інстанції Усатової І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року серпня
31 дня Судова колегія суддів судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого Кухарської Т.
Г. Суддів Заришняк Г.М., Матвеева
О.А. При секретарі Дима О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 26 березня
2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Редакції колегії «Української
газети», 3-тя особа: громадська організація «Інститут відкритої політики» про
захист честі гідності та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді Кухарської Т.Г. пояснення відповідача ОСОБА_1, обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

2 грудня
2005 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , Редакції колегії
«Української газети», 3-тя особа: громадська організація «Інститут відкритої
політики» про захист честі гідності та
відшкодування моральної шкоди.

В
обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 2003 року він працює на
посаді директора Святошинського психоневрологічного диспансеру.

Кореспондентом
періодичного видання «Українська газета» НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1
була надрукована стаття «Дефіцит людяності», в якій поширена щодо нього
неправдива , недостовірна, негативна інформація, що ганьбить його честь,
гідність та ділову репутацію під виглядом анонімного листа що нібито надійшов
до нього від родичів хворих осіб, що мешкають в інтернаті, а саме: «... та все
замикалось на директорові інтернату ОСОБА_2

Він сам
писав усі відповідні на скарги... При цьому всім нав'язувалось думка, що
Святошинський інтернат найкращий інтернат міста та й країни взагалі. І
директора ОСОБА_2 вже переповняє від величі, недосяжності та безкарності.

Він уже
не соромлячись , каже, що у нього така «Криша» яка захистить його від усіх
негараздів ...».

«...директор
звільняє всіх, хто не згоден працювати за його вимогами в першу чергу санітарок
відділення»

«...
підопічні не винні, що директору потрібно було списати плитку, яка залишалась
після ремонту його квартири, яку він одержав у місті Києві, та будинку
побутовому на борщагівці»

«Усі
наради працюючих в інтернаті, зустрічі батьків із директором перетворюються на
театр одного актора. В головній ролі ОСОБА_2»

«Сам
вивозить продукти машиною. А охорона на прохідній звісно не заперечує»

Просить
зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію , щодо нього
опубліковану в Українській газеті НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 року в статті
«Дефіцит людяності» в такий же спосіб у якій недостовірна інформація була
поширена, а також стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду яку він
оцінює в 1500 грн.

Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 26 березня 2007 року позов
задоволено частково.

Постановлено:
зобов'язати ОСОБА_1, Редакційну колегію «Української газети» спростувати
недостовірну інформацію, наведену в статті «Дефіцит людяності» опублікованій в
друкованому органі масової інформації «Українська газета» за НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року а саме:

«Сам
вивозить продукти машиною, а охорона на прохідній звісно не заперечує..»,
здійснивши спростування в газеті «Українська газета».

Стягнути
з ОСОБА_1, Редакційної колегії «Української газети» на користь ОСОБА_2 200 грн
моральної шкоди.

В решті позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня2007 року постановлено
виправити описку в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 26
березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Редакційної колегії
«Української газети», 3-тя особа громадська організація «Інститут відкритої
політики» про захист честі гідності та відшкодування моральної шкоди, вказавши
у мотивувальній частині рішення, на посаді директора Святошинського
психоневрологічного інституту» замість на посаді директора Святошинського
психоневрологічного диспансеру, «вказаному листі родичі підопічних інтернату»
замість «вказаному листі родичі підлеглих Інтернету», ОСОБА_3 ОСОБА_4, замість
«ОСОБА_3, ОСОБА_4».

Резолютивну
частину рішення залишити без змін.

В іншій частині
заяви відмовлено.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні зауважень щодо технічного запису судового засідання.

Відмовити
ОСОБА_1 в роз'ясненні рішення Солом'янського районного суду м. Києва від
26.03.2007 року.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині позовних
вимог які суд задовольнив, і постановити нове рішення яким відмовити позивачу в
позові посилаючись на те, що суд допустив порушення норм матеріального і процесуального
закону і необгрунтовано частково задовольнив позов позивача, щодо інформації
зазначеної у статті, то він подав повністю авторський лист родичів підопічних
інтернату, які знають проблеми і порядки, що линуть в інтернаті із яким вони    звернулися до

Президента України, Автори листа ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили своє
авторство, що не було враховано судом.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині, задоволених
судом позовних вимог позивача, а саме: зобов'язання ОСОБА_1, Редакційну колегію
«Української газети» спростувати недостовірну інформацію, наведену в статті
«Дефіцит людяності» опубліковану в друкованому органі масової інформації
«Українська газета» за НОМЕР_1 від 26.10., 1.11.2005 року а саме:

«сам
вивозить продукти машиною, а охорона на прохідній звісно не заперечує...»
здійснивши спростування в газеті «Українська газета».

Стягнення
з ОСОБА_1, Редакційної колегії «Української газети» на користь ОСОБА_2 200 грн.
моральної шкоди, з постановлениям
нового рішення з наступних підстав.

Судом
допущено порушення норм процесуального і матеріального закону.

Згідно
ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» - ніхто не може бути притягнутий до
відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними
судженнями, за винятком образи чи наклепу є висловлювання, які не містять
фактичних даних, зокрема критики, оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумаченої як такі, що містять фактичні дані, з огляду на
характер використання мовних засобів зокрема вживання гіпербол, алегорій,
сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх
правдивості.

Особа
звільняється від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим
доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно значимою.

Встановлено,
що в газеті «Українська газета» в НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 року

Опублікована
стаття «Дефіцит людяності» автором якої є відповідач ОСОБА_1 в якій була
викладена інформація, а саме:

«...та все
замикалось на директорові інтернату ОСОБА_2

Він сам
писав усі відповідні на скарги... При цьому всім нав'язувалось думка, що
Святошинський інтернат найкращий інтернат міста та й країни взагалі. І
директора ОСОБА_2 вже переповняє від величі, недосяжності та безкарності.

Він уже
не соромлячись , каже, що у нього така «Криша» яка захистить його від усіх
негараздів».

«...директор
звільняє всіх, хто не згоден працювати за його вимогами в першу чергу санітарок
відділення»

«...
підопічні не винні, що директору потрібно було списати плитку, яка залишалась
після ремонту його квартири, яку він одержав у місті Києві, та будинку
побутовому на борщагівці»

«Усі
наради працюючих в інтересі, зустрічі батьків із директором перетворюються на
театр одного актора. В головній ролі ОСОБА_2»

«Сам
вивозить продукти машиною. А охорона на прохідній звісно не заперечує»

Встановлено,
що відомості, які були надруковані в газеті «Українська газета» в статті
«Дефіцит людяності» були одержані відповідачем ОСОБА_1 з листа родичів осіб які
перебувають у Святошинському інтернаті, на ім'я Президента України, що
підтверджується копією листа та показами авторів листа ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
допитані судом в якості свідків (а. с. 107-202).

Виходячи
з наведеного суду правильно прийшов до висновку, що вказана інформація є
оціночним судженням автора статті і не є негативною інформацією для позивача, і
правильно відмовив позивачу в частині позовних вимог.

Що
стосується інформації опублікованої в газеті «Українська газета» в статті
«Дефіцит людяності», а саме: «Сам вивозить продукти машиною. А охорона на
прохідній звісно не заперечує», яку суд визнав, як таку, що є негативною для
позивача, і зобов'язав відповідачів спростувати її, то апеляційний суд
приходить до висновку, що вказані відомості, за змістом є оціночними судженнями
автора статті, щодо питання пов'язаного з вивозом продуктів то призвище
позивача не значиться, а також не вказано належність продуктів.

Тому
апеляційний суд приходить до висновку, що вказана інформація не порочить честь
і гідність позивача, і в цій частині позову позивачу належить відмовити.

Не
підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.
Позивач не надав суду доказів про заподіяння йому відповідачами моральної шкоди
і вказане судом не встановлено.

Керуючись
ст.ст. 275, 276, 277, 297, 299, 302, 1167 ЦК
України, Закону України «Про друковані засоби масової інформації» ст. 307,
309, 316, ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 26 березня 2007 року в частині
зобов'язання ОСОБА_1, Редакційну колегію « Українська газета» спростувати
недостовірну інформацію наведену в статті «Дефіцит людяності» опублікованій в
друкованому органі масової інформації «Українська газета» за НОМЕР_1 від 26
-10, 1.11.2005 року, а саме: «Сам вивозить продукти машиною. А охорона на
прохідній звісно не заперечує», здійснивши спростування в газеті «Українська
газета» та стягнення з ОСОБА_1, Редакційної колегії « Українська газета» на
користь ОСОБА_2 200 гривен моральної шкоди - скасувати.

В позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Редакційної колегії Українська газета, 3-тя особа
громадська організація «Інститут відкритої політики» про захист честі гідності
та відшкодування моральної шкоди в частині позовних вимог про зобов'язання
ОСОБА_1,   Редакційну   колегію
«Українська   газета»

спростувати
недостовірну інформацію, наведену в статті «Дефіцит людяності» опублікованій у
друкованому органі масової інформації «Українська газета» за НОМЕР_1 від 26.10,
1.11.2005 року, а саме: «Сам вивозить продукти машиною. А охорона на прохідній
звісно не заперечує» та стягнення моральної шкоди -відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвали Апеляційного суду.