Справа
№ 22-ц-1113 2007 р.
у 1-й інстанції - Кудін A.M.
Суддя-доповідач - Хвостик С.Г.
УХВАЛА

іменем України

18
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого
-  Рибалки В.Г.

суддів -    Хвостика С.Г., Гагіна
М.В.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб,
які беруть участь у справі - представника Сумського обласного комунального
підприємства «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості»
Морозова О.П., представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_4

розглянула
у відкритому   судовому   засіданні
в приміщенні   апеляційного суду
цивільну

справу
за апеляційними скаргами Сумського обласного комунального підприємства «Фонд

інвестування  об'єктів
соціальної  сфери  та
промисловості»,
представника  ОСОБА_1- ОСОБА_2

на
рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 2 липня 2007 року

у справі
за позовом   Сумського обласного
комунального підприємства «Фонд інвестування

об'єктів   соціальної сфери та промисловості» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1про стягнення заборгованості

за
договором про надання позики, відсотків за користування позикою та штрафних
санкцій;

встановила:

Сумське
обласне комунальне підприємство «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та
промисловості» звернулось з зазначеним позовом у жовтні 2006 року. Свої вимоги
мотивувало тим, що 19 травня 1998 року між Державним підприємством «Фонд
інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості», правонаступником
якого воно є, та ОСОБА_3. було укладено договір про надання позики на
будівництво житла, згідно з яким останньому було надано позику в сумі 6000
грн., що дорівнює 3409 кг живої ваги молодняка великої рогатої худоби, строком
на 4 роки зі сплатою 2% річних у валюті України за курсом долара США на день сплати
відсотків. Позичальник зобов'язувався погасити позику в повному обсязі та
відсотки за користування нею до 1 червня 2002 року в натуральному вигляді, а за
згодою позивача - іншими видами сільгосппродукції.

Виконання
договору позики було забезпечено порукою двох фізичних осіб -ОСОБА_1 таОСОБА_5,
останній померІНФОРМАЦІЯ_1

Позика
надавалась поетапно: 14 січня 1999 року - 2000 грн., З серпня 1999 року - 2000
грн., 26 травня 2000 року - 2000 грн., що з урахуванням середньої закупівельної
ціни молодняка ВРХ 2 грн. 05 коп. 3а 1 кг склало 2927 кг.

Початок
погашення позики за ініціативою позивача був перенесений на ЗО листопада 2001
року.

У
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 умов договору не виконав, позивач просив стягнути з
нього та з його поручителя - ОСОБА_1, 44293 грн. заборгованості за договором
позики, в тому числі 13903 грн. 25 коп. - позика, 1927 грн. 60 коп. - відсотки
за користування позикою, 28462 грн. 88 коп. - штрафні санкції за несвоєчасну сплату
кредиту та відсотків за користування ним.

Рішенням
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 2 липня 2007 року позов
Сумського обласного комунального підприємства «Фонд інвестування об'єктів
соціальної сфери та промисловості» задоволено частково. Стягнуто в солідарному
порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором
позики та проценти за користування позикою в сумі 6694 грн. 02 коп. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь позивача 958 грн. 06 коп. штрафних санкцій за прострочення
платежу за договором

2

позики. Стягнуто
в дольовому порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з кожного на користь держави по 33
грн. 45 коп. судового збору та по 15 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі Сумське обласне комунальне підприємство «Фонд інвестування
об'єктів соціальної сфери та промисловості», посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, просить дане рішення скасувати і ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому
зазначає, що суд дійшов невірного висновку про те, що відсотки за користування
кредитом слід нараховувати лише з 1 січня 2004 року, а штрафні санкції - з 28 грудня
2005 року, а також про те, що поручитель ОСОБА_1 не має нести солідарну
відповідальність разом з ОСОБА_3. щодо сплати штрафних санкцій. Крім того,
апелянт послався на те, що суд безпідставно не поклав матеріальну
відповідальність і на колишню дружину ОСОБА_3, відповідачку по справі ОСОБА_4,
так як кошти за договором позики були використані на потреби всієї сім'ї.

Представник
відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 також, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, в
своїй апеляційній скарзі просить рішення суду частково скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог стосовно ОСОБА_1 Вказує,
що позивач пропустив встановлені законодавством строки для пред'явлення позову
до поручителя.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів, які підтримали
свої апеляційні скарги, та відповідачки ОСОБА_4, яка просила залишити рішення
суду без зміни, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Сумського обласного
комунального підприємства «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та
промисловості» та апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як
встановлено судом першої інстанції, 19 травня 1998 року між Державним
підприємством «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості»,
правонаступником якого є Сумське обласне комунальне підприємство «Фонд
інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості», та ОСОБА_3. укладено
договір про надання позики строком на 4 роки у загальній сумі 6000 грн. зі
сплатою 2% річних у валюті України за курсом долара США на день сплати
відсотків, для будівництва житлового будинку по вул. Береста в с. Горяйстівка
Охтирського району Сумської області (а.с. 13-14).

Нарахування
та сплата відсотків за користування позикою здійснювались щорічно до ЗО
листопада, починаючи з 1999 року. Сума позики дорівнювала 3409 кг в живій вазі
молодняка великої рогатої худоби і мала бути сплачена в натуральному вигляді, а
за згодою позивача - іншими видами сільськогосподарської продукції. Останній
платіж мав бути здійснений до 1 червня 2002 року. Пунктом 4.2 договору за
порушення строків погашення позики передбачено штрафні санкції в розмірі 0,5%
від несплаченої суми за кожен день затримки платежу, але не більше ніж за
календарний рік.

Виконання
договору позики 19 травня 1998 року забезпечено порукою двох фізичних осіб -
ОСОБА_1 таОСОБА_5 які зобов'язувались на вимогу позивача сплачувати платежі з
позики та нараховані проценти в термін і в розмірах, встановлених зобов'язанням
ОСОБА_3 (а.с. 17, 63).

ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.62).

Позика
надавалась позивачем поетапно: 14 січня 1999 року - 2000 грн., 3 серпня 1999
року - 2000 грн., 26 травня 2000 року - 2000 грн., що з урахуванням середньої
закупівельної ціни молодняка ВРХ 2 грн. 05 коп. 3а 1 кг склало 2927 кг згідно з
визначеним графіком (а.с.15).

3

За
ініціативою позивача початок погашення позики був перенесений на 30 листопада
2001 року, але фактично борг взагалі не був повернутий.

Згідно з
рішенням Охтирського районного суду від 24 грудня 2003 року ОСОБА_3, який на
той час вже був розлучений з ОСОБА_4, визнаний безвісно відсутнім (матеріали
цивільної справи №2-564/2003, а.с.19).

Відповідно
до ч.1 ст.19 ЦК УРСР,
яка кореспондується із ст.ст.43, 44 нового ЦК України, над майном громадянина, визнаного безвісно
відсутнім, встановлюється опіка. З цього майна видається утримання громадянам,
яких безвісно відсутній був за законом зобов'язаний утримувати, і погашається
заборгованість по інших зобов'язаннях безвісно відсутнього.

З цього
приводу в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_4
пояснила, що на даний час побудований безвісно відсутнім ОСОБА_3. будинок в с.
Горяйстівка Охтирського району зберігся, але в ньому ніхто не проживає.

Таким
чином, вбачається, що над зазначеним майном безвісно відсутнього громадянина
має бути встановлена опіка, за рахунок якого може погашатись заборгованість по
зобов'язаннях безвісно відсутнього.

Для
охорони майна відсутнього громадянина, про що йдеться в ч.2 ст.19 ЦК УРСР, за заявою
заінтересованих осіб орган опіки і піклування може призначити опікуна.

У
зв'язку з зазначеним, колегія суддів звертає увагу на той факт, що суд першої
інстанції вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у
справі, що відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і передачі справи на новий розгляд.

Керуючись
ст. ст. 307 ч.1 п.5, 311 ч.1 п. 4, 314 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні
скарги Сумського обласного комунального підприємства «Фонд інвестування
об'єктів соціальної сфери та промисловості» і представника ОСОБА_1- ОСОБА_2,
задовольнити частково.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 2 липня 2007 року в даній
справі скасувати і передати справу на новий розгляд в той же суд першої
інстанції в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржено в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців  дня її проголошення .