Справа № 22ц845                          Головуючий у 1-й інстанції Драч
Категорія 32                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18.04.2007 року
апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого       Омельчука М.І.

суддів                                                       Павицької
Т.М., Худякова A.M.

при
секретарі     Нечипоренко І.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні                                             в
м.  Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про стягнення боргу за                                                             договором
позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на  ухвалу  Корольовського  районного
суду                                             м.Житомира  від

07.11.2006
року  та  рішення
Корольовського                                            районного  суду

м.Житомира від 11.01.2007 року

встановив:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернулась до
суду із вказаним позовом. Зазначила, що 11.06.2005 року відповідачка позичила у
неї 6300 грн., про що видала розписку, зобов'язавшись повернути борг до
04.08.2005 року. В передбачений термін вона не повернула вказані кошти.
Враховуючи наведене, позивачка просила стягнути з ОСОБА_2. в примусовому
порядку 6300 грн. боргу, 93 грн. судових витрат, а також в порядку забезпечення
позову накласти заборону на відчуження і укладання будь-яких угод з належною
відповідачці на праві власності частиною домоволодіння по АДРЕСА_1 в
м.Житомирі.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від
07.11.2006 року задоволено клопотання ОСОБА_1. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на
14100 ідеальних частин домоволодіння АДРЕСА_1 в М.Житомирі, що є власністю
ОСОБА_2. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 11.01.2007 року
позов ОСОБА_1. задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1.
6300 грн. боргу за договором позики, 93 грн. понесених судових втрат, 300
грн. втрат по наданню юридичної допомоги, а всього 6693 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати ухвалу та
рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції вважає, що скарги не підлягають до
задоволення з наступних підстав.

2

Як вбачається з матеріалів справи 11.06.2005 року ОСОБА_1. позичила
відповідачці 6300 грн., які остання зобов'язалась повернути до 04.08.2005 року.
На підтвердження угоди відповідачка видала позивачці борговий документ -
письмову розписку.

Суд прийшов до вірного висновку, що між сторонами було
укладено договір позики у відповідності зі ст.ст.104 6, 1047 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його
боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен
вказати про це у розписці, яку він видає.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази про
виконання відповідачкою боргового зобов'язання, тому позовні вимоги ОСОБА_1. щодо стягнення
коштів по борговому зобов'язанню є підставними і суд 1 інстанції правильно їх
задовольнив.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд може за заявою
позивача вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розгляд даної заяви
відбувається без повідомлення осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.153
ЦПК).

Оскільки заходи забезпечення позову (накладення арешту на
майно відповідачки) вжиті судом 1 інстанції відповідно до вимог згаданого
закону, та задля того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, тому
оскаржувана ухвала є правильною і підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та

не  свідчать  про
порушення  судом  норм
матеріального чи

процесуального права. Підстав для скасування судових рішень не

вбачається.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 312, 313, 314,
315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України,  апеляційний
суд

ухвалив:

Апеляційні
скарги ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від
07.11.2006 року та рішення Корольовського районного суду м.Житомира від
11.01.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.