Справа № 22ц-387/07                                    Головуючий у 1 інстанції Костюкевич O.K.
Категорія:  11                                                                          Доповідач:      Мудренко Л.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23
травня 2007 року                                                                                    м.Луцьк

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого
-      судді Сівчука Є.І.

суддів                  -      Русинчука М.М., Мудренко Л.І.

при секретарі
-     Губарик К.А.

з участю позивачів ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. представника позивача ОСОБА_3. представника відповідача
Ілик З.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Брокбізнесбанк»,
приватного підприємства «Вест-Вуд» про
визнання договору застави недійсним за апеляційною скаргою представника відповідача
відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Брокбізнесбанк» Половка
Олександра Григоровича на рішення Луцького міськрайонного суду від 7 березня
2007 року,

встановила:

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 7 березня 2007 року позов ОСОБА_1., ОСОБА_2. до відкритого акціонерного
товариства акціонерний банк «Брокбізнесбанк», приватного підприємства
«Вест-Вуд» задоволено. Постановлено визнати недійсним договір застави укладений
17 грудня 2003 року між відкритим акціонерним товариством
акціонерний банк «Брокбізнесбанк» та приватним підприємством «Вест-Вуд» та посвідчений
державним нотаріусом другої Луцької державної нотаріальної контори Горбатюком
Володимиром Івановичем. Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача
ОСОБА_1. 1192 грн. 94 коп. сплачених судових витрат.

В апеляційній
скарзі представник відповідача відкритого акціонерного товариства акціонерний
банк «Брокбізнесбанк» Половко О.Г. просить скасувати рішення суду в зв'язку з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

2

Згідно ст.ст. 4,
11 Закон України «Про заставу» предметом застави може бути майно, яке
відповідно до законодавства може бути відчужено заставодавцем та на яке може
бути звернено стягнення. Заставодавцем при заставі майна може бути його
власник, який має право відчужувати
заставлене майно на підставах, передбачених законом, а також особа, якій власник
у встановленому порядку передав майно і право застави на це майно.

При розгляді
справи судом встановлено, що 17.12.2003 року між відкритим акціонерним
товариством акціонерний банк «Брокбізнесбанк» (далі ВАТ АБ «Брокбізнесбанк») та
приватним підприємством «Вест-Вуд» (далі ПП «Вест-Вуд») було укладено договір
застави за яким передано в заставу як забезпечення кредитного договору від
17.12.2003 року укладеного між тими ж сторонами, майно, а саме: пилорама
стрічкова РС-90, 2001 року випуску, пилорама стрічкова РС-90 2000 року випуску,
станок заточувальний 2002 року випуску, станок розвідний 2002 року випуску,
станок торцювальний РС-50, 2002 року випуску, станок торцювальний РС-50, 2001
року випуску, станок торцювальний РС-50, 2003 року випуску, станок
продольнопильний 2001 року випуску, автонавантажувач «Балканкар», 1999 року
випуску, бензопила
«Поулан», візок гідравлічний ВГВ-2000, 2003 року випуску, візок
гідравлічний «Клонз», 2003 року випуску, станок рейсмусний (виробництва
Німеччини), тельфер, верстат круглопильний (а.с.6, 10,70).

З досліджених в
судовому засіданні письмових доказів встановлено, що частину вищеназваного
обладнання придбав позивач ОСОБА_1, а частину - позивач ОСОБА_2.

Відповідно до договору безоплатного користування від 6.11.2003 року
укладеного між ОСОБА_1. та директором ПП «Вест-Вуд» Генієвським П.П.
дане деревообробне обладнання було передано в безоплатне користування ПП
«Вест-Вуд» (а.с.19) без права застави цього майна.

В ході судового
розгляду відповідачем не надано беззаперечних доказів і таких судом не здобуто,
що заставлене майно належало ПП «Вест-Вуд».

За таких
обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що спірний договір застави був
укладений ВАТ АБ «Брокбізнесбанк» внаслідок обману з приводу дійсного власника
заставленого майна і підставно задовольнив позовні вимоги, визнавши недійсним
договір застави укладений 17 грудня 2003 року між ВАТ АБ «Брокбізнесбанк» та ПП
«Вест-Вуд».

Право на
звернення до суду із вимогою про визнання правочину недійсним мають сторони,
між якими укладено правочин, та інші особи, безпосередньо права яких порушено.

Позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не є стороною в оспорюваному договорі застави,
однак безпосередньо їх права, як власників майна, цією угодою порушено, а тому
вони вправі були звернутися в суд з вимогами про визнання угоди недійсною.

Рішення суду
першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його скасування колегія судців не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідача відкритого акціонерного товариства акціонерний
банк «Брокбізнесбанк» Половка Олександра Григоровича відхилити. Рішення
Луцького міськрайонного суду від 7 березня 2007 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.