АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22ц- 2822 / 2007                                                 Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н.Ю.
Категорія - 19                                                                        Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого         - Глущенко Н.Г.

суддів                    - Прозорової М.Л.,
Присяжної Ж.І.

при секретарі        - Білоконь Н.В.

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
м.  Дніпропетровську  цивільну
справу  по апеляційній скарзі

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Тернівці на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської
області від 18 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Тернівці про стягнення страхової суми за моральну шкоду, -

встановила:

В грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним вище позовом і просив стягнути з відповідача на його користь 43 000 грн. страхову
виплату у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилався на те, що тривалий час знаходився у трудових
відносинах з підприємствами ВАТ "Павлоградвугілля". За час роботи він
одержав професійне захворювання .

За висновком
МСЕК від 19.01.2006 року
йому було встановлено 55%
стійкої втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково.

В зв'язку
професійним захворюванням та втратою професійної працездатності йому-позивачу
спричинено моральну шкоду, оскільки він втратив професійну працездатність, що
призвело до неможливості утримувати належним чином сім'ю, постійно змушений
лікуватись, постійно відчуває фізичний біль змушений відмовитись від активного
життя, втратив впевненість у майбутньому.

Згідно ст.ст. 21,28,34 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», як вважає позивач, відповідач зобов'язаний виплатити йому
страхову суму за моральну шкоду в розмірі 43000
грн., яку він і просив стягнути з відповідача на свою користь / а. с.2-4 /.

Свої позовні вимоги позивач підтримав в судовому
засіданні. Відповідач позов не визнав.

Рішенням
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2006 року позовні
вимоги задоволені частково, з Фонду на користь позивача стягнуті страхові
виплати за моральну шкоду в сумі 28
000 грн. / а.с.27-30/.

В апеляційній
скарзі Фонд ставить питання про скасування рішення суду, як необгрунтованого,
оскільки виплата моральної шкоди у поточному році по цій категорії справ
призупинена / а. с.31 /.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню, а рішення скасуванню з постановлениям
нового рішення відповідно до п. п. 3,4
ч.1 ст. 309 ЦПК
України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що
позивач тривалий час знаходився у трудових відносинах з підприємствами ВАТ
"Павлоградвугілля". За час роботи він одержав професійне захворювання
-радикулопатія шийна та попереково-крижова з вираженим статико-динамічним порушенням,
стійкий больовий та переферичний нейросудний синдром, нейродистрофія у вигляді
двуплечелопаткового періатрозу ПФС - другій ст., дефартроз ліктьових та
колінних суглобів першої-другої ст. Крім того позивач за час праці 03.05.1986 року одержав
виробничу травму.

За висновком
МСЕК від 19.01.2006 року
йому було встановлено сукупно 55
% втрати професійної працездатності із них: 50% по радикулопатіі -
первинно та 5% по
трудовому каліцтву - повторно.
Крім того його було визнано інвалідом З групи безстроково.

Відповідно
абз. 4 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
якіспричинили втрату працездатності» (далі Закону) завданням страхування від нещасного випадку та  професійного
захворювання  є  відшкодування
матеріальної та моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Відшкодування
моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно
від інших видів страхових виплат (п. п. «е» п.1 ч.1 ст.21, ч.З ст.28 Закону). Сума страхової виплати за
моральну шкоду визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот розмірів мінімальної заробітної плати,
встановленої на день виплати, незалежно від інших страхових виплат, як
зазначено в ч.З ~г.34 Закону (далі Закон № 1105-ХІУ від 23.09.1999 року).

Згідно п.27 ст.
77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» (далі Закон №
3235-ІУ від 20.12.2005року) призупинено дію на 2006 рік абзацу 4 ст.1 (в
частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей), пп. «е» п.1 ч.1 ст.21, частини З ст.28
та ч.З ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини
та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як
джерело права.

З огляду на
правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 р. «Кечко проти
України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону, його нормами
призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних
правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи
відповідного права.

Як встановлено
судом, у позивача право на відшкодування моральної шкоди виникло у 2006 році, на
підставі довідки обласної МСЕК №
2 від 19.01.2006 року / а. с.21/, тобто
коли дія Закону № 1105-ХІУ
від 23.09.1999року
в частині стягнення моральної шкоди була призупинена дією   Закону №
3235-ІУ від 20.12.2005року.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано стягнув
з відповідача на користь позивача моральну шкоду і находить можливим рішення
суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення по справі, яким
ОСОБА_1. відмовити в його позовних вимогах про стягнення страхової виплати за моральну
шкоду.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці задовольнити.

Рішення
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2006 року - скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в його позовних вимогах до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці про стягнення страхової виплати за моральну
шкоду.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення але може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.