Справа
- 40 (1)                                                         Українець
УХВАЛА І

МЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 Р-
серпня 22 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області

в
складі:         головуючого судді:   Неклеси В.І.

суддів:                                                   Митрофанової
Л.В.,  Соколан Н.О.

при
секретарі:                                      Бондаренко
І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Жовтневого районного
суду м.  Кривого Рогу від об квітня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства
„Криворізький залізорудний комбінат" про визнання наказів ВАТ
„Криворізький залізорудний комбінат" незаконними,  поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Особи,  що беруть участь у розгляді справи:

позивач -
ОСОБА_1;

представник
позивача - ОСОБА_2;

представники   відповідача
-   Шаніна   Ірина
Володимирівна,   Литвиненко

Світлана
Вікторівна,  Макаров Олег Іванович

ВСТАНОВИЛА:

о8
червня 2005 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Відкритого акціонерного
товариства „Криворізький залізорудний комбінат" про поновлення на роботі
та про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу на підставі  ст.  ст.  233, 235 КЗпП України і просила визнати
накази відповідача від 03.03.2005 року № 130-к та від 25.05.2005 року №207 /к
недійсними,  поновити її на роботі на
посаді заступника начальника юридичного відділу,  стягнути з відповідача на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на
роботі.

В подальшому
позивачка позовні вимоги неодноразово уточнювала.

24 січня
2007 року позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву в остаточній редакції і
просила визнати накази відповідача від 03.03.2005 року № 130-к та від
25.05.2005 року №207/к незаконними,
поновити її на роботі на посаді заступника начальника юридичного
відділу,  стягнути з відповідача на її
користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день
поновлення на роботі в сумі 29383 грн. 14 коп. і моральну шкоду в розмірі 10000
грн.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу Дніпропетровської області від об квітня 2007 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ВАТ „КЗРК" про визнання незаконними наказів № 130-К від 03
березня 2005 року та № 207-К від 25 травня 2005 року,  поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити
нове рішення по суті позовних вимог,
оскільки судом не прийнято до уваги договір купівлі-продажу №
КПП-456,  укладений 04 серпня 2004 року
між Фондом державного майна України та ТОВ „СОЛАЙМ",  в п. іі.з якого одним із обов'язків покупця є
„збереження та раціональне використання робочих місць протягом п'яти років з
моменту підписання договору купівлі-продажу пакета акцій",  та не враховано те,  що на підприємстві не планувалося взагалі
скорочення штату працівників. Кількість працівників юридичного відділу не
зменшилась,  а навпаки зросла і витрати
на їх утримання збільшились.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суд}7 в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги,  заперечень на
неї,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Суд
вірно встановив обставини по справі,  дав
їм належну оцінку і,  відповідно до вимог
процесуального та матеріального закону,
обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Виходячи
зі змісту наказу відповідача № 130/К від 03 березня 2005 року „Про зміни
штатного розкладу апарату управління комбінату",  суд вірно дійшов висновку,  що цим наказом передбачається зменшення
витрат на утримання всього апарату комбінату,
а не зменшення витрат на утримання юридичного відділу комбінату.

Вказаним
наказом виключено зі штатного розкладу 47 посад і,  в тому числі,
із юридичного відділу дві посади - начальник відділу та його заступник.
Введено цим наказом в штатний розклад її нових посад,  - по юридичному відділу одна посада -
головний юрисконсульт.

21
березня 2005 року відповідач письмово повідомив позивача про те,  що посада заступника начальника юридичного
відділу виключена зі штатного розкладу апарату управління комбінату і одночасно
позивачу було запропоновано роботу на посаді ведучого юрисконсульта цього
юридичного відділу комбінату. Вказане повідомлення було вручено позивачу 21
березня 2005 року.

24
травня 2005 року,  тобто через два місяці
після попередження про звільнення по п.і
ст. 40 КЗпП України,  позивачка
дала письмову відповідь про відмову в переведенні її на посаду ведучого
юрисконсульта.

На
підставі такої відмови відповідач,  за
згодою відповідного профспілкового органу,
звільнив позивачку по п.і  ст. 40
КЗпП України наказом № 207/K від 25 травня 2005 року.

Цим
обставинам суд вірно дав оцінку і обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних
вимог про визнання наказів відповідача № 130/К від 03 березня 2005 року і №
207/К від 25 травня 2005 року незаконними.

Доводи
позивача в апеляційній скарзі про те,  що
відповідач порушив п. іі.з договору купівлі-продажу № КІШ-456 від 04 серпня
2004 року,  згідно якого комбінат був
зобов'язаний протягом п'яти років зберігати та раціонально використовувати
робочі місця,  спростовуються висновками
суду про те,  що з моменту підписання
вказаного договору купівлі - продажу кількість робочих місць на комбінаті
станом на о і серпня 2005 року збільшилася з 6886 до 6906,  тобто фактично не зменшувалася.

Посилання
позивача в апеляційній скарзі на те,  що
чисельність юридичного відділу після скорочення штату не зменшилася,  а зросла і витрати на його утримання
збільшилися,  спростовуються висновками
суду,  матеріалами справи та довідкою №
524 від 26 грудня 2005 року про те,  що
ОСОБА_3 був прийнятий на роботу в юридичний відділ юрисконсультом

на період знаходження юрисконсульта Данілейченко Ю.Ю. у відпустці в зв'язку
з доглядом за дитиною віком до трьох років.

Доводи в
апеляційній скарзі в тій частині,  що
відповідач не виконав вимоги  ст. 49-4
КЗпП України,  є безпідставними,  оскільки вказана норма передбачає надання
інформації профспілковим органам тільки при ліквідації,  реорганізації та зміні форми власності на
підприємстві. В даному випадку відповідач не проводив ліквідацію,  реорганізацію комбінат}' та не змінював форми
власності.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів приходить
до висновку,  що рішення районного суду є
обґрунтованим,  відповідає вимогам закону
і підстав для його скасування немає,  а
тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від об квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.