в 1 інстанції Заполовський В.Й. Справа № 22ц1103
Жигановська О.С.                                              Категорія
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16.05.2007
року     Апеляційний суд Житомирської
області в складі:

головуючого        Жигановської О.С.

суддів                                        Косигіної
Л.М., Олексієнко М.М.

при
секретарі       Хоменко Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.03.2007 року

встановив:

В січні 2007 рокуОСОБА_1. звернувся до суду з названим
позовом. Зазначив, що він та відповідачОСОБА_2. проживають в
м.Новоград-Волинський по вул.Полянського, яка є тупиковою і, з приводу користування
якою, між ними склались неприязні стосунки. Так, 6 серпня 2006 року біля 2
години ночі відповідач пошкодив металеву огорожу та фундамент паркану, на
відновлення яких необхідні кошти в розмірі 550 грн. Також, у вересні 2006
рокуОСОБА_2. пошкодив йому шину на автомобілі, на ремонт якої витрачено 10 грн.
Таким чином розмір матеріальної шкоди, яку він просив стягнути з відповідача,
становить 560 грн. Крім того, незаконними діями відповідача йому також була
завдана і моральна шкода, яку він оцінює в 5000 грн. Моральна шкода полягає в
тому, що протягом 2-х років відповідач тероризує його та його сім'ю. Внаслідок
постійних скандалів він змушений був звертатись в органи міліції, які
відмовляли в порушенні кримінальної справи проти відповідача. Враховуючи наведені
обставини, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.03.2007 року в
задоволенні позовуОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення, а справу направити
на новий розгляд, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним
обставинам, а тому прийняте рішення не відповідає вимогам матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.З ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з засад
цивільного законодавства, для   настання
названої   відповідальності   необхідна
наявність   складу правопорушення,
а саме:

а)    наявність шкоди;

б)    протиправна поведінка заподіювача шкоди;

в)    причинний
зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою

заподіювача;

г)     вина.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК обов'язок доказування покладається
на сторони.

Судом встановлено, що сторони по справі проживають в м.Нов.-Волинський на
одній вулиці - Полянського, яка є тупиковою. Між ними склались неприязні
стосунки з приводу користування проїздом до своїх будинків.

Підставою для відшкодування матеріальної шкоди позивач зазначив пошкодження
відповідачем паркану 06.08.2006 року та автомобільної шини у вересні 2006 року.

Оскільки відшкодуванню підлягає тільки та дійсна шкода,
яка є наслідком (результатом) - протиправної винної поведінки заподіювача,
аОСОБА_1. не надав суду відповідних доказів, тому його позовні вимоги є необґрунтованими
і суд 1 інстанції правильно відмовив в їх задоволенні в повному обсязі.

Суд надав належну оцінку зібраним по справі доказам,
зокрема постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.08.2006
року та від 06.09.2006 року, показам свідка ОСОБА_3., який є родичем
позивача (а.с.33 зворот). Обставини, встановлені постановою Нов.-Волинського'
міськрайсуду від 13.09.2005 року (а.с.38), не є доказом спричинення
відповідачем матеріальної шкоди позивачу, оскільки стосуються інших подій. Так,
в позовній заявіОСОБА_1. вказує на те, що його огорожа була пошкоджена
відповідачем 06.08.2006 року (а.с.3). А в названій постанові йдеться про те, що
відповідачОСОБА_2. вчинив наїзд на фундаментну огорожу 18.08.2006 року. При
цьому також не вказується власник даної огорожі.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а
тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.ст.209,218,303,307,
308,313,314,315,317,319,324,325 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від
20.03.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили цією
ухвалою.