Справа №22ц-1126/2007р.                                                      Головуючий
39-40                                                                        Головко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007р.
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Пузанової
Л.В.

Суддів:
Орловської Н.В. Закарян К.Г.

при
секретарі Костеннікові Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.  Херсона від 20 лютого 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Укртелеком" про поновлення на роботі,  -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ „Укртелеком" про
поновлення на роботі,  обґрунтовуючи
позовні вимоги тим,  що 31 жовтня 2006р.
відповідачем прийнятий наказ про скорочення штату працівників,  у тому числі і його посади - інженера з
охорони праці. Вважав звільнення незаконним,
оскільки він має безперервний трудовий стаж роботи та є дитиною
війни,  а тому користується переважним
правом на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Херсона від 20.02.2007р. у задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове,  яким задовольнити його позовні вимоги,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

У
письмових запереченнях на апеляційну скаргу ЗАТ „Укртелеком" її доводів не
визнало,  вказавши на їх безпідставність.

Заслухавши
доповідача перевіривши правильність та обґрунтованість рішення в межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Згідно
ч.1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у
зв'язку Із змінами в організації виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається працівникові з більш високою кваліфікацію і
продуктивністю праці.

Матеріали
справи свідчать,  що ОСОБА_1 працював
інженером по техніці безпеці та охорони праці Центру телекомунікаційних послуг
Херсонської філії ВАТ „Укртелеком" з 1978 року,  має середньо-спіціальну освіту.

Наказом
№1К/15 від 02.01.2007р. звільнений з роботи на підставі п.1  ст. 40 КЗпП України.

2

Підставою
для звільнення з посади слугувала відмова позивача від переведення на іншу
роботу та відсутність переважного права чи переваги на залишення на роботі.

При
цьому судом встановлено,  що у
відповідача дійсно мало місце скорочення штату працівників (а.с.  14-15, 26-46).

Роботодавцем
додержано вимоги  ст. 492 КЗпП України,  а саме наказом за №306 - К від 31.10.2006р.
позивача було попереджено про наступне звільнення (а.с. 47-48). Одночасно
ОСОБА_1 було запропоновано 01.11.2006р. - 11,
01.12.2006р. - 20,  02.01.2007р. -
17 вакантних посад від переведення на які позивач відмовився (а.с. 49-52,
62-63).

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
обґрунтовано прийняв до уваги доводи відповідача про те,  що незважаючи на тривалий безперервний стаж
роботи на даному підприємстві позивач має нижчу кваліфікацію ніж залишений на
посаді працівник,  що має вищу освіту та
користується також при однаковій кваліфікації і продуктивності праці перевагою
в залишенні на роботі як особа,  в сім'ї
якої немає інших працівників з самостійним заробітком.

Враховуючи
викладене,  колегія суддів-вважає,  що судове рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів
наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилання на факти чи засоби доказування,  які б спростовували висновок суду в спірних
правовідносинах,  а тому підлягають
відхиленню.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. ст! 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Суворовського районного суду м. Херсона від 20 лютого 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту її проголошення шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.