Справа № 22ц-976  2007 р.                                          Головуючий
в 1 інстанції Палькова
18                                                                   Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року травня
місяця ((17)) аня колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого        - Прокопчук Л.П.

Суддів                                                    -
Вадзінського П.О.,  ВоронцовоїЛ.П.

при
секретарі      -Дибі Ю.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ЗАТ Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 14 лютого 2007 року у справі за позовом закритого
акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1про
розірвання  кредитної угоди,  стягнення заборгованості по відсоткам,  видачу дублікатів  виконавчих листів  та
поновлення  строку звернення до
виконання виконавчих листів,  -

встановила:

У
вересні 2006 року ЗАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з позовом вище зазначеним,  в обгрунтування якого посилався на те,  що 06.05.1997 року між позивачем та
відповідачем укладено кредитний договір № 16566,  згідно до якого відповідач отримав кредитні
кошти в сумі 28 тис.  грн. терміном
користування до 06.05.2000 року,
зобов'язавшись повернути отримані кредитні кошти,  щомісячно сплачувати відсотки за користування
кредитомжа інші платежі,  передбачені
умовами договору.

Термін
дії кредитної угоди було визначено від дати її укладання до повного виконання
сторонами взятих на себе зобов'язань.

Відповідач
у визначений договором строк кредитні кошти не повернув,  не сплатив відсотки за користування
кредитними коштами і по цей час

У червні
2000 року «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення
заборгованості по кредитному договору і рішенням Суворовського райсуду з відповідача
стягнуто 28 тис.  грн. заборгованості по
кредиту; 12606, 31 грн. відсотки за користування кредитними коштами та 406, 06
грн. судові витрати по справі та видано виконавчі листи № 2-2998 від 27.07.2000
року на вказані суми. Зазначені суми Васільєв С. А. не сплатив ні у добровільному,  ні у примусовому порядку,  отже

він
неналежно виконує взяті на себе зобов'язання,
що надає право «ПриватБанку)) на розірвання кредитного договору № 16566
від 06.05.1997 року,  про що позивач
просив суд винести рішення,  стягнути з
ОСОБА_1 на користь «ПриватБанку» 82698 грн. 56 коп. - суму збитків,  завданих невиконанням кредитного
зобов'язання,  відсотків за користування
неповернутими кредитними коштами в період з 18.05.2000 року по 22.09.2006
року,  видати дублікати виконавчих листів
від 27.07.2000 року у справі № 2-2998/2000 року,  поновити строк для пред'явлення до
примусового виконання зазначених виконавчих листів,  стягнути з відповідача судові витрати,  понесені позивачем у сумі 826, 98 грн. та 30
грн. витрати по інформаційно-технічному забезпеченню.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Херсона від 14 лютого 2007 року позовні вимоги
ЗАТ КБ «ПриватБанк» задоволено
частково.

Розірвано
кредитний договір № 16566 від 06.05.1997 року,
укладений між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» і фізичною особою ОСОБА_1.

В
частині позовних вимог ЗАТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікатів виконавчих
листів по справі № 2-2998/00 від 27.07.2000 року,  поновлення строку звернення до виконання
виконавчих листів,  стягнення з ОСОБА_1
грошових коштів у розмірі 40619 грн. 18 коп.3а користування кредитними коштами
- відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду у частині не задоволених позовних вимог,  ЗАТ КБ
«ПриватБанк» подав апеляційну скаргу,
в якій просив у зазначеній частині його скасувати,  посилаючись на незаконність та
необґрунтованість судового рішення,  не
відповідність висновків суду фактичним обставинам справи,  порушення норм матеріального та
процесуального права.

Письмові
заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції' представник ЗАТ КБ «ПриватБанк))
наполягає на задоволенні апеляційної скарги з підстав,  зазначених у ній.

Васільєв
С. А. в судове засідання не з'явився,
належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи,  що не перешкоджає її розгляду у його відсутність.

Заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  що з'явилися,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає її не підлягаючою задоволенню.

Відмовляючи
позивачеві у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування
кредитними коштами,  видачі дублікатів
виконавчих листів та поновленні строку звернення виконавчих листів до виконання
суд першої інстанції виходив з того,  що
виконавчі документи позивачем було пред'явлено до виконання у серпні 2000
року,  ним же пропущено трьохрічний строк
позовної давності звернення до суду з такими позовними вимогами і підстав для
його поновлення не вбачає.

Стягнувши
за рішенням суду з відповідача заборгованість по кредитному договору № 16566
від 06.05.1997 року та відсотки,  позивач
фактично припинив зобов'язання відповідно до гл.50 ЦК України та вказаний договір розірвав.

І такий
висновок суду,  на думку колегії
суддів,  є частково правильним.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом 06.05.1997 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1. було укладено кредитний договір № 16566,  згідно до п.1.1. якого,  банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредити в
сумі 28000 грн. на строк до 06.05.2000 року,
із розрахунку 25 % річних,  а
відповідач зобов'язався відповідно до п.2.1 Договору,  погашати отриману позику і остаточно погасити
кредит до 06.05.2000 року /а.с. 26/.

В червні
2000 року ЗАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором,  і рішенням Суворовського районного суду м.
Херсона від 27.07.2000 року позовні вимоги задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ЗАТ КБ «ПриватБанк»
28000 грн. заборгованості по кредиту,
12606 грн. 31 коп. - по відсоткам та держмито в сумі 406 грн. 06 коп.
/а.с. 24/.

На
підставі зазначеного судового рішення було видано три виконавчих листа №
2-2998/2000 від 27.07.2000 року,  які
звернуті до примусового виконання,  що
стверджується актом експертизи вартості домашнього майна ОСОБА_1,  договором купівлі-продажу майна,  належного ОСОБА_1 /а.с. 21-23; 27-31/.

Відповідно
до  ст. 370 ЦПК України,  підставою видачі дубліката виконавчого
листа,  є його втрата.

Звертаючись
з позовом до суду,  ЗАТ КБ «ПриватБанк» не
зазначив,  що сталося з виконавчими
листами № 2-2998/2000,  виданими
Суворовським районним судом на підставі рішення суду від 27.07.2000 року,  не зазначив про їх втрату,  не надав на підтвердження цього факту довідок
з державної виконавчої служби,
тому,  з огляду на зазначене,  суд обгрунтовано прийшов до висновку про
відмову позивачеві у задоволенні вимог про видачу дублікатів виконавчих листів.

Колегія
суддів також погоджується з висновком суду щодо відмови у задоволенні вимог про
поновлення строку звернення виконавчих документів до виконання,  оскільки,
відповідно до  ст. 21 ч.1 п.1
Закону України «Про виконавче провадження»,
виконавчі листи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох
років,  а згідно до ч.2  ст. 23 Закону та ч.1  ст. 371 ЦПК України,  стягувачам,
які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання
з причин,  визначених судом
поважними,  пропущений строк може бути
поновлено.

Позивач
не зазначив та не ствердив доказами той факт,
що виконавчі листи № 2-2998 не зверталися до виконання,  а матеріали справи спростовують цей факт
/а.с. 27-31/,  не зазначив причини
пропуску строку звернення їх до виконання,
який закінчився у 2003 році.

Колегія
суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у
задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними
коштами за період з 29.01.2004 року по 29.01.2007 року,  оскільки,
після звернення ЗАТ КБ
«ПриватБанк» в червні 2000 року до суду з позовом про стягнення з
відповідача заборгованості по кредитному договору: боргу по кредиту та
відсоткам за його користування та винесення рішення суду від 27.07.2000 року
про задоволення позовних вимог та стягнення зазначених сум,  у відповідача відсутня заборгованість по
кредиту,  а є перенесене у площину
виконавчого провадження не виконане зобов'язання.

З огляду
на зазначене,  та відповідно до п.5.4
Кредитного договору № 16566 від 06.05.1997 року /а.с. 26/,  нарахування процентів позивачем за період з
29.01.2004 року по 29.01.2007 року є безпідставним.

Відповідно
до ч.2  ст. 308 ЦПК України,  не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовуються і підлягають
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308, 314 ЦПК України,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБаню)
відхилити,  а рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 14 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.