеляційний суд вважає,  що
суд першої інстанції правильно виходив з того,
що при повторному ушкодженні здоров'я,
пов'язаного з іншим професійним захворюванням,  позивачу має бути виплачена одноразова
страхова виплата із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за
кожний відсоток збільшен­ня ступеня втрати професійної працездатності відносно
попереднього обстеження МСЕК без обмеження чотирикратним розміром граничної
плати (доходу),  з якої справляються
внески до Фонду.

Тому
доводи апеляційної скарги відповідача щодо необґрунтованості рішення суду
першої інстанції є безпідставними.

Суд
першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи,  надав нале­жну оцінку доказам по справі і
постановив законне і обгрунтоване рішення про задоволення позовних вимог про
стягнення недоплаченої суми одноразової допомоги.

Порушень
матеріального та процесуального права при ухваленні рішення судом не допущено.

Тому підстав для
скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У
зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315 Цивільного процесу­ального
кодексу України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ :

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страху­вання від
нещасних випадків на підприємстві та професійних захворювань України в
м.Тернівка - відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня
2007 року - залишити без зміни.

Ухвала
Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.