УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 року                                                                                            м. Феодосія

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
судді:   Моісеєнко Т.І., суддів   Іщенка В. І.,

Мамасуєвої
Л.О., при секретарі:   Цендра О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, УкрСибБанку, третя особа - Приватний нотаріус Феодосійського
нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договорів купівлі-продажу та іпотеки
недійсними, усунення перешкод у користуванні шляхом звільнення квартири, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Феодосійського міського суду Автономної
Республіки Крим від 05 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, УкрСибБанку, третя особа - ПН Феодосійського нот. округу ОСОБА_4,
про визнання договорів купівлі-продажу та іпотеки недійсними, усунення перешкод
у користуванні шляхом звільнення квартири, який в . подальшому неодноразово
доповнювався та змінювався. Узагальненні вимоги позовної заяви ОСОБА_1
зводяться до того, що 10 червня 2004 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видали позивачці
розписку про те, що договір купівлі-продажу квартири позивачки АДРЕСА_1
укладено ними для отримання кредиту в УкрСибБанку під заставу вказаної квартири
з наступною приватизацією та заставою квартири АДРЕСА_2, в якій зареєстровані
подружжя ОСОБА_2. При цьому ОСОБА_2, як покупець квартири, гроші ОСОБА_1 не
заплатив, а свої умови за розпискою не виконав. Відповідачі квартиру, в якій
мешкають не приватизували та оформили її під заставу банку. В ніч на 02 грудня
2004 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, знаходячись в кв. АДРЕСА_1, таємно викрали її
документи на спірне майно, паспорт, пенсійне посвідчення та інше майно і за
даним фактом було порушено кримінальну справу, слідство за якою триває. ОСОБА_1
вважає, що договір купівлі-продажу її квартири, який був укладений між нею та
відповідачами, не мав наміру на реальне настання правових наслідків і даний договір суперечить ст.230 ЦК
України, через що підлягає скасуванню. Крім того, ОСОБА_1 просить
визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ОСОБА_2 та УкрСибБанком від 22
червня 2004 р., та зобов'язати останнього

Справа № 22-ц-869-Ф/07р.                                                                    Головуючий у першій інстанції

Лошакові Т.А.

Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

2

звільнити квартиру, що належить позивачці на праві
власності. За твердженням позивачки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після заволодіння її
квартирою уклали з УкрСибБанком договір кредитування і за договором іпотеки
заклали банківській установі спірну квартиру, однак, оскільки заволодіння
квартири АДРЕСА_1 відбулося незаконним шляхом, то і цей договір має бути
визнати недійсним.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 05 лютого 2007 р. у задоволенні
позову ОСОБА_1 було відмовлено.

ОСОБА_1 не
погодилася з таким рішенням суду і подала на нього апеляційну скаргу, в якій
просить зазначене судове рішення скасувати та направити справу на новий судовий
розгляд до іншого суду. АР Крим. В обгрунтування своїх вимог апелянт
посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і
процесуального права, неповне з'ясування суттєвих обставин по справі і надання
неналежної правової оцінки доказам, які надавалися апелянтом.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
УкрСибБанку, суд першої інстанції виходив з того, що 10 червня 2004 р.
позивачка продала, а ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_1, і вказана квартира в
подальшому за договором іпотеки від 22 червня 2006 р. була передана
УкрСибБинку. Підстав для визнання недійсними оскаржуваних договорів
купівлі-продажу квартири та її іпотеки суд першої інстанції не знайшов, через
що прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову ОСОБА_1

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони
зроблені на підставі ретельно досліджених доказів, яким надана
належна правова оцінка. Судом правильно встановлені фактичні обставини, справи,
характер спірних правовідносин і постановлене рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального закону.

Відповідно до
ст.215 ч.1 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ст. 203 ЦК України
встановлено, що загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності
правочину, є: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та
інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивачкою ні в
суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не було надано доказів того, що
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 був укладений між нею та ОСОБА_2
внаслідок обману з боку останнього. Крім того, як вбачається з самого договору
купівлі-продажу зазначеної квартири, кожна з його сторін виконала свої
обов'язки з приводу купівлі квартири, зокрема, ОСОБА_1 отримала гроші від
покупця за квартиру, а доказів зворотнього позивачкою надано не було.

Що стосується
визнання договору іпотеки недійсним, то і в даному випадку колегія суддів не
вбачає підстав для визнання його недійсним, оскільки даний договір відповідає вимогам ЗУ „Про іпотеку", а
ОСОБА_2 у даному випадку розпоряджався своєю власністю, яку придбав у
встановленому законом порядку.

3

Відповідно до
ст.314 ч.ч.1, 2 ЦК України
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд
та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Колегія суддів
погоджується також і з висновками суду першої інстанції щодо неможливості
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням з боку УкрСибБанку, оскільки ця квартира не належить
позивачці.

Таким чином,
колегія суддів, • не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1
та скасування оскаржуваного нею рішення, оскільки воно ухвалено судом з
дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а також з урахуванням
всіх суттєвих обставин по справі і надання належної правової оцінки доказам,
які надавалися сторонами.

На підставі
наведеного і, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1
п.1, 308 п.1, 313-315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 05 лютого 2007 року
- залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до суду
касаційної інстанції.