УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 липня
2007 року                                                                                            м.
Харків

Колегія суддів Апеляційного суду Харківської області з
касаційного розгляду цивільних справ у складі:

Трішкової І.Ю.,
Хребтова В.П., Кокоши В.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ЗАТ «Одеське
виробничо - торгове суконне об'єднання «Лазур» - ОСОБА_2на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 13 травня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 07 грудня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
«Одеське виробничо - торгове суконне об'єднання «Лазур» про зміну формулювання
причин звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної
допомоги, середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні та
за період вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ЗАТ «Одеське
виробничо - торгове суконне об'єднання «Лазур» про зміну формулювання причин
звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги,
середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні та за період
вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2004 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Визнано формулювання причини її звільнення з роботи по вимогам ст. 40 п. 4
КЗпП України незаконним. Зобов'язано ЗАТ Одеське виробничо - торгове суконне
об'єднання «Лазур» змінити формулювання причини її звільнення на таке:
«Звільнена відповідно до ст. 38 ч. З КЗпП України (у зв'язку з невиконанням
власником законодавства про працю, умов колективного та трудового договору)».

Стягнено з відповідача на користь ОСОБА_1 сплату за час
простою за період з 01 січня 1998 року по 01 січня 2001 року та 8 місяців 1997
року в розмірі 2/3 середньомісячного заробітку, а саме: 8051.12 грн., вихідна
допомога в сумі 823 грн. 41 коп., середній заробіток за весь час затримки
розрахунку по день фактичного розрахунку, а саме за період з 01 січня 2001 року
по 01 жовтня 2003 року в сумі 9057.51 грн., середній заробіток за період
вимушеного прогулу в сумі: 9057.51 грн. (за період з 01 січня 2001 року по 01
жовтня 2003 року) у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки, 3000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, а також 700 грн. у рахунок відшкодування понесених
позивачкою витрат на юридичну допомогу.

Стягнено з
відповідача державне мито в доход держави, в сумі 276,89 грн.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 грудня
2004 року апеляційну скаргу ЗАТ «Лазур» задоволено частково:

Справа №    877-КС-07                                                                  Головуючий
1 інст.: Шенцева О.П.

Суддя доповідач:
Хребтов В.П.

рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2004 року змінено: виключено
з рішення суду стягнення 9 057 грн. (дев'ять тисяч п'ятдесят сім) грн. 51 коп.
за період вимушеного прогулу, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ЗАТ «Одеське виробничо - торгове суконне
об'єднання «Лазур» - ОСОБА_2 просить рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 13 травня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від
07 грудня 2004 року скасувати, оскільки вони постановлені з порушенням норм
процесуального права.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи допущенні порушення норм матеріального
чи процесуального права, які передбачені ст. 338-341 ЦПК України, як підстави
для зміни рішень.

Згідно із ч.1 ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а
тому доводи касаційної скарги в цій частині також не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до судового розгляду.

Керуючись
ст.332, 336 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу представника ЗАТ «Одеське виробничо -
торгове суконне об'єднання «Лазур» - ОСОБА_2- відхилити, рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 13 травня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 07 грудня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.