Справа № 22ц-1087 2007р.
УХВАЛА

іменем України

25 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного

суду
Миколаївської області в складі:

головуючого
- Паліюка И.П.,

суддів.                 Лівійського І.В.,

ШолохЗ.Л.,  при секретарі судового засідання Негрун І.
О.,  за участю: ОСОБА_2 ,  розглянула у відкритому судовому засіданні в
місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.  Миколаєва від 28 лютого 2007
року

за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

17 жовтня 2006 року ОСОБА_2  звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики.

Позивачка
зазначала,  що 1 грудня 2005 року вона
позичила ОСОБА_1 4900 доларів США. При цьому,  між ними було укладено відповідний договір
позики. За даним договором відповідачка отримала вказані гроші та зобов'язалась
повернути отриману нею суму до 1
червня 2006 року,  а якщо своєчасно не поверне суму позики,  сплатити пеню.

Позивачка
посилаючись на те,  що ОСОБА_1 не виконала
вказане зобов'язання,  просила суд
стягнути з відповідачки 31417
грн. 78 коп.3а
договором,  570 грн 91 коп. на
лікування та 10000 грн.
моральної шкоди.

В
судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги та просила суд стягнути з відповідачки
49111 грн. 78 коп.3а
договором,  1431 грн. 79 коп. на
лікування,  1135 грн. 75 коп. витрат на
поховання чоловіка та 50000
грн. моральної шкоди.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 28 лютого 2007 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2  24745 грн. боргу за договором та 12966 грн. 38
коп. пені.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  посилаючись
на незаконність рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове,  яким стягнути з неї на користь позивачки 20200 грн.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
позивачки,  дослідивши докази по
справі,  колегія суддів прийшла до
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд
повно та всебічно дослідив обставини справи,  дав належну оцінку всім доказам,  які надали сторони та прийшов до вірного
висновку,  що відповідачка не виконала
зобов'язання за договором позики. В зв'язку з чим,  обґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 24745 грн. боргу та 12966 грн. 38 коп. пені.

Доводи
апеляційної скарги відповідачки про те,
що вона отримала від ОСОБА_2  4000 доларів США,
а не 4900,  є необгрунтованими,
оскільки суперечать матеріалам справи.

Так,  із договору позики (а.с.  3)
вбачається,  що 1 грудня 2005 року ОСОБА_1 отримала від
ОСОБА_2  4900 доларів США.

Крім того,  посилання відповідачки на
те,  що вона не повинна платити
пеню,  не можуть прийматись до
уваги,  оскільки іде суперечить умовам
спірного договору позики,  в якому таке
зобов'язання виписано в розмірі 0,
2% від простроченої суми за кожен день прострочення виконання.

До того
ж,  можливість настання таких негативних
наслідків для позичальника передбачена ч. 1
ст.
1050 ЦК України.

Отже,  висновок суду щодо стягнення з ОСОБА_1 24745 грн. боргу та 12966 грн. 38 коп. пені,  за договором позики,  відповідає обставинам справи та положенням
цивільного законодавства.

Керуючись
статтями 303,  307,
308,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити,  а рішення Ленінського районного суду м.  Миколаєва від 28 лютого 2007
року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але протягом двох місяців може бути оскаржена
в касаційному порядку до Верховного Суду України.