Справа № 22-Ц-849 2007р.                         Головуючий у 1-й
інстанції      Чхайло О.В.
Категорія 19                                                  Суддя-доповідач                         ГагінМ.В.
УХВАЛА іменем України

28 серпня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого -
Попруги С.В. суддів - Гагіна М.В., Сибільова Л.О. з участю секретаря судового
засідання - Назарової О.М.

та осіб,
які беруть участь у справі -
представника позивача Проценко Н.С., відповідачів ОСОБА_1., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
цивільну справу

за апеляційною скаргою Сумського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Сумської міської
виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності

на рішення
Лебединського районного суду від 03 травня 2007 року

у справі за позовом Сумського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Сумської
міської виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_1, ОСОБА_2,

про
відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року Сумське обласне відділення Фонду соцстрахування з
тимчасової втрати працездатності звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1. про
відшкодування шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що внаслідок порушення
відповідачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху сталася ДТП, в результаті якого
водій другого автомобіля ОСОБА_2.
отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості і перебував на лікарняному з
19 лютого 2006 року по 24 березня 2006 року.

В зв'язку з цим Фондом соцстрахування ОСОБА_2. була надана допомога з
тимчасової непрацездатності в розмірі 1070 грн. 60 коп.

Оскільки вироком Лебединського районного суду від 29 листопада 2006 року
ОСОБА_1. визнаний винним в скоєнні ДТП,
то на підставі загальних положень цивільного законодавства про відшкодування
шкоди, Фонд соціального страхування просив стягнути зі ОСОБА_1. суму допомоги з
тимчасової непрацездатності, виплачену Фондом ОСОБА_2.

Під час розгляду справи в місцевому суді позивач відмовився від позовних
вимог до ОСОБА_1., переадресувавши позовні вимоги до ОСОБА_2, в зв'язку з чим
ухвалою суду було закрито провадження у справі за позовом Сумського обласного
відділення Фонду соціального страхування до ОСОБА_1.

Рішенням Лебединського районного суду від 03 травня 2007 року в задоволенні
позовних вимогах Фонду соцстрахування до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди
відмовлено.

В апеляційній скарзі Фонд соцстрахування просить скасувати рішення суду
першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

При цьому Фонд вказує, що звернувся з позовом до ОСОБА_1., та як він є
винним у скоєнні ДТП, а до
ОСОБА_2 Фонд претензій не має, тому що він є потерпілим в ДТП, і вважає, що суд
прийняв рішення з власної ініціативи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне задовольнити її частково.

Відповідно до вимог частини 3 статті 303 ЦПК України апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде
встановлено, зокрема, порушення норм процесуального права, які є обов'язковою
підставою для скасування рішення суду.

Так, ухвалою від 03 травня 2007 року місцевий суд закрив провадження у
справі за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_1.

Ухвала мотивована тим, що позивач у судовому засіданні відмовився від
позовних вимог до ОСОБА_1. про стягнення 1070 грн. 60 коп., врахуванням думки
інших учасників процесу і матеріалів справи.

Судова колегія вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства, оскільки при її постановлены був порушений порядок вирішення
питання, що згідно пункту 3 статті 312 ЦПК України є підставою для скасування
ухвали суду з передачею вирішення питання на новий судовий розгляд.

Відповідно до статті 174 ЦПК України до постановления ухвали суду у
зв'язку з відмовою позивача від позову суд зобов'язаний роз'яснити наслідки
такої процесуальної дії та перевірити, чи не обмежений представник позивача у
повноваженнях на їх вчинення.

Матеріали справи не містять письмової відмови позивача від позову та
довіреності позивача - юридичної особи на ведення його справи в суді
представником.(ст. 43 ЦПК України). Згідно протоколу судового засідання від 03
травня 2007 року(а.с.45-51) позивача представляв представник Проценко Н.С.,
який відмовився від позову, зробивши про це усну заяву, яку занесено до
протоколу.

Проте у порушення вищезазначених вимог процесуального кодексу суд не
перевірив повноваження (обмеження) представника позивача на вчинення
процесуальних дій щодо відмови від позову. Не роз'яснив наслідки таких дій та
фактично не розглянув позов по суті заявлених вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову Фонду соцстрахування до ОСОБА_2, районний
суд виходив з того, що ДТП
трапилося з вини ОСОБА_1., а ОСОБА_2. по кримінальній справі був
потерпілим. Щодо соціального страхування в зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю ОСОБА_2. перебував у цивільних правовідносинах з ВАТ «СМНВО
ім. Фрунзе» і від заводу отримав кошти, які пов'язані з його тимчасовою
непрацездатністю.

При цьому, судом
першої інстанції встановлено, що 19 лютого 2006 року на автошляху
Суми-Лебедин внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху
трапилася ДТП, в результаті
чого ОСОБА_2.
отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та перебував на лікарняному.

Страховою компанією «Гарант авто», з якою ОСОБА_1. укладав договір
обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, було виплачено
потерпілому ОСОБА_2. 1577,76 коп. неодержаного доходу, пов'язаного з тимчасовою
втратою працездатності, 570 грн. витрат на виготовлення пам'ятника загиблій в
ДТП дружині, 690,5 грн. на поховання дружини, 2550 грн. на відшкодування
моральної шкоди (а.с.13).

Згідно листка непрацездатності (а.с.3), ОСОБА_2 перебував лікарняному з 19
лютого 2006 року по 24 березня 2006 року(а.с.3)

При цьому за рахунок підприємства ВАТ «СМНВО ім. Фрунзе» ОСОБА_2. була
нарахована допомога по листу непрацездатності за 4 робочих дні в сумі 214 грн.
12 коп., та за рахунок Фонду соцстрахування з тимчасової втрати працездатності
за 20 робочих днів в сумі 1070 грн. 60 коп. (а.с.4).

Проте, з таким
висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до статті 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше, як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку,
встановленому цим Кодексом, а також постановляє відповідну ухвалу.

У матеріалах справи відсутня заява Сумського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, поданої та оформленої відповідно до вимог ст.119 ЦПК
України, та ухвали суду про відкриття провадження у справі.

За таких умов оскаржуване рішення підлягає скасуванню без направлення
справи на новий розгляд у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 1, п.4 ч.2 ст. 307, п.3 ст. 312, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Сумської міської
виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності -задовольнити частково.

Рішення Лебединського районного суду від 03 травня 2007 року в даній справі
скасувати.

Ухвалу Лебединського районного суду від 03 травня 2004 року у даній справі
скасувати і передати справу на новий розгляд до цього ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом^ двох місяців.