№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

26 грудня
2007 року  Іллічівський райсуд м.
Маріуполя Донецької області під головуванням судді Топчій Т.В. при секретарі
Дорош Н.В. , за участю адвоката ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_3про зніс зливної ями,
вбиральні та за зустрічним позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2про зніс гаражу та
відновлення меж земельної ділянки,  -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді
2006 року позивач -   ОСОБА_2.
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3. про зніс зливної ями на
земельній ділянці відповідача за адресою АДРЕСА_1

У
судовому засіданні позивач - ОСОБА_2.
доповнив   свої позовні
вимоги  та пояснив, що будинок АДРЕСА_2
належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу будинку
від 16.08.76 р. Право безстрокового користування земельною ділянкою за адресою
АДРЕСА_2 було встановлено на підставі договору про надання в безстрокове користування
земельною ділянкою від  30.01.73 р. Право
власності або право користування земельною ділянкою за ним не встановлено.  Власником суміжного домоволодіння  за адресою АДРЕСА_1- ОСОБА_3. була
розбудована  зливна яма на відстані
приблизно  0, 70 м від межі з його
земельною ділянкою. Вважає, що оскільки зливна яма знаходиться близько від межі
з його земельною ділянкою та у безпосередній близькості  від стін його будинку це може привести до
руйнування будинку та водопроводу та порушує його права власника будинку на
безперешкодне користування та володіння будинком. Просив зобов”язати ОСОБА_3.
убрати зливну яму. Просив також зобов”язати відповідача перенести вбиральню
літ. Г яка знаходиться менше 1 м. від межі з його земельною ділянкою не менше
ніж на 1 метр від межі з його земельною ділянкою у відповідності з вимогами
будівничо-технічних норм, оскільки розташування вбиральні літ. Г на земельній
ділянці відповідача порушує його права як власника будинку.  Зустрічні позовні вимоги  представника відповідача  про відновлення меж земельної ділянки на 0,23
м  вглиб його земельної ділянки зі
сторони  вул. Запорізькій  та про переніс гаражу літ Г, розташованого на
його земельній ділянці  не менше ніж на 1
метр від межі  не  визнає.

Допитаний
у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3. діюча на підставі
доручення від 27.11.06 р. ОСОБА_4. позовні вимоги ОСОБА_2. заявлені до ОСОБА_3.
не визнала та пояснила, що будинокАДРЕСА_1належить на праві власності  її чоловіку ОСОБА_3. на підставі договору
купівлі - продажу від 26.08.03 р.   Право
власності або право користування земельною ділянкою за  власником будинку ОСОБА_3. не встановлено.
Фактично зливна яма за місцем зазначеним позивачем ОСОБА_2. відсутня, її сім”я
не користується цією зливною ямою, вона закрита плитами  та засипана землею, фактично відповідач
користується  зливною ямою
розташованою  на місті колишнього погребу
під сараєм літ В. За клопотанням судового будівничо-технічного експерту вона
була попереджена судом про необхідність
надати для обстеження спірну зливну яму, але не зробила цього. Вона
заперечує проти вимог позивача ОСОБА_2. про перенос вбиральні літ. Г
розташованої на їх земельній ділянці  не
менше ніж на 1 метр від межі, оскільки вважає, що розташування вбиральні  не
шкодить законним правам та інтересам позивача як власника суміжного
домоволодіння. У судовому засіданні представником відповідача було заявлено
зустрічний позов до ОСОБА_2. про перенос гаражу літ Г, розташованого на
земельній ділянці позивача та  перенос
межі земельної ділянки   на  0,23 м
вглиб  земельної ділянки  ОСОБА_2. зі сторони  вул. Запорізькій та перенос водопроводу який
було укладено позивачем по межі їх земельних ділянок.  Вважає, що розташування  гаражу літ Г. на земельній ділянці ОСОБА_2. у
відстані менше 1 метру від межі шкодить законним правам та інтересам ОСОБА_3.,
оскільки тінь  від нього заважає  вирощуванню
корисних  рослин на  їх
городі.  Земельна ділянка під
забудову житлового будинку за їх адресою була виділена виконкомом Іллічівської
ради депутатів від 23.04.58 р., земельна ділянка була передана у безстрокове
користування  першому забудовнику на
підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від
30.07.58 р., земельна ділянка була відведена в натурі, були визначені її
межі  на місцевості  відповідно до акту від 12.06.58 р. Згідно з
актом прийомки індивідуального домоволодіння
будинок АДРЕСА_1 був введений в експлуатацію 25.09.64 року. Після
купівлі будинку у 2003 році право власності на земельну ділянку або право
користування земельною ділянкою ОСОБА_3. не отримав, державного акту на землю
або договору оренди земельної ділянки у нього нема.

Просила
суд у позові ОСОБА_2.  заявленому до
ОСОБА_3. відмовити та зобов”язати
ОСОБА_2. перенести гараж літ. Г на відстань не менше одного метра від
межі з  земельною ділянкою ОСОБА_3.,
перенести водопровід з межі земельних ділянок у відповідності з
будівничо-технічними нормами  та
відновити межі  земельної ділянки
ОСОБА_3. у відповідності  з технічною
документацією на будинок ( техпаспортом БТІ м. Маріуполя) та актом відводу
земельної ділянки в натурі від 12.06.58 р.,
планом земельної ділянки з визначенням її меж на місцевості на  0,20 м
вглиб  земельної ділянки  ОСОБА_2. зі сторони  вул. Запорізькій.

Суд,
вислухавши сторони,  дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_2. заявлені до ОСОБА_3. підлягають задоволенню частково, а позовні
вимоги заявлені у зустрічному позові ОСОБА_3. до ОСОБА_2. не  підлягають задоволенню у повному обсязі за
наступними підставами.

У
судовому засіданні встановлено, що
будинокАДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_2. на  підставі договору купівлі-продажу будинку від
16.08.76 р.  ( л/с - 99 ).
Відповідач  ОСОБА_3. також є власником
будинкуАДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 26.08.03 р.  ( л/с - 25,26 ).

Відповідно
до вимог ч 4,5 ст. 319 ЦК України
власність зобов”язує.  Власник не
може використовувати право власності
завдаючи шкоди  охоронюваним
правам інших громадян. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник який має
підстави  вважати, що його право
власності порушується іншою особою може у судовому порядку вимагати від іншої
особи вчинення певних дій з метою запобігти такому порушенню. Відповідно з
вимогами ст. 391 ЦК України  власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

При
вирішенні питання про зніс зливної ями за вимогою ОСОБА_2. , розташованої на
земельній ділянці ОСОБА_3.  суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2. підлягають задоволенню у цій частині,
оскільки  питання про відповідність
зливної ями вимогам будівничо-технічних норм було поставлено в ухвалі суду про
призначення будівничо-технічної експертизи, за клопотанням експерта представник
відповідача ОСОБА_4. була повідомлена про необхідність  надати
експерту  для обстеження зливну
яму, але вимоги суду не виконала ( л/с -60
), у зв”язку з чим  експерт був
позбавлений можливості  надати  висновок
за визначеним судом питанням ( л/с - 133). Відповідно до вимог ст.146
ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі  від надання експерту відповідних об”єктів,
суд може визнати факт для з”ясування
якого  експертиза була призначена.

Враховуючи
викладені обставини,  ухилення  відповідача
від  виконання ухвали суду  про проведення будівничо - технічної
експертизи   у  цій частині,
враховуючи також інтереси позивача ОСОБА_2., як власника домоволодіння,
висновок  будівничо-технічної експертизи
від 01.12.07 р.  відповідно до якого
влаштування внутрибудинкової  каналізації
з відводом побутових стоків у зливну яму забороняється у відповідності з п.
3.25 б ДБН 360-92 «Містобудівництво. Планування та забудова міських та
сільських поселень» п. 1.6 СНиП 2.04.01 -85 «Внутрішній водопровід та
каналізація зданій», п. 3.7. СНиП 2.04.03-85 «Каналізація. Зовнішні мережі та
споруди».  суд приходить до висновку, що
зливна яма яка знаходиться на території земельної ділянки домоволодіння
ОСОБА_3. по АДРЕСА_1повинна бути засипана
відповідачем ОСОБА_3.

Суд
приходить до висновку, що у  позовних
вимогах ОСОБА_2. про переніс вбиральні
літ Г, розташованої  на земельній
ділянці ОСОБА_3. та переніс гаражу літ Г, розташованого на території
домоволодіння  ОСОБА_2. за вимогою
ОСОБА_3., які розташовані   менше 1 метра
від меж земельних  ділянок  сторін
слід відмовити, оскільки зменшення відстані  від стін будівлі до межі земельної ділянки
менше 1 м не тягне за собою порушення будівничо-технічних  норм  стосовно
володільця суміжної ділянки ( якщо будівля не збудована на межі та не заважає
встановленню огородження), а тільки утруднює ремонт  та обслуговування стін будівлі, що
підтверджується висновком судової будівничо-технічної експертизи від 01.12.07
р. ( л/с - 130-133 ). Спірні споруди - гараж літ Г який на території
домоволодіння ОСОБА_2. та вбиральня літ Г яка належить ОСОБА_3.  не знаходяться на межі земельних ділянок
сторін, не утруднюють встановлення огорожі
між сторонами  та на думку суду
створюють незручності  тільки  для
їх  власників  які
пов»язані  з  їх ремонтом та обслуговуванням. Окрім того,
вбиральня літ. Г на території домоволодіння ОСОБА_3. не використовується за
призначенням, а є сараєм для зберігання інвентаря, про що зазначено п. 4  висновку експерта ( л/с -132  ).

Інших
доказів  того, що розташування вбиральні
літ. Г  на території домоволодіння
ОСОБА_3.,   а також розташування гаражу
літ Г на території домоволодіння ОСОБА_2. які знаходяться менше 1 метра від меж
земельних ділянок сторін  якимось чином  шкодить законним правам та інтересам  власників домоволодінь  - сторонами
по справі  суду не надано.

Вирішуючи
питання про переніс водопроводу який знаходиться на території домоволодіння
ОСОБА_2. суд приходить до висновку про те, що у позовних вимогах ОСОБА_3. у цій
частині також  слід відмовити, оскільки
виходячи з висновку будівничо-технічної експертизи від 01.12.07 р. п3 ( л/с -
132) відстань від підземних мереж водопроводу
до меж суміжних ділянок у відповідності з технічними нормами - не
нормується. Водопровід проходить по території домоволодіння ОСОБА_2. на
відстані від межі домоволодіння ОСОБА_3.. Таким чином, суд приходить до
висновку, що розташування водопроводу не порушує прав та законних інтересів
суміжного домоволодільця ОСОБА_3.

Проаналізувавши
досліджені у судовому засіданні докази та вирішуючи питання поставлені у зустрічному
позові ОСОБА_3. до ОСОБА_2. про відновлення
меж земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, суд приходить до висновку про
те, що у позовних вимогах у цій частині слід відмовити за наступними
підставами.

Згідно  з вимогами ст. 126 ЗК України документами, що
посвідчують право осіб на земельну ділянку є державний акт на землю та договір
оренди земельної ділянки зареєстрований відповідно до вимог закону.  На час розгляду справи встановлено , що у
сторін відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, передбачені
ст. 126 ЗК України.

Відповідно
до п. 19 в) постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04 р. «Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ»  право користування земельною
ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа,
що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення
договору оренди, їх державної реєстрації
та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Посилання
представника  відповідача ОСОБА_3. на те,
що земельна ділянка належить йому на достатній правовій підставі на підставі
договору купівлі продажу будинку  від
26.08.03 р., оскільки під забудову житлового будинку за  адресою АДРЕСА_1  земельна ділянка була виділена виконкомом
Іллічівської ради депутатів від 23.04.58 р.,
передана у безстрокове користування
першому забудовнику на підставі договору
про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 30.07.58
р., була відведена в натурі, були визначені її межі  на місцевості
відповідно до акту від 12.06.58 р. (л/с - 81-90), суд не приймає до
уваги за наступними підставами.

При
переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами,
укладеними до 01 січня 2002 року згідно з положеннями чинної до цієї дати ст.
30 ЗК України  до набувача від
відчужувача переходить належне йому право власності або право користування
земельною ділянкою на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалося
у договорі відчуження. Після ж 31 грудня 2001 р. право власності на земельну
ділянку або її частину може переходити відповідно до ст. 120 ЗК України на
підставі цивільно-правових угод ( при наявності державного акту на землю ), а
право користування на підставі договору оренди, укладеного відповідно
відчужувачем або набувачем, тобто при наявності правовстановлюючих документів
на землю передбачених ст. 126 ЗК України. Зазначена позиція була також
викладена у п.18 г) постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04
р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді
цивільних справ»

Відповідно,
оскільки ОСОБА_3. став власником
домоволодіння № 13/14 а по пров. Пестеля   26.08.03 р. ( л/с -25  ) право на земельну ділянку разом з правом
власності на будинок до нього не переходить. Документів які б підтверджували
право власності або право оренди земельної ділянки відповідачем не надано.
Стосовно земельної ділянки, яка перейшла
до позивача ОСОБА_2.  на підставі
договору купівлі - продажу будинку  від
16.08.76 р.  то, суду не надані данні про
відвід земельної ділянки по вул.. Запорізькій б. 12 а в натурі на місцевості,
договору оренди земельної ділянки  або
державного акту на землю позивачем ОСОБА_2. також суду не надано.

Виходячи
з наведених обставин та доказів, досліджених у судовому засіданні, у суду нема
правових підстав для  відновлення  меж земельної ділянки по АДРЕСА_1а за вимогою
ОСОБА_3.

Вирішуючи
питання про розподіл між сторонами судових витрат по справі, понесених
позивачем, які складаються з витрат на проведення судової будівничо-технічної
експертизи в сумі 450 грн судового збору
в сумі 51 грн та іто в сумі 30 грн
та витрат пов»язаних з наданням правової допомоги в сумі 1000 грн, суд
приходить до висновку, що  оскільки
позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені на 50 % відповідно до ст. 88 ЦПК
України  з відповідача ОСОБА_3. на
користь позивача ОСОБА_2. слід стягнути 50% понесених ним судових витрат в
сумі   765,5 грн  ( 1000 + 450 + 51 + 30 = 1531 грн / 2)

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215   ЦПК України, ст.ст.319, 386, 391  ЦК України,
ст..125,126 Земельного кодексу України,
Постановою  Пленуму ВСУ “Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ” від 16.04.04 р.

№ 7 суд,  -

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_2до ОСОБА_3про зніс зливної ями, вбиральні розташованої на земельній
ділянціАДРЕСА_1  - задовольнити частково.

Зобов”язати
ОСОБА_3засипати зливну яму розташовану на території домоволодінняАДРЕСА_1   поряд з територією домоволодіння АДРЕСА_2.

У
позовних вимогах ОСОБА_2до ОСОБА_3 про переніс вбиральні літ Г. на земельній
ділянці по АДРЕСА_1-  відмовити.

У
позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_2про зніс гаражу, переніс водопроводу на
земельній ділянці № 12 а по вул.. Запорізькій
у Іллічівськом районі м. Маріуполя.
та відновлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 ½ частину судових витрат понесених по справі в сумі 765,5 грн

На рішення може бути подана
апеляція до Апеляційного суд Донецької області через Іллічівський районний суд
м. Маріуполя. Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано потягом
десяти  днів з дня проголошення рішення,
а апеляційна скарга повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: