УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15
жовтня 2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді
Ланкова М. В. Суддів    Белинчук
Т.Г. Рижової І.В. при секретарі
Гончарук В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим приміщенням,  по зустрічному позову ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні квартирою,  за
апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1-ОСОБА_3 на рішення
Ялтинського міського суду АР Крим від 18.07.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про
визнання його особою,  такою що втратила
право на проживання в кв. АДРЕСА_1,
наймачем якої вона являється.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що відповідач з
1994 року не проживає у вказаній квартирі,
а з восени 2006 року не з'являється там без поважних причин.

Відповідач
ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом про вселення в спірну квартиру і просить
зобов'язати ОСОБА_1.  не чинити йому
перешкод в користуванні квартирою,
мотивуючи зустрічний позов тим,
що він не мешкає в квартирі з поважних причин,  оскільки неповнолітнім залишився без батьків
і із шестирічного віку вимушений проживати в іншому місті у родичів.

В даний
час також вимушено не проживає в спірній квартирі оскільки для цього є
об'єктивні причини і це виражається в тому,
що ОСОБА_1  вселила без його згоди
в квартиру свого чоловіка і займає всю спірну квартиру.

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 18.07.2007 року в задоволенні позову
ОСОБА_1  до ОСОБА_2. про визнання особи
такою,  що втратила право користуванні
жилим приміщенням відмовлено. Позов ОСОБА_2. - задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1.  не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні
жилим приміщенням у квАДРЕСА_1 шляхом надання доступу в квартиру. Зобов'язано
відділ департаменту громадянства і міграції,
реєстрації фізичних осіб 1-го Ялтинського відділу головного управління
МВС України в АР Крим зареєструвати ОСОБА_2. за адресою: АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1
- ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши сторін і їх
представників колегія не знаходить правових підстав для скасування ухваленого
рішення.

Судом встановлено,  що відповідач
ОСОБА_2 з 1994 року вибув з квартири,
але

на той час йому було шість років,
тобто він був неповнолітнім.
Відповідно до ч.3 п.3  ст.  71

ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або
членами

Справа№22-ц-6248/2007 року             Головуючий
першої

Інстанції                                                                      Берещанський
Ю.В.

Доповідач        Панков
М. В.

його
сім'ї понад шість місяців у випадках поміщення дитини на виховання в дитячий
заклад,  до родичів,  опікуна чи піклувальника-протягом усього часу
їх перебування в цьому закладі,  у
родичів,  опікуна чи піклувальника,  якщо в будинку,  квартирі залишилися проживати інші члени
сім'ї. Таке ж правило передбачено  ст. 32
Закону України „Про забезпечення організаційно-правових умов соціального
захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування." Над
неповнолітнім ОСОБА_2. не була встановлена опіка,  але його піклувальником,  як над дитиною фактично стала ОСОБА_4. Після
досягнення повноліття у вересні 2006 року ОСОБА_2 не мав змоги користуватися
жилим приміщенням квартири у зв'язку з тим,
що його сестра ОСОБА_1
перешкоджала йому. Таким чином,
суд першої інстанції зробив висновок,
що після досягнення повноліття ОСОБА_2 не втратив право користування
жилим приміщенням квартири,  оскільки був
обмежений у своїх правах з боку позивачки ОСОБА_1

З такими
висновками суду першої інстанції колегія погоджується,  вважає їх правильними,  відповідаючим вимогам закону та матеріалам
справи і доказам на які сторони посилаються.

На думку
колегії ОСОБА_1  не спростувала висновки
суду,  що за її неповнолітнім братом
зберігалось право на спірне житло,  яке
він в 1994 році вимушено залишив у зв'язку зі смертю своїх батьків. До цього
часу він включений в особистий рахунок наймача спірної квартири,  але вимушено там не проживає,  у зв'язку з тим,  що ОСОБА_1
перешкоджає йому в цьому не визнаючи право на мешкання в спірній
квартирі.

Інше з
матеріалів справи не вбачається,  а тому
колегія не знаходить правових підстав для скасування оскаржуваного
рішення,  яке ухвалено згідно з ч.3
п.3  ст. 71 ЖК України і  ст. 32 Закону України „Про забезпечення
організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей,  позбавлених батьківського піклування".

На
підставі вищевказаного,  керуючись  ст.
ст. 303,  308,  315 Цивільного процесуального кодексу
України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Ялтинського міського суду АР Крим від 18.07.2007 року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної ситій з моменту її проголошення.