Справа № 22ц-
1593/07                                          Головуючий
першої інстанції: Полчігун І  В.
5                                                             Суддя-доповідач
апеляційною суду: Базовкіна І .М.
УХВАЛА

Іменем   України

2  жовтня
2007 року                             колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Славгородської Н.П.,

суддів:                                                         Мурлигіної
О .Я.,

Базовкіної
Т.М. ,

при
секретарі судового засідання:           Бобуйок
І.Ф.,

за участю
позивачок ОСОБА_1,  ОСОБА_2. ,  їх представника ОСОБА_3.,
третьої особи Мартинової Л.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 8 червня 2007 року,
ухвалене за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання
державного акту на право приватної власності на землю недійсним,  визнання рішення незаконним,

встановила:

В жовтні
2006 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2.  звернулися
до суду з позовом до виконавчого комітету Миколаївської міської ради про
визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним та
визнання рішення незаконним.

Позивачі
вказували,  що на підставі рішення
виконавчого Миколаївської міської ради від 28 вересня 2001 р. № 34/11 їм було
видано державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку
площею 0, 0680 га для обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_1

ОСОБА_4  та ОСОБА_5. самовільно
провели перебудову сараю літ. "Ж" у літню кухню на земельній ділянці
по АДРЕСА_2,  що межує з земельною
ділянкою позивачів,  у зв'язку з чим ця
самовільна споруда поглиблюється в бік їх земельної ділянки (площа 4x3, 2 м).

Посилаючись
на те,  що ОСОБА_4 обманули їх стосовно
законності будівництва літньою кухні,
про самочинність якого встановлено лише рішенням Центрального районного
суду м.  Миколаєва від 17 липня 2006
р.,  та порушили первинні межі суміжних
ділянок,  збудувавши літню кухню на їх
земельній ділянці,  позивачі просили
визнати незаконним рішення виконавчого комітету від 28 вересня 2001 р. та
визнати недійсним виданий ним на підставі цього рішення державний акт.

В якості
третіх осіб на стороні відповідача до участі у справі притягнуто ОСОБА_4  (зараз ОСОБА_7), ОСОБА_5. та ОСОБА_6

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 8 червня 2007 р. позов задоволено.

Постановлено
визнати недійсними державний акт на право приватної власності на земельну
ділянку площею 0, 0680 га по АДРЕСА_1,
що виданий ОСОБА_1 та ОСОБА_2  та
визнано недійсним рішення міської ради № 34/11 від 28 вересня 2001 р. в частині
передачі в спільну сумісну власність позивачкам раніше відведеної земельної
ділянки площею 680 кв. м по АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
просять рішення суду скасувати як таке,
що порушує їх права.

Заслухавши доповідь судді,  пояснения позивачок,  їх представника,  третьої особи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню із
таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що
предметом спору с державний
акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0680 га
по АДРЕСА_1,  виданий Миколаївською
міською радою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  18 грудня 2001 р. на
підставі рішення ради від 28 вересня 2001 р. № 34/11.

В той же
час суд не звернув уваги на те,  що позов
пред'явлено до виконавчого комітету Миколаївської міської ради,  який є неналежним відповідачем по
справі,  і не вирішив питання в
порядку,  встановленому  ст.  33
ЦПК України,  щодо заміни неналежного
відповідача по справі.

Внаслідок
зазначеного,  задовольнивши позов,  суд вирішив питання про права та обов'язки
Миколаївської міської ради,  яка не брала
участь у справі,  що відповідно до п. 4
ч. 1  ст.
311 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з направленням
справи на новий розгляд.

При
новому розгляді суду необхідно врахувати наведене,  притягнути до участі у справі належного
відповідача та вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311, 315 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2.  задовольнити.

Рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 8 червня 2007 року скасувати,  справу
направити на новий розгляд до того ж суду іншому судці.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.