АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22-1707                                                         Головуючий
р.                                                                       Колесник
Суддя-доповідач: Поляков
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року                                                                         м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької

області у
складі:

Головуючого:     Белки В.Ю.

Суддів :                Онищенко Е.А.

Полякова
О.З. При секретарі:    Винник 1С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2

на заочне рішення
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від «11» січня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, 3-ті особи приватний нотаріус
ОСОБА_6, орган опіки та піклування Ленінської районної адміністрації м.
Запоріжжя про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ОСОБА_3,
яка діє в своїх та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4. звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, 3-ті особи приватний нотаріус ОСОБА_6, орган опіки
та піклування Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя про визнання
договору дарування недійсним.

У позові
зазначала, що після смерті матері ОСОБА_7. у 1999 році вона разом з батьком ОСОБА_1. проживали за адресою:
м. Запоріжжя, АДРЕСА_1
В 2004 році
ОСОБА_3. зареєструвала шлюбні відносини з ОСОБА_8, від якого мають неповнолітню
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько
позивачки - ОСОБА_1.
продав зазначений будинок та придбав менший, який розташований за адресою: м.
Запоріжжя, АДРЕСА_2, після
чого 14.04.2005 року між
ОСОБА_1. та ОСОБА_5. було укладено договір довічного утримання, де об'єктом був
вищезазначений житловий будинок.

2

Просила суд, визнати
недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Запоріжжя,
який було укладено 12.04.2005
року між ОСОБА_5. та ОСОБА_1. і посвідченого Запорізьким приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Заочним рішенням
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2007
року позовні вимоги задоволено.

Визнано договір
дарування 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_2 в м.
Запоріжжя, який було укладено 12.04.2005
року між ОСОБА_5. та ОСОБА_1. і посвідченого Запорізьким приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6. недійсним..

Не погоджуючись
з рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у задоволені заявлених позовних вимог.

Заслухавши
доповідача, учасників процесу, дослідивши обставини справи та доводи
апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідально до
п.п.3,4 ч.І ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення довгот рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи позивачка та її неповнолітня дитина ,Єва були зареєстровані
за адресою АДРЕСА_1 м. ЗапоріжжіЛа.с. 14 Відповідач по справі в квітні 2005 року продав
вказаний будинок ,а перед цім позивачка з дитиною знялася з реєстрації.

За домовленістю
сторін було придбано спірний будинок за адресою АДРЕСА_2 в місті
Запоріжжі, куди також за згодою відповідача ОСОБА_1 були прописані позивачка з
дитиною.

Районний суд
розглянувши справу дійшов до висновку ,що діями відповідача були порушені
майнові права позивачки та її неповнолітньої дитини ,та визнав недійсним
договір дарування АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі, укладений 12.04.2005 року між
ОСОБА_3. та ОСОБА_5..

На думку судової
колегії такий висновок суду є хибним і не ґрунтується на зібраних по справі
доказах.

Згідно з
матеріалами справи ОСОБА_1. ніколи не приватизував будинок АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі,
а став власником цього будинку в порядку спадщини після смерті його матері
ОСОБА_9. у 1996 році, що
свідчить про відсутність права власності на вказаний будинок з боку позивачки.

Дани про те, що мала місце омана з боку відповідача в процесі
зняття з реєстрації ОСОБА_3 та її дитини за вказаним будинком по справі
відсутні.

ОСОБА_3 не є
стороною за договором дарування будинку АДРЕСА_2 в м.
Запоріжжі укладеного 12.04.2005
року між ОСОБА_3. та ОСОБА_5., на що районний суд при розгляді справи уваги
не звернув.

Крім цього не
дана належна оцінка тому, що відповідач прописав ОСОБА_3 з донькою в новий
будинок, і яким чином будуть захищені інтереси її та дитини після визнання
недійсним договору дарування.

Договір купівлі - продажу будинку
АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі недійсним не визнано, і з такими вимогами до суду
позивачка не зверталася.

На підставі
вищенаведеного ,судова колегія вважає, що рішення районного суду не відповідає
вимогам закону та матеріалам справи, висновки суду протиречать зібраним по
справі доказам, тому ухвалене рішення підлягає скасуванню з постановою нового
рішення про відмову в задоволенні повзводних вимог.

3

Керуючись ст. ст.307,309,317
ЦПК України, колегія судців,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2007
року по цій справі -
скасувати ,та ухвалити нове рішення за таким змістом:

В позові ОСОБА_3, яка діє в своїх
та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1,ОСОБА_5,3-ті особи приватний
нотаріус ОСОБА_6, орган опіки та піклування Ленінської районної адміністрації
м. Запоріжжя про визнання договору дарування недійсним - відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців.

Головуючий