УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23   травня   2007   року  колегія
суддів   судової   палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого - Ігнатюк Б.Ю.

судців - Собослоя
Г.Г.,  Боднар О.В.

при секретарі - Рогач II.

за участю
апелянта ОСОБА_2.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Урсгород справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2. в інтересах ОСОБА_1. на рішення Ужгородського міськрайонного суду від
6 березня 2007 року по справі за позовом Ужгородського підприємства теплових
мереж "Ужгродтеплокомуненерго" до ОСОБА_1про стягнення заборгованості
за спожите тепло та гаряче водопостачання , -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним
рішенням стягнуто з ОСОБА_1. в користь Ужгородського підприємства теплових
мереж "Ужгродтеплокомуненерго" заборгованість за спожите тепло і
гаряче водопостачання в сумі 7518 грн.76 коп.,
держмито в сумі 94 грн. 05 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Представник
відповідачки оскаржив це рішення,
порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна
скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

В судовому
засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник
позивача вважав,  що підстав для
задоволення скарги немає.

Заслухавши
доповідача,  учасників процесу та
дослідивши матеріали справи,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно
до ч.1  ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги.

Позивача
заявив вимоги до відповідачки про стягнення 9405 грн. 68
коп.,  а оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково на суму заборгованості за спожите тепло та гаряче
водопостачання,  витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та держмита.

Позивач
в частині незадоволених його вимог рішення суду не оскаржує і тому суд
апеляційної інстанції перевірив законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги представника відповідачки.

Ці
доводи стосуються твердження відсутності договору між позивачем та
відповідачкою на теплопостачання /мається на увазі теплова енергія та гаряче
водопостачання/ і,  як наслідок,  твердження відсутності зобов'язання
відповідачки оплати за теплопостачання. І це твердження базується на ЗУ "Про
теплопостачання",   ст. 714 ЦК України,  постановою KM України
від 14.02. 2002 р. № 139 та Правилами
надання послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Справа № 22ц-865/07                                                              Номер рядка статистичного
звіту: 16

Головуючий у
першій інстанції: Машкаринець І.І.

Доповідач:
Ігнатюк Б.Ю.

2

Вказаними
нормативними актами дійсно передбачено укладення договору між сторонами по
справі по наданню зазначених послуг. Однак відсутність такого договору при
наданні таких послуг не є підставою для відмови у задоволенні вимог по оплаті
за отримані послуги,  які споживач
фактично отримав: відповідно до п.4 ч.2
ст.  11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків,
зокрема,  є інші юридичні факти.
Ці факти прирівнюються до договорів,  про
які вказано у п. 1 ч.2  ст.  11
ЦПК України.

З
матеріалів справи,  в тому числі із
апеляційної скарги,  вбачається,  що відповідачка фактично отримала послуги
позивача по тепло- та гарячому водопостачання за період з 2004 по 2006 рік,  але не оплатила їх. Спору про розмір суми
заборгованості немає. Тому задоволення позовних вимог на підставі  ст. 509 ЦК
України є правильним,  а доводи
апеляційної скарги - безпідставними.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,
314 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2. у інтересах ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 6
березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня її ухвалення.