Справа № 2 -19/2007
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11
січня 2007 року                                                                                смт.
Красногвардійське

Красногвардійський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді Проскурні С.М.,

при секретарі - Корнацькій І.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_4,

представників відповідачів: ОСОБА_1. - ОСОБА_2,
Мар'янівської

сільської ради  - Юринської Г.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3, третьої особи з самостійними позовними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
Мар'янівської сільської ради, Джанкойського міжміського бюро реєстрації та
технічної інвентаризації,   треті особи
відділ опіки та піклування Красногвардійського району, сільськогосподарське
підприємство “Агрофірма “Нива” про визнання недійсними   свідоцтва про право власності на будинок,
реєстрації права власності на нерухоме майно та визначення порядку користування
житловими приміщеннями будинку та земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3.
04 лютого 2004 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1. про визнання права
власності на 1/2 частку домоволодіння під номером 3 (три), розташованого
поАДРЕСА_1та виділення її у натурі, мотивуючи вимоги тим, що вказане нерухоме
майно є спільною сумісною власністю, а відповідач добровільно не бажає поділити
майно та перешкоджає її проживанню у зазначеному будинку.

Вказана
справа неодноразово розглядалася судом. Під час судового розгляду позивач
ОСОБА_3. змінювала свої вимоги. З самостійними позовними вимогами  до відповідача ОСОБА_1. 24 січня 2006 року
також звернувся ОСОБА_5, який просив визначити порядок користування житловими
приміщеннями та земельною ділянкою вказаної садиби з урахуванням його права на
проживання та користування вказаним нерухомим майном.

Остаточні
позовні вимоги ОСОБА_3. та ОСОБА_1. були викладені ними в позовній заяві від 05
грудня 2006 року до відповідачів ОСОБА_1.,
Мар'янівської сільської ради та Джанкойського міжміського бюро
реєстрації та технічної інвентаризації  (далі
Джанкойське МБРТІ) в якій просили визнати недійсними свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - жилий будинок, розташований по АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1., виданого 03 лютого 2006 року Мар'янівською сільською радою, та
реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно в Джанкойському МБРТІ, а
також визначити порядок користування житловими приміщеннями будинку та
земельною ділянкою у співвідношенні 2/3 частки ОСОБА_3, ОСОБА_5, малолітній
ОСОБА_6 та 1/3 частку ОСОБА_1. з врахуванням запропонованих варіантів на
підставі висновку експерта з проведеної будівельно-технічної експертизи № 489
від 23.06.06.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3. з ОСОБА_1. з 1991 року перебували у
фактичних шлюбних стосунках, шлюб між якими юридично було зареєстровано 23.08.96.
У них є спільна дочка ОСОБА_6., яка народилась 15.09.96. Під час спільного
проживання на паях з колгоспом ними було розпочато будівництво жилого будинку
по АДРЕСА_1, який був збудований у серпні 1996 року, та поставлений на баланс
КСП “Агрофірма “Нива”. ОСОБА_3. з ОСОБА_1. та двома дітьми вселилися у вказаний
будинок як наймачі. На підставі рішення виконкому Мар'янівської сільської ради
№ 12-79 від 30.07.02 право власності на будинок було оформлено на чоловіка
ОСОБА_1, однак подальшого законного набуття права власності на вказаний будинок
отримано не було. У встановленому законом порядку будинок не був прийнятий в
експлуатацію, відсутній акт приймання-передавання цього об'єкта з
балансу підприємства ОСОБА_1., відтак всі вони залишились наймачами.

У 2004
році шлюб було розірвано і ОСОБА_3. разом з дітьми змушені були залишити
будинок, оскільки відповідач перешкоджав їй проживати в ньому, та звернутися за
захистом до суду. Ухвалою суду від 25.01.06 було забезпечено позов забороною, в
тому числі реєстрації права власності на спірний будинок в Джанкойському МБРТІ.
Однак, порушуючи встановлену заборону, ОСОБА_1. 03.02.06 було отримано
свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будинок  та в той же день здійснено реєстрацію права
власності на нього у МБРТІ, що не є законним.

Відповідач
ОСОБА_1. позовні вимоги визнав частково та погодився виділити для проживання
ОСОБА_3, ОСОБА_5. та дочці ОСОБА_6 приміщення першого поверху будинку
відповідно до висновку експерта за винятком приміщень площею 5,1 кв.м та площею
15,8 кв.м, позначених під № 5 та № 1 на схематичному плані жилого будинку, які,
поряд з іншими приміщеннями мансарди буде займати він. Позовні вимоги в частині
визнання недійсними свідоцтва про право власності на будинок  та його реєстрацію в Джанкойському МБРТІ не
визнав. Вважав, що право власності на будинок має лише він, оскільки
будівництво здійснювалось за його кошти, а ОСОБА_3. в той час своїх коштів не
мала та участі в будівництві не приймала. У липні 2002 року за рахунок свого
майнового сертифіката вартістю 9537 грн. ним була здійснена повна оплата
будинку СП “Агрофірма “Нива” і рішенням виконкому Мар'янівської
сільської ради від 30.07.02 за ним було оформлено право власності на
домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1. Отримавши свідоцтво про право власності
на будинок, 03 лютого 2006 року він зареєстрував своє право власності на нього
у МБРТІ.

В
судовому засіданні представник відповідача Мар'янівської сільської ради
Юринська Г.В. позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності
на будинок не визнала, вказуючи на те, що виконавчий комітет сільської ради
вказаний документ видав 03.02.06 на підставі свого попереднього рішення № 12-79
від 30.07.02 про оформлення права власності на домоволодіння, розташоване по
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1. Заборон відносно вчинення дій з оформлення та реєстрації
права власності на вказаний будинок до Мар'янівської сільської ради не
надходило.

Представник
відповідача Джанкойського МБРТІ до суду не з'явився, від якого на адресу суду було надіслано листа з
проханням розглянути справу на підставі наявних доказів у відсутності
представника МБРТІ.

Представники
третіх осіб сільськогосподарського підприємства “Агрофірма “Нива”, органу опіки
та піклування Красногвардійського району, які були повідомлені про дату та час
судового засідання, своїх заперечень щодо позову не надали, до суду не з'являлись.

Вислухавши
пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд
вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в
межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно
зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом
встановлено, що з 1991 року по 23 серпня 1996 року ОСОБА_3. (до заміжжя
ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_1. перебували у фактичних шлюбних стосунках та проживали
однією сім'єю разом з малолітнім на той час сином позивача ОСОБА_5, 1984 року
народження, у її квартирі по АДРЕСА_1.  У
листопаді 1991 року ОСОБА_1. як голові сім'ї колгоспом ім.XXI  з'їзду КПРС була
виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку з пайовою участю
разом з колгоспом. Будівництво вказаного будинку було розпочато у 1992 році та
завершено у липні 1996 року. Між сторонами 23.08.96 було укладено шлюб, а
15.09.96 у них народилась дочка ОСОБА_6.

ОСОБА_1.
разом з дружиною ОСОБА_3. та двома дітьми почали проживати в будинку як
наймачі, з 19.08.96 були прописані в ньому.

Вказані
обставини не заперечувались сторонами в суді та підтверджені письмовими
доказами, зокрема свідоцтвами про укладення шлюбу, про народження ОСОБА_6.,
технічним паспортом на будинок, даними про прописку ОСОБА_1. та ОСОБА_3. в
будинку поАДРЕСА_1.

Під час
шлюбу з ОСОБА_3., ОСОБА_1. у липні 2002 року звернувся з заявою до Мар'янівської
сільської ради про оформлення права власності на зазначене домоволодіння,
оскільки на той час за рахунок свого майнового паю в розмірі 9537 грн. ним СП
“Агрофірма “Нива” була повністю сплачена вартість збудованого будинку, що
підтверджено довідкою СП “Агрофірма “Нива” (а.с.127). Виконавчим комітетом
Мар'янівської сільської ради 30.07.02  за
№12-79 було прийнято рішення про оформлення права власності на домоволодіння за
ОСОБА_1.

Після
розірвання у 2004 році шлюбу ОСОБА_3. звернулась до суду з позовом про захист
своїх прав.

Відповідно
до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині
та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один
з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно
з положеннями ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно
до статті 65 частин першої, третьої СК України дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною
згодою. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Аналогічна
норма міститься в ст.23 КпШС України 1969р., чинного на момент виникнення
правовідносин.

Відповідач
ОСОБА_1., обґрунтовуючи свої заперечення щодо позову, посилається на те, що
спірний будинок було викуплено ним повністю у підприємства в липні 2002 року за
рахунок свого майнового паю, відтак він перейшов у його власність. Суд не може
з цим погодитись, оскільки належних доказів цього представлено не було, зокрема
у відповідача відсутній нотаріально посвідчений договір з купівлі-продажу
будинку. Не було представлено суду також акту приймання-передавання цього
жилого будинку.

Виконавчий
комітет Мар'янівської сільської ради, приймаючи 30.07.02 рішення про оформлення
права власності на домоволодіння за ОСОБА_1., не звернув уваги на особливості
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна та не перевірив наявності договору про пайову участь
у будівництві об'єкта нерухомого майна, акта про прийняття об'єкта в експлуатацію та акта приймання-передавання цього
об'єкта, чим було порушено вимоги п.6 п.п.6.1 “а” Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України 07.02.02 № 7/5 та зареєстрованого 18.02.02
за № 157/6445.

Свідоцтво
про право власності на спірний будинок виконавчим комітетом Мар'янівської
сільської ради ОСОБА_1. на підставі вищезазначеного рішення було видано лише 03
лютого 2006 року.

Відповідно
до ст.334 ч.4 ЦК України  якщо договір
про відчудження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

За
заявою ОСОБА_3. та ОСОБА_5 в порядку забезпечення позову на підставі статей
151, 152 ЦПК України ухвалою Красногвардійського районного суду від 25 січня
2006 року було заборонено проводити реєстрацію права власності на будинок по
АДРЕСА_1 в Джанкойському МБРТІ.

Не
перевіривши належним чином наявність підстав для відмови в реєстрації прав, в
період дії заборони, Джанкойським МБРТІ 03 лютого 2006 року було прийнято
рішення про реєстрацію права власності на будинок за ОСОБА_1., реєстраційний
номер 13746297.

Відповідно
до положень частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами
вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але
одна із сторін  заперечує його дійсність
на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом
недійсним.

Згідно
з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства.

Відповідно
до ч.1 ст.227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без
відповідного дозволу, може бути визнаний судом недійсним.

Таким
чином, приймаючи до уваги, що під час оформлення та реєстрації права власності
на нерухоме майно були порушені вимоги діючого законодавства, не можуть бути
визнані дійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будинок,
розташований по АДРЕСА_1 АР Крим, видане 03 лютого 2006 року виконавчим
комітетом Мар'янівської сільської ради на ОСОБА_1. та реєстрація права власності
вказаного нерухомого майна на ОСОБА_1 Джанкойським МБРТІ  03 лютого 2006 року, які підлягають
скасуванню.

Згідно
зі ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають
з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з
наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.

До
членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо зазначені особи перестали
бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони
мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно
до положень ч.2 ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування
жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами не було іншої угоди про
порядок користування жилим приміщенням.

З
правом на житлову площу в будинку поАДРЕСА_1 з 1996 року до припинення шлюбних
стосунків проживали ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_6., які були
членами однієї сім'ї.

Після
погіршення сімейних стосунків наприкінці 2002 року та розірвання шлюбу у січні
2004 року ОСОБА_3. з дітьми змушені були залишити вказаний будинок.

Зважаючи на те, що законного оформлення права власності на спірний будинок
не набуто, ОСОБА_3., ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_6. мають рівні права з ОСОБА_1.
на користування жилим приміщенням та присадибною ділянкою.

Приймаючи
до уваги домовленість сторін про порядок користування садибою з врахуванням
висновку експерта № 489 від 23.06.06 проведеної по справі будівельно-технічної
експертизи суд вважає за можливе виділити в користування ОСОБА_3, ОСОБА_5.,
враховуючи інтереси малолітньої дочки ОСОБА_6, частину жилого будинку літер “А”
(приміщення першого поверху № 2 площею 0,6 кв.м, № 4 площею 9,8 кв.м, № 6
площею 11,8 кв.м, № 7 площею 18,5 кв.м, № 8 площею 9,9 кв.м, № 9 площею 2,5
кв.м, № 10 площею 6,4 кв.м, № 11 площею 1,1 кв.м, № 12 площею 28 кв.м), гараж
літер “Б” площею 27,4 кв.м, сарай літер “В” площею 30 кв.м та сарай літер “Д”
площею 20 кв.м, позначених на схематичному плані технічного паспорту садиби (II варіант висновку експерта, за винятком приміщень № 3
площею 1,5 кв.м (шафа) та № 5 площею 5,1 кв.м (ванна).

В
користування ОСОБА_1. слід виділити частину жилого будинку літер “А”
(приміщення першого поверху № 3 площею 1,5 кв.м, № 5 площею 5,1 кв.м, та
мансарди

№ I площею 4,3 кв.м, № 13 площею 12,9 кв.м, № 14 площею 15,2 кв.м, № 15 площею
10,1 кв.м, № 16 площею 20 кв.м, № 17 площею 1,2 кв.м), гараж літер “Г” площею
26 кв.м, позначених на схематичному плані технічного паспорту садиби.

Приміщення
площею 15,8 кв.м (коридор), позначене на схематичному плані під

№ 1 та вбиральню літер “Е” площею
1,3 кв.м необхідно залишити в загальному користуванні.

Враховуючи
приналежність будівель, необхідність передбачення ділянок загального
користування для проходу до своїх будівель, в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_5.
слід виділити земельну ділянку площею 1156,2 кв.м, включаючи площу, зайняту під
будівлями, а ОСОБА_1. - земельну ділянку площею 511,1 кв.м, включаючи площу,
зайняту під будівлями. Земельну ділянку площею 332,7 кв.м необхідно залишити в
загальному користуванні відповідно до II
варіанту порядку користування земельною ділянкою садиби будівельно-технічної
експертизи № 489 від 23.06.06 за винятком площі земельної ділянки, зайнятої під
будівлями, виділеними в користування ОСОБА_3, ОСОБА_5. та ОСОБА_1.

Позовні
вимоги в частині виділення в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_5. приміщення
першого поверху площею 15,8 кв.м (коридор) позначеного під № 1 на схематичному
плані будинку не можуть бути задоволені, оскільки тоді відповідач ОСОБА_1. буде
позбавлений можливості мати доступ до своїх приміщень, оскільки в будинку не
передбачено окремого ізольованого входу до мансарди, а його облаштування
неможливе без переобладнання будинку, що виходить за межі позову. Разом з тим,
приміщення першого поверху площею 5,1 кв.м (ванна) під № 5 на схематичному
плані має окремий вхід, відтак може бути виділене в користування відповідачу,
оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_5. виділені приміщення, облаштовані ванною
(приміщення № 10 поряд з душем, та № 9 сауна), а тому закріплення за ними
додаткової ванної кімнати буде несправедливим по відношенню до ОСОБА_1.

Під
час розгляду справи позивачем ОСОБА_3. були оплачені та документально
підтверджені судові витрати. Зокрема, ОСОБА_3. сплатила судовий збір в розмірі
59,50 грн. (а.с.2, 235), які відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають
частковій компенсації відповідачем, в сумі 29,75 грн.

ОСОБА_3.
частково оплачені витрати, пов'язані з проведенням будівельно-технічної експертизи від 09.07.04 № 915 в
сумі 591,84 грн. (а.с.27). У зв'язку з тим, що повна вартість зазначеної експертизи складає 627,84 грн.
(а.с.26), з відповідача ОСОБА_1. підлягають стягненню на користь Кримського НДІ
судових експертиз 36 грн., та на користь ОСОБА_3 в якості компенсації 277,92
грн.

Згідно
з ч.1 ст.89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати
відповідачем не відшкодовуються, у зв'язку з чим понесені ОСОБА_3. витрати по
оплаті судового збору в розмірі 63,25 грн. за позовом від 24.01.06 про поділ
спільного майна (а.с.135-136) та витрати по оплаті комп'ютерно-технічної
експертизи в розмірі 279,04 грн. (а.с.192) відшкодуванню не підлягають.

За
клопотанням ОСОБА_3 по справі була призначена та проведена товарознавча
експертиза, вартість якої складає 732,48 грн. (а.с.204). Вказана сума підлягає
стягненню з ОСОБА_3 на користь Кримського НДІ судових експертиз і не
відшкодовується відповідачем у зв'язку з її відмовою від позову в частині
поділу спільного майна.

Відповідно
до ст.88 ч.1 ЦПК України з ОСОБА_3, ОСОБА_5. та ОСОБА_1. підлягають стягненню
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 02,84
грн. з кожного.

Керуючись статтями 60 ч.1, 63, 65
ч.1,3 СК України, 23 КпШС України 1969р., п.6 п.п.6.1 “а” Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, 203 ч.1,
215, 227 ч.1, 334 ч.4 ЦК України, 64, 65 ч.2 ЖК України, 10, 11, 60, 81, 88,
89, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позовні
вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати
недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно- будинок
АДРЕСА_1, яке було видане 03 лютого 2006 року виконавчим комітетом Мар'янівської
сільської ради на ім'я ОСОБА_1.

Визнати
недійсною та скасувати реєстрацію 03 лютого 2006 року Джанкойським міжміським
бюро реєстрації та технічної інвентаризації права власності на нерухоме майно
-  будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер
13746297) на ім'я ОСОБА_1.

Виділити
в користування ОСОБА_3та ОСОБА_5 частину жилого будинку літер “А” (приміщення
першого поверху, позначені на схематичному плані технічного паспорту садиби під
№ 4 кухню площею 9,8 кв.м, № 6 кімнату площею 11,8 кв.м, № 7 жилу кімнату
площею 18,5 кв.м, № 8 жилу кімнату площею 9,9 кв.м, № 9 сауну площею 2,5 кв.м,
№ 10 душову площею 6,4 кв.м, № 11 кімнату площею 1,1 кв.м, № 12 жилу кімнату
площею 28 кв.м, № 2 шафу площею 0,6 кв.м), гараж літер “Б” площею 27,4 кв.м,
сарай літер “В” площею 30 кв.м та сарай літер “Д” площею 20 кв.м.

Виділити
в користування ОСОБА_1 частину жилого будинку літер “А” (приміщення першого
поверху, позначені на схематичному плані технічного паспорту садиби під № 5
ванна кімната площею 5,1 кв.м, № 3 шафа площею 1,5 кв.м,  та приміщення мансарди під № I площею 4,3 кв.м, № 13 кімната площею 12,9 кв.м, № 14
жила кімната площею 15,2 кв.м, № 15 жила кімната площею 10,1 кв.м, № 16 жила
кімната площею 20 кв.м, № 17 душова площею 1,2 кв.м), гараж літер “Г” площею 26
кв.м.

Приміщення
площею 15,8 кв.м (коридор), позначене на схематичному плані під

№ 1 та вбиральню літер “Е” площею
1,3 кв.м залишити в загальному користуванні.

Виділити
в користування ОСОБА_3та ОСОБА_5земельну ділянку площею 1156,2 кв.м, включаючи
площу, зайняту під будівлями.

Виділити
в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 511,1 кв.м, включаючи площу,
зайняту під будівлями.

Земельну
ділянку площею 332,7 кв.м залишити в загальному користуванні.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз
на р/р 0218, ОКПО 26225794, Банк УДК в АР Крим, МФО 824026,  732 грн. 48 коп. за товарознавчу експертизу
від 28.04.06 № 490.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз
на р/р 0218, ОКПО 26225794, Банк УДК в АР Крим, МФО 824026,  36 грн. за будівельно-технічну експертизу від
09.07.04

№ 915.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 307 грн. 67 коп. компенсації понесених нею витрат
за проведену експертизу від 09.07.04 № 915 та оплату судового збору.

Стягнути
з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 02 грн. 84 коп. з кожного на розрахунковий рахунок:
0604 Управління Держказначейства в АР Крим МФО 824026 ОКПО 26273942;
отримувач: Управління ДСА України в АР Крим; призначення платежу: оплата за
інформаційно-технічне забезпечення Красногвардійського районного суду.

В іншій
частині позовних вимог ОСОБА_3та ОСОБА_5відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя