Справа № 33ц-277/07                                                  Головуючий
у І інстанції - Ковтунович О.В.
36                                                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 липня
2007року                                                                                              місто
Луцьк

Колегія
судців з розгляду цивільних справ у касаційному порядку Апеляційного суду
Волинської області в складі:

Лончука
В.Г.,  Завидовської-Марчук О.Г.,  Расевича C.L,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного
суду Тернопільської області від 22 лютого 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2.
про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Рішенням
Кременецького районного суду Тернопільської області від 2 грудня 2004 року
позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2.  в користь ОСОБА_1 1500 грн. моральної
шкоди,  50 грн. за послуги адвоката та 17
грн. сплаченого держав­ного мита.

Рішенням
Апеляційного суду Тернопільської області від 22 лютого 2005 року рішен­ня суду
першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано і постановлено
нове рішення,  яким в позові ОСОБА_1
відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення апеляційно­го
суду та залишення без змін рішення місцевого суду,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушенням апеляційним судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія
судців дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного су­ду відсутні,
виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача про
стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди і постановляючи нове
рішення про відмову в позові в цій частині,
апеляційний суд виходив з того,
що позивач не довела під-ставність своїх вимог у цій частині,  а неприязні стосунки між нею і відповідачем
виникли внаслідок спору про поділ майна подружжя. Такий висновок апеляційного
суду ґрунтуєть­ся на наявних у справі доказах,
яким дана правильна оцінка.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є непра­вильне застосування норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це стверджується матеріалами справи,
що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального
та процесуального права,  а також
відсутні передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для його
обов'язкового скасування.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спросто­вують.

Керуючись  ст.   ст.  332,
336 ЦПК України,  колегія суддів з
розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Тернопільської області від 22 лютого 2005 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.