Справа № 22 - 1324 2007року                                              Головуюча 1 інстанції Ковальчук СЯ.
Категорія 2,5                                                                                     Доповідач  Чорнобривець О.С.
РІШЕННЯ Іменем України

22 серпня 2007 року                                  Колегія суддів
судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого             Потапенка
В.І.

Суддів                        Спірідонової Л.С.,
Чорнобривець О.С.

при секретарі             Ткач
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2007 року
,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1про усунення
перешкод в здійсненні права власності на частину домоволодіння, що розташоване
по АДРЕСА_1.

Вимоги мотивувала тим, що вказаний будинок є майном
відповідача, набуте ним до шлюбу, але за час шлюбу ними за спільні кошти
будинок було добудовано, внаслідок чого істотно збільшилась його вартість.
Вважаючи, що певна частина будинку належить їй на праві спільної сумісної
власності, як майно подружжя, бажає поділити будинок. Посилаючись на те, що
відповідачем не вжито заходів щодо узаконення побудованого, і на її думку це
перешкоджає їй у здійсненні права власності, просила зобов'язати відповідача
виготовити технічну документацію на спірний будинок та провести його реєстрацію
з метою вирішення питання щодо його поділу.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської
області від 27 травня 2007 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати,
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а
рішення суду - скасуванню з ухваленням нового, за таких підстав.

Відповідно ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів
справи вбачається, що з 1989року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі,
який 25.04.2005року було розірвано. Будинок по АДРЕСА_1 є особистою приватною
власністю відповідача, як майно, набуте ним до шлюбу.

Суд, погодившись з доводами
позивачки, задовольнив позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права
власності на частину будинку, виходячи з того, що спірний будинок є спільною
власністю сторін, оскільки він був добудований під час їх шлюбу, і позивачка
брала участь у будівництві.

Проте з такими
висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

2

Відповідно до положень ст.ст. 317,
391 ЦК України
власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм
майном, і він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 62 СК України передбачено
виникнення за певних умов права спільної сумісної власності подружжя на майно,
що належало дружині, чоловікові на праві особистої власності. Майно може бути
визнано об'єктом права спільної сумісної власності за рішенням суду шляхом
пред'явлення вимоги до суду одним із подружжя.

Однак, у вимогах позову йдеться про
усунення порушень з боку відповідача, які перешкоджають позивачки у здійсненні
права власності на спірний будинок.

Частиною 1 ст.60 ЦПК передбачено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог и
заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник
спір щодо визнання права спільної сумісної власності на будинок, який до шлюбу
належав на праві власності відповідачу. Згоди щодо добровільного поділу майна з
визначенням частки кожного з них, сторони не досягли, інших правових підстав,
яки б свідчили про набуття позивачкою права власності на спірний будинок в
справі немає.

Наведене свідчить про те, що суд,
задовольняючи позов, в порушення вимог ст.214, ч.1 ст.11 ЦПК України, не
з'ясував предмет спора та фактично визнав спірний будинок об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за відсутності вимог такого характеру та доказів
на підтвердження цього.

З врахуванням викладеного та відповідно встановленим
обставинам справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні позову має бути
відмовлено за їх безпідставністю.

Порушення норм матеріального і
процесуального права судом першої інстанції, відповідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового про
відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та ст.ст.
317, 391 ЦК України,
ст.62 СК України, керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 27 травня 2007 року скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1про усунення перешкод в
здійсненні права власності на частину домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1
-відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.