УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

КОПІЯ

"19" лютого 2007року                                                                        м.Хмельницький

Колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів: Баса О.Г., Варвус Ю.Д.

при секретарі
Курдзіль М.В. з участю: ОСОБА_1 та його
представників

розглянула у відкритому судовому засіданні справу № 22ц
-68 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу
квартири, стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представників,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів

встановила:

В грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду і просив визнати недійсними:
довіреність від 06 січня 2005 року на управління майном, видану ним ОСОБА_3 та
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а
також заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по
відчуженню даної квартири і стягнути на його користь 1000 гр. моральної
шкоди.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2006 року в задоволенні позову
відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 означене рішення вважає незаконним, просить
його скасувати, посилаючись на те, що судом допущено процесуальні порушення, а саме: безпідставно допитано свідків,
щодо яких попередньо не визначено які саме
обставини вони мали підтвердити в судовому засіданні. Тому необ'єктивно встановлено дії і наміри ОСОБА_3 та наслідки, які вони
потягли. Крім того, судом не досліджено з
достатньою повнотою обставини укладання договору купівлі -продажу, а особливо
розрахунку за квартиру та послідуючого проживання у ній позивача. Вважає, що договір з моменту його укладання не був
спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені в ньому і все
вищевикладене в сукупності з об'єктивною оцінкою показів свідків і сторін свідчить що з боку відповідачів мав місце обман.
На думку апелянта, суду слід було вийти за межі
заявлених позовних вимог і встановити своїм рішенням, що угода укладена ще й внаслідок зловмисної домовленості представника позивача
з іншою стороною, на вкрай невигідних для
позивача умовах; порушити проти ОСОБА_3 кримінальну справу та застосувати норми Цивільного кодексу України, які підлягали
застосуванню до спірних правовідносин.

Головуючий у першій інстанції - Савчук Р.І.                                                    Справа № 22ц-68

Доповідач - Гуменюк Н.І.                                                                               Категорія № 44

2

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що 06 січня 2005 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу посвідчено доручення, за яким ОСОБА_1
уповноважив ОСОБА_3 на період до 06 січня 2008
року управляти всім належним йому майном. При укладанні цього доручення нотаріус пояснила позивачу правову природу та
юридичні наслідки такої дії і останній не
лише з цим погодився, а й наполягав на підписанні документу саме такого змісту. Погасивши борги за комунальні
послуги, що значились за квартирою ОСОБА_1,
ОСОБА_3 провів приватизацію і 02 лютого 2005 року продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 Виручені від продажу житла кошти в сумі 41000 гр. він за розпискою передав ОСОБА_1 і дійсність
підпису останнього підтверджено висновком почеркознавчої експертизи №187 від 08
червня 2006 року.

Давши належну
оцінку цим обставинам , показам сторін і свідків, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в ході вирішення спору не
здобуто доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 ввів в оману
ОСОБА_1 щодо обставин, що мали суттєве значення при укладанні довіреності або щодо наявності невірного сприйняття позивачем її
правової природи. Позивачем не доведено, а
судом не встановлено і визначених законом правових підстав для визнання недійсним правочину по відчуженню спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і містять
посилання на обставини, які з достатньою
повнотою досліджені і оцінені судом 1 інстанції. Тому апеляційний суд
не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 відхилити.

Рішення   Хмельницького міськ районного суду від 18
вересня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.