Справа № 22-Ц-2482 2007 р.
Головуючий 1 інстанції
- визнання права                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

30 травня 2007 року судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Харківської
області в складі:

Головуючого
:                    Табачної Н. Г.

Судців :                                Зазулинської
Т. П.

Коровіна
С.  Г.

При
секретарі:                     Коваленко Д. С

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова на рішення Дзержинського районного суду м.  Харкова від 5 березня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.  Харкова,  Харківській міській раді,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на домоволодіння в порядку
спадкування,  -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні
2003 року
позивачка звернулася до суду з позовом до державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.  Харкова про
визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

Вона
посилалася на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4,  який являвся власником будинку АДРЕСА_1,  а також іншого рухомого майна.

Тривалий
час,  з 2000 року,  вона
знаходилася на утриманні ОСОБА_4,
мешкала в спірному будинку і після його смерті являється спадкоємцем як
непрацездатна особа,  яка знаходилася на
його утриманні. Інших родичів у спадкодавця ОСОБА_4 немає.

Після
його смерті вона в нотаріальную контору не зверталася,  однак спадщину прийняла фактично,  оскільки постійно мешкала в спірному будинку
і за життя ОСОБА_4 здійснювала за ним догляд.

В квітні
2003 року за
вказаною адресою з'явилися робітники податкової інспекції і повідомили про
те,  що на майно,  яке вона вже вважала своїм на підставі
закону,  буде оформлено право власності
держави. Після цього майно було описано.

Позивачка
просила визнати право власності за нею в порядку спадкування на рухоме і
нерухоме майно після смерті ОСОБА_4

Вподальшому
вона свої вимоги уточнила і просила визнати за нею право власності в порядку
спадкування за законом.

До участі у
справі були притягнуті інші відповідачі.

Вона
вказувала на те,  що її мати - ОСОБА_5,  до шлюбу ОСОБА_6,  яка ІНФОРМАЦІЯ_2,  являлася рідною сестрою померлого ОСОБА_4 і
єдиним спадкоємцем після його смерті на підставі нового закону. Вона ж
(позивачка) являється

2

спадкоємцем
після смерті ОСОБА_4 за правом представлення і звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідач-державна
податкова інспекція в Дзержинському районі м.
Харкова проти позову заперечував і посилався на те,  що являється неналежним відповідачем
тому,  що відповідачем повинен бути
відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідач
- представник
Харківської міської ради вважав,  що
підстав для задоволення позовних вимог немає. Крім цього вважав,  що право на спадщину має двоюрідна сестра
померлого-ОСОБА_2.

Відповідачка
ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечувала і подала до суду
нотаріально посвідчену заяву,  в якій
просила позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_3 проти позову також не заперечував.

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Харкова
від 5 березня 2007 року позовні
вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач
державна податкова інспекція в Дзержинському районі м.  Харкова рішення суду оскаржує,  просить його скасувати і визнати право
власності на спірний будинок за нею. Апелянт вважає,  що судом при вирішені спору неправильно
застосовано норми матеріального права.

Перевіривши
матеріали справи,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  судова колегія
дійшла наступного.

Відповідно
до вимог 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Матеріали
справи свідчать про те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець
ОСОБА_4,  який являвся власником жилого
будинку АДРЕСА_1.

Після його
смерті на вказаний будинок відкрилася спадщина.

Судом
встановлено,  що до нотаріальної контори
про прийняття спадщини звернулися : ОСОБА_7,
ОСОБА_3,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ОСОБА_2.

Заяв про
відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не
видавалося.

З
матеріалів справи також вбачається,  що
ОСОБА_3,  в свою чергу,  зверталася до суду з заявою,  в якій зазначала,  що являється дочкою померлого ОСОБА_4 і
просила встановити факт визнання ним свого батьківсьтва відносно неї.

В задоволенні її
вимог було відмовлено. Рішення суду набрало чинності.

За своє
життя ОСОБА_4 складав заповіт на чоловіка позивачки - ОСОБА_3,
але потім його анулював.

ОСОБА_2
являється двоюрідною сестрою померлого.

Його
рідною сестрою являлася мати позивачки,
яка померла раніше спадкодавця. Позивачка ОСОБА_1 являється його рідною
племінницею.

Відповідно
до вимог  ст.  1262
ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та
сестри спадкодавця,  його баба та
дід,  як з боку батька,  так і з боку матері.

Згідно  ст.  1266 ЦК України
племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини,  яка б належала за законом їхнім матері,  батькові ( тітці,  дядькові
спадкодавця),  якби вони були живими на
час відкриття спадщини.

Таким
чином,  суд дійшов вірного висновку про
визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за
позивачкою ОСОБА_1,  рідною племінницею
спадкодавця ОСОБА_4

Доводи
апеляційної скарги про те,  що при
вирішені спору судом неправильно застосовано норми матеріального права
тому,  що до спірних правовідносин,  які виникли до набрання чинності нового
Цивільного кодексу України,  повинно бути
застосовано норми старого Кодексу,  за
якими племінники не являлися спадкоємцями,
а оскільки інших

3

спадкоємців
в данному випадку
немає,  то право власності має перейти до
держави,  не можуть бути прийняті до
уваги як необгрунтовані і такі,  що не
містяться на законі.

У
відповідності до прикінцевих та перехідних положень щодо цивільних
відносин,  які виникли до набрання
чинності Цивільним Кодексом України,
положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що виникли або продовжують існувати після
набрання ним чинності.

Правила
книги шостої Цивільного Кодексу застосовуються також до спадщини,  яка відкрилася,  але не була прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За такими
обставинами підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись
ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313,
314,  315,  317,
319 ЦПК України,
судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
відхилити. Рішення Дзержинського районного суду м.  Харкова від 5 березня 2007
року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сиЛи негайно,  але може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вег^ховдаго Суду України
протягом 2 місяців.