Справа № 22 - 1026 /
2007                         Ухвалу постановлено під головуванням
40                                                                    судці
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25
травня 2007 року                                                                           місто
Вінниця

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого:   Морозовського В.І.

суддів:                                          Глєбова
І.К. і Чорного В.І.,

при секретарі:
Мазур Ю.О.,  розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
апеляційну   скаргу   ОСОБА_1на ухвалу Ленінського районного суду
м.  Вінниці від 12 березня 2007 року про
відмову у задоволенні заяв відповідача щодо перегляду за нововиявленими
обставинами рішення цього ж суду від 14 листопада 2006 року та про відстрочку
його виконання,  -

встановила:

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 14 листопада 2006 року задоволено позов ОСОБА_2,  про поновлення її на роботі у ОСОБА_1 на
посаді продавця промислових товарів,
визнання недійсним запису про підстави припинення трудового договору та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою
апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2007 року рішення залишено
без змін.

12
лютого 2007 року відповідачем подано заяву про перегляд за нововиявленими
обставинами зазначеного рішення суду першої інстанції.

26
лютого  поточного  року ОСОБА_1.
звернулась  з  заявою,
в  якій  просила відстрочити виконання судового
рішення.

Ухвалою
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 12 березня 2007 року у задоволен­ні обох заяв відповідача відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить вказану вище ухвалу районного суду
скасувати,  направити справу на новий
розгляд в іншому складі суду та зупинити виконавче провадження до завершення
розгляду справи по суті. При цьому відповідач посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та на те,
що суд безпідставно не взяв до уваги ндцані нею докази про істотні для
справи обставини,  що не були і не могли
бути відомі їй на час розгляду справи.

У
судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача - адвокат ОСОБА_3  просив задовольнити апеляційну скаргу,  а ОСОБА_2. та її представник -адвокат
ОСОБА_4доводів скарги не визнали,
вважаючи їх безпідставними.

Заслухавши
суддю-доповідача і пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до ч.2  ст. 307 ЦПК України за наслідками
розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1)
постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і
залишення ухвали без змін;

2)
скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу;

3)
змінити ухвалу;

4) ускасувати
ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Крім
того,  згідно ч.1  ст.
368 ЦПК України питання,
пов'язані із зверненням судового рішення до виконання,  вирішує місцевий суд,  який розглянув справу.

Виходячи
з цього,  вимога відповідача про
зупинення виконавчого провадження у справі виходить за межі наданих
апеляційному суду повноважень,  тому не
підлягає задоволенню.

Висновок
суду першої інстанції про відсутність підстав для перегляду рішення суду у
зв^язку з нововиявленими обставинами відповідає положенням ч.2  ст. 361 ЦПК України та фактичним обставинам,  оскільки відповідачем ані в заяві від 12
лютого 2007 року,  ані в апеляційній
скарзі не наведено істотних для справи обставини,  що не були і не могли бути відомі ОСОБА_1. на
час розгляду справи. Посилання ж останньої на докази як ті,  що були відомі суду першої інстанції на
момент ухвалення рішення,  так й ті,  що були надані нею після розгляду справи,  стосується другорядних обставин справи та на
правильність рішення суду не впливає.

Оскільки
необхідність відстрочення виконання судового рішення до вирішення справи по
суті обумовлювалась лише можливим її переглядом не на користь ОСОБА_2.,  тому відмова* у задоволенні заяви відповідача
від 26 лютого 2007 року також є правильною.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,  який
постановив ухвалу з дотриманням вимог матеріального і процесуального права та
правильно встановив дійсні обставини справи,
тому у суду апеляційної інстанції немає підстав для її скасування чи
зміни.

Керуючись  ст.
ст.  307, 312, 313-315 ЦПК
України,  колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Ухвалу
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 12 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з момент її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.