Справа № 22-ц-5962007 рік                     Головуючий у 1 інстанції
43                                                                Судця-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 липня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого    Ігнатоля Т.Г.

суддів                                           Топалової
В.В., Кочегарової
Л.М.

при
секретарі   Стрілецькій О.В.
розглянувши  у судовому засіданні в місті
Маріуполі  справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору та відшкодування шкоди за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 25
квітня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Жовтневого районного суду М.Маріуполя від 25 квітня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 3адоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування
матеріальної шкоди 2 394 грн., у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В
решті позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий
збір 59 грн.50 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_3 - ОСОБА_2 і ОСОБА_4, які
доводи скарги підтримали, заперечення представника позивачки ОСОБА_5, яка просила
відмовити у задоволенні скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав.

Згідно
ст.865 ЦК України
за договором побутового підряду підрядчик, який здійснює підприємницьку
діяльність зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (заявника) певну
роботу, призначену для задоволення побутових потреб, а замовник зобов'язується
прийняти і оплатити виконану роботу.

Згідно
зі ст.869 ЦК України,
при здачі робіт замовникові підрядник зобов'язаний повідомити його про вимоги,
яких необхідно додержуватися для ефективного та безпечного використання
виготовленої або переробленої речі або іншої виконаної роботи, а також про
можливості для замовника або інших осіб наслідки недодержання відповідних
вимог.

Згідно
положенням п.1 ст.12 Закону України „Про захист прав споживачів" (в
редакції 1993 року - далі Закон) споживач має право вимагати від продавця
(виробника, виконавця), щоб якість придбаного ним товару (виконаної роботи,
наданої послуги) відповідала вимогам нормативно-правових актів та нормативних
документів, умовам договорів, а також інформації про товар (роботу, послугу),
яку надає продавець (виробник, виконавець).

Відповідно
до п.3 ст.15 Закону у разі виявлення недоліків у виявленій роботі (наданій
послузі) споживач має право вимагати за своїм вибором:

безоплатного
усунення недоліків у виконаній роботі(наданій послузі);

відповідного
зменшення ціни виконаної роботи(наданої послуги);

безоплатного
виготовлення іншої речі з також матеріалу і такої ж якості чи повторного   виконання роботи;

відшкодування
завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми
силами чи із залученням третьої особи.

Згідно
до положень п.6 ст.15 Закону виконавець не несе відповідальності за недоліки у
виконаних роботах або наданих послугах, якщо він докаже, що вони виникли з вини
самого споживача.

Судом
встановлено, що 9 червня 2005 року згідно попередньої домовленості, ОСОБА_1 в
перукарському салоні краси "Преміум" майстром ОСОБА_6, яка перебуває у
трудових відносинах з ОСОБА_3, було проведене нарощування волосся. За виконану
роботу ОСОБА_1 оплатила 2 254 грн. 17 червня 2005року волосся пофарбували та
накрутили на бігуді, а 18 червня 2005 року бігуді зняли та зробили зачіску
"стружка". Через деякий час, нарощене волосся збилося в ком, стало не
придатним для зачісок.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування збитків, суд першої інстанції повно,
всебічно і об"єктивно встановив обставини справи, поясненням сторін,
наданим сторонами доказам дав належну оцінку, правильно встановив характер
правовідносин між споживачем послуг та виконавцем робіт і дійшов обґрунтованого
висновку, що позивачці була надана неякісна перукарська послуга і тому витрати
ОСОБА_1 відлягають відшкодуванню відповідачем.

З
висновками суду не можна не погодитися.

Відповідно
до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи
позов, ОСОБА_1 надала суду дані про технологію виконання робіт по нарощування
волосся та догляду за ним і посилалася на те, що відповідач цих вимог не
дотримувався (а.с.100-102).

Відповідачі
не надали ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів того, що вони
повідомили позивачку про вимоги, яких необхідно було додержуватися для
ефективного та безпечного використання нарощеного волосся, а також про можливі
для ОСОБА_1 наслідки недодержання відповідних вимог.

Не представлено
доказів і того, що позивачка неправильно або неналежним чином доглядала за
волоссям, сама його зіпсувала і це призвело до негативних наслідків.

Не
надано відповідачами і доказів того, що звернення позивачки до інших перукарів
призвело до наслідків, через які неможливо використання нарощеного волосся
протягом строку договору.

З
пояснень сторін вбачається, що після нарощування 9 червня 2005 року волосся,
позивачка повинна була ним користуватися протягом 3-4 місяців, однак на початку
серпня 2005 року вона звернулася до відповідачів з усною претензією, а 3 серпня
2005 року подала письмову заяву з приводу неякісної послуги, внаслідок якої
нарощене волосся збилося в ком
і позивачка не мала змоги за ним самостійно наглядати.

Представник
відповідача ОСОБА_2 не заперечував того, що волосся дійсно було в такому
вигляді, що позивачка просила відшкодувати хоча б частину своїх витрат, але їй
було відмовлено.

Сторони
не оспорюють того факту, що вартість наданої ОСОБА_1 послуги по нарощуванню
волосся становила 2 254 грн., що при виконанні робіт по нарощуванню волосся
ОСОБА_1, перукар ОСОБА_6 в домашніх умовах спочатку виконала нарощування, а
потім пофарбувала волосся, через декілька днів накрутила його на бігуді та
зробила позивачці зачіску „стружка".

З
індивідуальної карти клієнта салону "Преміум" ОСОБА_1 вбачається, що
21 та 29 липня 2007 року позивачка також отримувала послуги салону, а 3 серпня
2005 року звернулася з письмовою претензією щодо якості робіт.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 у частині відшкодування шкоди є правильними, оскільки
вони ґрунтуються на вимогах Закону та відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно
ст. 24 Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з
роз"ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної
шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає
залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості
відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан
здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих
стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля,
необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне- за власною
ініціативою чи за зверненням потерпілого- спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Не
погоджуючись з визначенням розміру відшкодування моральної шкоди, відповідачка
в апеляційній скарзі посилалася на те, що суд не навів необхідних обгрунтувань
при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди.

Колегія
суддів вважає, що ці доводи заслуговують на увагу і тому з урахуванням
обґрунтування позивачкою своїх моральних страждань, тривалості цих моральних
страждань з часу заподіяння шкоди до звернення до суду за захистом порушеного
права, враховуючи, що позивачці повністю відшкодовуються понесені витрати та
виходячи з засад розумності та справедливості, апеляційний суду визначає розмір
відшкодування моральної шкоди в 200 грн.

Крім
того, апеляційний суд вважає, що вимоги позивачки про відшкодування
матеріальної шкоди на суму 144 грн. є необгрунтованими, оскільки надані
позивачкою чеки салону „Велла-стиль" не містять будь-яких даних
підтверджуючих, що ці витрати несла саме позивачка і вони пов"язані з
підставами даного позову (а.с.8-10).

Тому в цій
частині рішення підлягає зміні.

Посилання
в апеляційній скарзі на те, що суд не застосував норми права згідно з якими
виконавець звільняється від відшкодування, якщо потерпілий порушив правила
користування товаром (послугою) є неспроможними, оскільки суд правильно
встановив характер правовідносин між сторонами та застосував норми Цивільного
кодексу України та Закон України "Про захист прав споживачів".

Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу, відповідачка посилалася на те, що якість волосся, яке було
застосовано для нарощування ОСОБА_1 відповідало стандартам, про що свідчать
висновок державної санітарно - епідеміологічної експертизи від 17 грудня 2003
року та товарний чек від 23 травня 2005 року.

Колегія
суддів вважає ці доводи безпідставними, оскільки висновок експертизи надавався
приватному підприємцю ОСОБА_7, яка стороною у справі не є і даних про
зв"язок цього висновку з якістю волосся, що було нарощене ОСОБА_1 не
надано (а.с.49).

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставою для
скасування рішення.

Керуючись
ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 25 квітня 2007 року змінити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 2 254 грн.(дві
тисячі двісті п'ятдесят чотири грн.), у відшкодування моральної шкоди - 200
грн.

В решті частини
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.