Справа № 22Ц-0207/07                                  Головуючий в
суді І інстанції Мецедонська В.Е.
№41                                                Доповідач
у 11 - й інстанції Сліпченко О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня   2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі: головуючого Сліпченка О.І, суддів Коцюрби О.П.,
Голуб С.А., при секретарі Некорі А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13 листопада 2006 року та ухвалу
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2006
року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Петропавловсько - Борщагівської
сільської ради, третя особа: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення
виконкому Петропавловсько -Борщагівської сільської ради №206 від 28.10.1994 р.
незаконним, визнан«яунаказу радгоспу «Совки» №193 від 28.06.1998 р. незаконним,
визнання права постійного землекористування земельною ділянкою, та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Петропавловсько - Борщагівської сільської ради про визнання
рішення виконкому Петропавловсько - Борщагівської сільської ради №206 від
28.101994 р незаконним та скасування його, визнання наказу радгоспу «Совки»
№193 від 28.0-6.1998 р. незаконним та скасування його, визнання права
постійного землекористування земельною ділянкою, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2000 року ОСОБА_2. звернулася до суду з названим позовом, який
обґрунтовував тим, що в 2000 році вона дізналась про прийняття виконкомом
Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради рішення № 206 від 28.10.1994 p., згідно якого
земельна ділянка площею 0,07 га дозакріплена за ОСОБА_4. - співвласником
будинку АДРЕСА_1. Вважала, що ОСОБА_4 є не самостійним землекористувачем, а
лише співкористувачем земельної ділянки та під час винесення рішення
Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою не отримав згоди інших
співвласників будинку, не погоджені межі землекористування, що порушує права та
інтереси інших землекористувачів - співвласників будинку, зокрема, позивача, а
тому просила визнати незаконним рішення виконкому Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради № 206 від 28.10.1994 p., а також
визнати за нею право постійного землекористування земельною ділянкою площею
0,07 га у відповідності
до розмірів частин права власності на житловий будинок.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні
вимоги та просив суд визнати незаконним рішення виконкому
Петропавлівсько-.Борщагівської сільської ради № 206 від 28.10.1994 р. про
дозакріплення за ОСОБА_4. присадибної земельної ділянки площею 655

м2, яка знаходилась в користуванні позивача, визнати незаконним наказ
радгоспу "Совки" № 193 від 28.06.1988 р. про дозакріплення за
ОСОБА_4. 0,07 га землі, оскільки на підставі цього наказу було змінено характер
землекористування, а також визнати право постійного землекористування присадибною
земельною ділянкою площею 0,20 га за власниками будинку по АДРЕСА_1.

Третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 в
жовтні 2006 р. звернувся до суду з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради про визнання рішення виконкому сільської ради № 206 від
28.10.1994 р. незаконним та скасування його, визнання наказу радгоспу
"Совки" № 193 від 28.06.1988 р. незаконним та скасування його,
визнання права постійного землекористування земельною ділянкою Вимоги мотивував
тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від
07.10.2005 р. свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було видано
ОСОБА_4. 15.08.1987 p.,
визнано недійсним, а тому він не являється власником будинку № АДРЕСА_2,
Бажаючи, що земля в постійне користування ОСОБА_4. була надана сільською радою
за рахунок присадибної земельної ділянки співвласників будинку АДРЕСА_1 -
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_5., тому просив, як спадкоємець після смерті
ОСОБА_5., визнати незаконним та скасувати рішення виконкому
Петропавловсько-Борщагівської сільської ради № 206 від 28.10.1994 p.,
визнати незаконним та скасувати наказ радгоспу "Совки" № 193 від
28.06.1988 p., визнати право постійного землекористування присадибною
земельною ділянкою за домоволодінням АДРЕСА_1 загальною площею 0,22 га, якою
вони користуються, за ОСОБА_2. та ОСОБА_1., ж спадкоємцем ОСОБА_5., в межах
сумісного землекористування з будинковолодіннями ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13
листопада 2006 року в задоволенні позовів відмовлено.

Крім того, 13 листопада.2006 року ухвалою Києво-Святошинського районного
суду Київської області закрито провадження у справі в частині позовних вимог
ОСОБА_2. 'про визнання рішення виконкому Петропавловсько-.Борщагівської
сільської ради № 206 від 28.10.1994 р. незаконним, визнання наказу радгоспу
"Совки" № 193 від 28.06.1988 р. незаконним та в частині позовних
вимог ОСОБА_1. про визнання рішення виконкому Петропавловсько-Борщагівської
сільської ради № 206 від 28.10.1994 р. незаконним та скасування його, визнання
наказу радгоспу "Совки" № 193 від 28.06.1988 р. незаконним та
скасування його на підставі ст.205 п.1 ЦПК України, оскільки вони не підлягають
розгляду в порядку цивільного судочинства.

У своїй апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить вказані судові рішення
скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам,
порушенням вимог матеріального та процесуального права і по суті позовних вимог
ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких міркувань.

1 вересня 2005 року вступив в дію новий Цивільно-процесуальний кодекс
України прийнятий Верховною Радою України 18 березня 2004 року.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного
процесуального кодексу України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цим
Кодексом відповідно до Цивільного процесуального кодексу України 1963 року,
розглядаються у порядку, встановленому цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2. звернулася
до суду із позовною заявою до Петропавловсько-.Борщагівської сільської ради про
визнання рішення виконкому ради №206 від 28.10.1994 р. незаконним та визнання
наказу радгоспу "Совки" № 193 від 28.06.1988 р. незаконним в липні
2000 року, в порядку передбаченому ЦПК 1-963 року.

Оскільки ОСОБА_2. звернулась до суду в порядку визначеному чинним
законодавством для вирішення зазначених спорів в липні 2000 року, висновок суду
про закриття провадження в цій частині на підставі ст.205 п.1 ЦПК України 2004
року, є неправомірним.

Таким чином
ухвала суду про закриття провадження підлягає скасуванню.

Колегія
суддів також вважає, що постановляючи рішення та відмовляючи в задоволені
позовних вимог, суд розглянув не всі вимоги позивачки і цей недолік не був, і
не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції,
оскільки суд не дав оцінку наказу радгоспу "Совки" № 193 від
28.06.1988 року, рішенню виконкому Петропавловсько-.Борщагівської ради № 206
від 28.10.1994 р. на які посилалась позивачка.

Дані обставини перешкоджають суду апеляційної інстанції
дослідити нові докази чи обставини, які не були предметом розгляду в суді
першої інстанції, тому судові рішення повинно бути скасованим з направленням
справи на новий судовий розгляд в ході якого суду належить врахувати наведене,
зібраним доказам дати належну правову оцінку і в залежності від встановленого
вирішити спір.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 307, 311,314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу та рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від
13 листопада 2006 року скасувати.

Справу направити
на новий судовий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.