УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 грудня 2007 року                                                                                    м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Хмельницької області

в складі:        головуючого
судді - Самчука П.П.

суддів
-                                  Рищука
П.К., Юзюка О.М.

при
секретарі -                      Козіцькій
А.Б.

з участю:       ОСОБА_1.
та її представників, представника ОСОБА_6. -

ОСОБА_7.,
представника БТІ м. Хмельницького

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу № 22ц-2339 за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 31 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_6,  Хмельницького бюро
технічної інвентаризації про визнання права власності та визнання недійсним
договору.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а
н о в и л а :

ОСОБА_1. 10
листопада 2003 року звернулась в суд з позовом, вказавши, що 26 липня 1962 року
купила у ОСОБА_5. частину будинку з тамбуром, що складається з двох жилих
кімнат площею 23,1 кв.м, кухні, коридору, всього загальною площею 30,5 кв.м, а
також сарай. Однак, за договором від 19 березня 1965 року ОСОБА_3. і ОСОБА_4.
продано ОСОБА_2. 3/5 або 60% цього будинку загальною площею 44, 5 кв.м.  Загальна площа  будинку складає 67 кв.м, з яких 30,5 кв.м
належать їй, позивачці, тому ОСОБА_3 і ОСОБА_4могли відчужити лише 36,5 кв.м
(67-30,5). Про такі умови договору купівлі-продажу від 19 березня 1965 року
дізналась лише в 2002 році в зв'язку з намаганням сусідів відокремити від
будинку 60% будинку.

На її,
позивачки, звернення Хмельницьке БТІ у листі від 28 листопада 2002 року
вказало, що квартира № 2, куплена нею 26 липня 1962 року, в процентному
відношенні до будинку становила 45,4%, тому ОСОБА_2ні за яких обставин не міг
придбати 3/5 або 60% будинку.

В зв'язку з цим просила
визнати за нею, ОСОБА_1., право власності на 45,4 % будинку по вул.
АДРЕСА_1та  визнати недійсним договір від
19 березня 1965 року, укладений між ОСОБА_3. і ОСОБА_4. та ОСОБА_2., в частині
продажу 3/5 або 60% цього ж будинку загальною площею 44,5 кв.м.

Справа
розглядалась судами неодноразово і останнім рішенням Хмельницького  міськрайонного суду від 31 жовтня 2007 року,
ухвалою якого від 03 вересня 2007 року залучено до участі в справі як
співвідповідача ОСОБА_6., якій ОСОБА_2 28 грудня 2006 року подарував належну
йому частину будинку, в задоволенні позову ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_6.,
Хмельницького БТІ про визнання права власності та визнання недійсним договору
відмовлено.

Головуючий у 1-й інстанції - Палінчак О.М.                                           Справа
№ 22ц - 2339

Доповідач  - Самчук
П.П.                                                                           Категорія:
2, 5

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. рішення суду вважає неправильним, просить скасувати, а справу
направити на новий розгляд, пославшись, що судом дано неправильну правову  оцінку фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

В резолютивній
частині рішенням суду зазначено, що ОСОБА_1відмовлено в задоволенні позову про
визнання права власності та визнання недійсним договору, але не вказано, про
визнання права власності на що та якого саме договору.

Проте в
мотивувальній частині рішення суду зазначено, що судом об'єктивно встановлено,
що відповідно до договору купівлі - продажу від 26 липня 1962 року ОСОБА_8. в
постійне користування набула дві жилих кімнати розміром 23,1 кв.м., кухню,
коридор і сарай „Б”, що складає 2/5 будинковолодіння по АДРЕСА_2, та що договір
було посвідчено нотаріусом і підписано особистоОСОБА_8  Після цього зазначено, що оскільки позивачем
пропущено передбачений законом строк позовної давності та відсутні підстави для
його поновлення, так як договір купівлі - продажу підписувався особисто
позивачкою, тому в задоволенні позову слід відмовити через пропуск строку
позовної давності (а.с. 128-129).

З викладеного
вбачається, що ОСОБА_1відмовлено в задоволенні позову із-за пропуску строку
позовної давності про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26 липня
1962 р., який нею не оспорювався.

Позивачкою
оспорювався договір купівлі-продажу від 19 березня 1965 року, укладений між
ОСОБА_5. і ОСОБА_3. та ОСОБА_2., при укладенні якого позивачка участі не
приймала і про умови, викладені в ньому, не знала і не могла знати (а.с. 12).

Твердження
ОСОБА_1. про те, що про наявність договору від 19 березня 1965 року дізналась
лише в 2002 році в зв'язку з намаганням сусідів відокремити від будинку саме 60
% будинку, підтверджується одержаними на її запити листами Хмельницького БТІ
від 28.11.2002 р. і від 04.03.2003 року (а.с.10, 9). Проте судом не звернуто
уваги на зазначені обставини та не розглянуто вимоги щодо визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 19 березня 1965 року, що згідно з п.5 ст. 311 ЦПК
України є підставою для скасування рішення суду з направленням справи на новий
розгляд.

Також в
мотивувальній частині рішення суду є суперечливі висновки, які слід усунути при
новому розгляді справи.

Керуючись ст.ст.
307, 311, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задоволити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2007 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді              /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду                                           П.П. Самчук