Справа № 33ц-485/07                                                                                    Категорія
Головуючий в 1 інстанції : Мочальська В.М.  Доповідач: Завидовська - Марчук О.Г.
____________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ________________________
УХВАЛА

іменем                                                                     України

10 вересня   2007 року колегія суддів з розгляду
цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в
складі : Завидовської - Марчук О.Г.,  Мудренко Л.І.,
Русинчука М. М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Тернопільнафтопродукт» про
відшкодування витрат за на­вчання,
витрат в зв»язку з переводом на іншу роботу в іншу місцевість,  моральної шкоди за касаційною скаргою
позивача ОСОБА_1 на рішення Кременецького район­ного суду Тернопільської
області від 11 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Тер­нопільської
області від 20 грудня 2005 року,  -

встановила :

ОСОБА_1.
звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рі­шення
Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2005
року,  за­лишене без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 20 грудня 2005 року,  яким в позові ОСОБА_1 до ВАТ
«Тернопільнафтопродукт» про стягнення 609, 22 грн. витрат за навчання,  403 грн. витрат у зв»язку з переводом на
роботу в іншу міс­цевість,  1000 грн.
моральної шкоди - відмовлено.

5 квітня
2007 року справу передано для розгляду і вирішення відповідно до глави 2
розділу V Цивільного процесуального кодексу України до апеляційного
суду Волинської області відповідно до Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про судо­устрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №697-V .

Ухвалою
судді з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області від 3 вересня 2007 року за касаційною скаргою позивача
ОСОБА_1 відкрито касаційне провадження.

В
обґрунтування касаційної скарги позивач ОСОБА_1. посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального права,
в зв»язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та
ухвалення нового - про задоволення її позовних вимог.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог,  суд
виходив з того,  що покладення на
позивачку тимчасово виконання обов»язків операторів ОСОБА_2,  таОСОБА_3. на період їх відсутності,  не вважається переведенням її на іншу роботу
і немає підстав для відшкоду­вання витрат в зв»язку з переведенням на роботу
відповідно до  ст.  120 КЗпП України.

Оскільки
позивачем не було представлено і судом не здобуто доказів про направлення
позивача адміністрацією ВАТ «Тернопільнафтопродукт» на навчання з відривом від
вироб­ництва,  то суд правильно відмовив
в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування витрат на навчання.

Апеляційний
суд погодився з такими висновками суду першої інстанції та залишив рішення без
змін.

2

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуа­льного права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додер­жанням норм матеріального та процесуального
права,  а підстави для обов»язкового
скасу­вання судового рішення,
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України,  відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи,  висновки судів
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України колегія суддів з розгляду
цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 20 грудня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.