Справа № 22Ц-1460/2007 p.                               Головуючий
26                                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня      2007
року    колегія судової палати    в цивільних справах

Апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого      Яворського М. А.

суддів                 Корзаченко І.Ф.,  Червінко К.С.

при
секретарі     Левочко І.Я.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду від 6 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права
власності на частину спадкового майна,

встановила:

У лютому
2007 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частину
спадкового майна. Позов обґрунтовувала тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її баба

ОСОБА_4
і відкрилась спадщина,  яка складається з
жилого будинку АДРЕСА_1. її дід ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1року. 4 листопада 2006 року дочці
спадкодавця ОСОБА_2 видане   свідоцтво     про право     на спадщину за законом після смерті

ОСОБА_4
на весь будинок з урахуванням відмови від спадщини на її користь другої дочки
спадводавця - ОСОБА_3
Батько позивачки ОСОБА_6,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року,  був сином ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Позивачка
зазначає,  що вона як онука спадкодавця
повинна спадкувати ту частку спадщини,
яка належала б за законом її батькові,
якби він був живим на час відкриття спадщини. На час відкриття спадщини
вона була неповнолітньою і від спадщини не відмовлялася,  тому вважається такою,  що прийняла спадщину. Позивачка просила
визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину від 4 листопада 2006 року,  видане ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 та
визнати за нею право власності на 1/3
частину спадкового будинку АДРЕСА_1. після
сметрі ОСОБА_4

Рішенням
Васильківського міськрайонного суду від 6
березня 2007 року
ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка просить скасувати рішення суду з підстав порушення судом норм
матеріального права і невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1 в позові,  суд послався на
те,  що вона відноситься до п'ятої черги
спадкоємців за законом,  тому не може
претендувати на спадкове майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З
висновками суду не можна погодитись,
оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального
права.

Встановлено,  що батько позивачки ОСОБА_6,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року,  був сином ОСОБА_4 і ОСОБА_5  які перебували в шлюбі з 30 квітня 1961 року. Баба
позивачки ОСОБА_4  померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,  дід позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Відповідно
до  ст.
1266 Цивільного
кодексу внуки,  правнуки спадкодавця
спадкують ту частину спадщини,  яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові,  бабі,  дідові,
якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно
до  ст.
1268 Цивільного
кодексу неповнолітня особа вважається такою,
що прийняла спадщину,  крім
випадків,  встановлених частинами
другою-четвертою статті 1273
цього кодексу (тобто випадків відмови від прийняття спадщини).

Позивачка
8 серпня 1988 року народження
була неповнолітньою на час смерті баби та діда і не відмовлялась від прийняття
спадщини.

З
урахуванням наведеного висновок суду про те,
що позивачка не може претендувати на спадкове майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5
не грунтується на законі.

Суд у
рішенні зазначив,  що ОСОБА_4  належав жилий будинок АДРЕСА_1 на підставі
дублікату свідоцтва від 26 грудня 1997 року і договору про надання у
безстрокове користування земельної ділянки від 1 липня 1963 року.

В
засіданні суду апеляційної інстанції відповідачки пояснили,  що вказаний будинок ОСОБА_4  та ОСОБА_5 збудували в період шлюбу.

Зазначених
обставин суд не перевірив та не з»ясував чи перебував будинок у спільній
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5,  на яку частину будинку відкривалася
спадщина після смерті кожного з них і хто із спадкоємців приймав спадщину після
кожного з них у встановленому законом порядку.

Не
з'ясувавши зазначених обставин,  суд не
перевірив чи правильно видане свідоцтво про право на спадщину на весь будинок
після смерті ОСОБА_4

Позивачка
заявила вимоги про визнання частково недійсним свідоцтва,  виданого після смерті баби та визнання за нею
право на 1/3 частину
спадкового будинку після смерті баби.

Всупереч
вимогам ч.4  ст.  10
ЦПК України суд не роз'яснив позивачці права пред'явити вимоги щодо
спадкового майна після смерті діда та не попередив про наслідки вчинення чи
невчинення певних процесуальних дій.

Оскільки
суд ухвалив рішення з порушеннями норм матеріального і процесуального
права,  то рішення необхідно скасувати.

Колегія
судців не має можливості вирішити спір по суті,
оскільки не може виходити за межі вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
разом з тим спір про право на спадкове майно повинен вирішуватися
повністю. Тому справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  311, 315 ЦПК
України,  колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити. Рішення Васильківського міськрайонного суду від 6 березня 2007 року скасувати і
справу передати на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.