УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007 року                                                                      м.
Івано-Франківськ

Колегія судців судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                  Пнівчук
О.В.

суддів                                             Бідочко
Н.П., Беркій О.Ю.

секретаря                                       Юрків
І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 28
лютого 2007 р.,-

встановила:

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28.02.2007
року в позові ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди у
спілкуванні та вихованні неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження-відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив зокрема, що суд всупереч вимог ст. 213
ЦПК України не приймав жодних мір для з"ясування фактичного місця
знаходження відповідачки ОСОБА_2 та його дочки ОСОБА_3, в зв"язку, з чим
він позбавлений права спілкуватися з дочкою.

Посилання представника відповідачки про те, що йому
надана інформація про місце знаходження дочки не підтверджена належними
доказами.

Посилаючись на викладені обставини, апелянт просив
рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Вислухавши доповідача, пояснення ОСОБА_4, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2-бувше подружжя,
від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3,
1999 року народження. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного
суду від 17.05.2004 р. шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дочку ОСОБА_3 залишено на
проживанні з матір'ю ОСОБА_2 (а.с. 33).

Згідно нотаріально-посвідченої заяви від 14 січня 2006
року позивач ОСОБА_1 дав згоду на виїзд дочки разом з ОСОБА_2 на постійне місце
проживання в Англію (ах. 18).

Зазначену обставину не заперечив в суді першої інстанції
сам позивач, крім того пояснив, що після виїзду колишньої дружини з дочкою до
Великобританії він спілкувався

Справа №22-ц-574/2007 р.                              Головуючий
у І інстанції Беркещук Б.В.

Категорія 34                                                      Доповідач
Пнівчук О.В.

2

з дочкою по телефону та писав листи, однак в останній час
дочка на дзвінки не відповідає з невідомих йому причин.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що позивач не представив суду доказів того, що
відповідачка чинить перешкоди в спілкуванні позивача з дитиною, право на яке
передбачене ст. 153 СК України.

Рішення суду постановлене з дотриманням вимог норм
матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування
колегія судців не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Коломийського міськрайонного суду від 28.02.2007 р. залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з часу набрання законної сили.