УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

9 серпня 2007
року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

Головуючого -
Демковича Ю.Й. Суддів - Стефлюк О.Д.,
Дикун СІ. при секретарі Николишин О.М.
з участю апелянта ОСОБА_1 ,  його
представника ОСОБА_2,  представника
позивачки ОСОБА_3,  третіх осіб
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М. Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 7 червня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1,  третіх осіб ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про припинення права власності на
частку в квартирі та визнання права власності на неї,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2006 року ОСОБА_6  пред'явила
позов до ОСОБА_1  про припинення його
права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1,  посилаючись на те,  що по 1/6 частині вказаної квартири належить
на праві власності їй,  відповідачу,  ОСОБА_4,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 і ОСОБА_7.
Враховуючи,  що у неї з відповідачем
склались неприязні відносини,  у зв'язку
з чим спільне проживання в одній квартирі неможливе; що його частка в квартирі
є незначною і не може бути виділена в натурі,
просила припинити право власності відповідача на 1/6 частину спірної
квартири,  стягнувши на його користь її
ринкову вартість.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 7 червня 2007 року позов задоволено і
постановлено: Припинити право власності ОСОБА_1
на 1/6 частину спірної квартири. Стягнути із ОСОБА_6  на користь ОСОБА_1  41372 грн.,
звернувши стягнення на кошти,  які
знаходять на депозитному рахунку Управління державної судової адміністрації в
Тернопільській області.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення суду скасувати посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального права.

Справа №
22а-788                                               Головуючий
1 інстанції - Підлісна І.М.

Категорія   10                                                                             Доповідач
- Стефлюк О.Д.

2

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,  які підтримують доводи апеляційної
скарги,  заперечення на скаргу
представника позивачки ОСОБА_3,  третіх
осіб ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  розглянувши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга-до задоволення не
підлягає.

Згідно
зі  ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка незначна і не може бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і користування майном неможливе; 4) таке
припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Судом
встановлено,  що сторонам на праві
спільної сумісної власності належить чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1,  житловою площею 56, 6 кв.м. ,  незначна - 1/6 частина - якої,  площею 9, 4 кв.м,  припадає на долю відповідача ОСОБА_1  і яка за висновком експерта не може бути
поділена в натурі чи переобладнана.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги,  позивачка
посилалась на те,  що проживання в
квартирі разом з відповідачем є неможливим із-зі неприязних стосунків між
ними,  які склались у зв'язку з його
негідною поведінкою,  а також,  що припинення права власності відповідача на
належну йому частину квартири жодним чином не завдасть йому істотної
шкоди,  оскільки він постійно проживає у
власному будинку в с Настасів
Тернопільського району,  який залишився
йому після смерті матері ОСОБА_8

Відповідач
не заперечував вказаних обставин,  проте
вважав,  що неприязні відносини між
сторонами виникли не з його вини; а що стосується будинку в с. Настасів,  то він спадщину на себе не оформляв,  проживає там в якості гостя,  іншого житла,
крім спірної квартири,  в нього
немає.

Суд
обгрунтовно не взяв до уваги ці доводи ОСОБА_1 ,  оскільки з його ж пояснень вбачається,  що між сторонами дійсно існують неприязні
стосунки,  що свідчить про неможливість
їх спільного проживання в одній квартирі; а обставина,  що відповідач не оформив на себе спадщину,  прийнявши її фактично,  не має істотного значення для справи.

За таких
обставин та,  враховуючи,  що позивачка внесла на депозитний рахунок
управління держаної судової адміністрації суму ринкової вартості 1/6 частини
спірної квартири,  суд обгрунтовано
припинив право відповідача на частку у спірній квартирі.

Доводи
апелянта з приводу наявності у позивачки іншого житла,  крім спірної квартири,  на увагу не заслуговують,  оскільки на правильність вирішення спору не
впливають,  жоден зі співвласників,  в т.ч.1 апелянт,  не оспорював її право на частину спірної
квартири.

Не
заслуговують на увагу і доводи про неправильне встановлення вартості спірної
квартири,  оскільки висновок експерта про
її ринкову вартість сумніву не викликає,
до того ж апелянт не представив суду доказів про її іншу вартість і не
заявляв клопотання про призначення повторної будівельно-технічної експертизи.

Не
можуть бути взяті до уваги і доводи апелянта щодо порушення його

з

права на
захист.  З протоколу судового засідання
вбачається,  що після відхилення
клопотання про відкладення розгляду справи із-за неявки представника
відповідача ОСОБА_1 ,  останній з таким
висновком суду погодився,  приймав участь
в судовому засіданні,  давав пояснення,  виступав у дебатах,  тощо.

Рішення
суду постановлено з дотриманням вимог чинних норм цивільного і процесуального
законодавства,  підстав для його
скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308,  313,
315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 . - відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 7 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України касаційному порядку протягом 2-х
місяців.