Справа № 22ц-888                                        Головуючий
в 1-й інстанції: Околот
Категорія:                                                                                         Доповідач:
УХВАЛА

Іменем   України

26 лютого 2007 року    Судова колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду

Луганської області у складі:

головуючого: Борисова Є.А.

судців: Кравченко Н.В., Пригорнєвої
Л.І.

при секретарі: Годуновій К.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_1на рішення
Краснодонського міськрайонного

суду
Луганської  області   від
8   грудня   2006
року  за  позовом
ОСОБА_1

Миколайовича до ВАТ
«Краснодонвугілля» про стягнення одноразової допомоги у зв'язку із

виходом на пенсію.

встановила:

Рішенням Краснодонського міськрайонного суду від 8 грудня 2006 року були
залишені без задоволення позовні вимогиОСОБА_1
до ВАТ «Краснодонвугілля» про стягнення однбразової
допомоги у зв'язку з виходом на пенсію в сумі 4737 грн. 76 коп. у зв'язку з пропуском строку для звернення до
суду з позовом про захист трудових прав.

В апеляційній
скарзі позивач просить рішення суду скасувати через неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального права і постановити нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу,
представник ВАТ «Краснодонвугілля» позовні вимоги не
визнав, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає за необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої
інстанції було встановлено, що позивач з 01.03.1973 року по 14.11.1992 року працював на шахті «Молодогвардійська» та був звільнений у
зв'язку з виходом на пенсію. 29.05.1997 року він був знову
прийнятий на роботу та працював на шахті до 23.12.2003 року, після чого був звільнений за власним бажанням та має
трудовий стаж на шахті «Молодо гвардійська», що входить до
структури ВАТ «Краснодонвугілля» - 26 років 2 місяці 22 дні. 11.05.1991 року позивачу була призначена пенсія за віком
однак він продовжував працювати на підприємстві і звільнився у зв'язку з
виходом на пенсію 14.11.1992 року. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копією трудової книжки,
довідками (а.с. 9-15,80,81,116).

Відповідно до п.12.15. «Угоди по тарифам, трудовим і соціальним гарантіям»,
положення якої діяли на час звільнення
позивача з підприємства, при виході працівника на пенсію йому виплачується
допомога  у  розмірі
двомісячного  заробітку.   З
урахуванням   вищезазначених

2

положень суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що право на
отримання допомоги у зв'язку із виходом на пенсію у позивача виникло 14.11.1992
року і йому відповідачем повинна була нарахована та сплачена
одноразова допомога із розрахунку двомісячного заробітку, оскільки його
стаж на той період часу складав більше ніж 15 років.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України в редакції, що діяла на момент
виникнення у позивача права на отримання допомоги, тобто
за станом на листопад місяць 1992 року працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, в тому числі і права на своєчасну виплату допомоги у зв'язку із виходом на пенсію. При цьому
відповідно до діючого на той період часу законодавства про
працю одноразова грошова допомога не входила до структури заробітної
плати.

Відповідно до
ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строку, встановленого
ст. 233 КЗпП України, суд може поновити цей строк.

Судом першої інстанції було встановлено, що право на отримання допомоги у
позивача виникло 14.11.1992 року, він
звертався до відповідача з заявою про виплату одноразової допомоги у зв'язку із виходом на пенсію 16.04.1994 року, а також
08.09.2003 року, що підтверджується наявними в
матеріалах справи заявами (а.с. 7,79), а до суду за захистом своїх порушених
прав звернувся лише 26.04.2004 року, тобто після спливу більше ніж 12 років з
моменту виникнення права на отримання допомоги. З
урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що термін позовної давності
закінчився 15 лютого 1993 року. Будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення
до суду з позовом про захист трудових прав позивач не
надав і тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог до ВАТ «Краснодоніугілля» про стягнення одноразової допомоги у зв'язку з виходом на
пенсію за пропуском строку для звернення до суду з позовом про захист трудових прав.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відповідно до Інструкції зі
статистики заробітної плати, затвердженої
Наказом Міністерства статистики України № 323 від 11.12.1995 року, одноразова допомога у зв'язку з виходом на пенсію
входить до структури заробітної плати і тому позивач має право звернутися до
суду з позовом про її стягнення без обмеження будь-яким строком, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як зазначалося вище
термін позовної давності щодо вимог про стягнення
допомоги сплинув 15.02.1993 року, тобто до моменту набрання чинності зазначеною інструкцією, а доповнення до ст. 233 КЗпП
України, згідно з якими право на звернення до суду з
позовами про стягнення належної працівникам заробітної плати не обмежується
будь-якими строками, було внесено Законом України від 11.07.2001 року.

Таким чином, підстав для скасування або зміни рішення суду за доводами
апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Керуючись ст..ст.303, 308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Краснодонського міськрайонного суду від 8 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1до ВАТ «Краснодонвугілля» про стягнення
одноразової допомоги у зв'язку із виходом на пенсію залишити без
змін.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців після її проголошення.