АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21
травня 2007 року                                                                                       м.  Вінниця

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого:
Нагорняка В.А.

судців: Пащенко Л.В.,  Мартьянової Л.І.

при секретарі:
Пшеничній Л.В.,

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в  м.    Вінниці
цивільну  справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на
рішення Замостянського районного суду м.
Вінниці від 22 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_3. до
ОСОБА_1.,  ОСОБА_2 про захист порушених
прав в користуванні земельною ділянкою,
-заслухавши доповідача,  колегія
суддів,  -

встановила:

Позивачі
звернулися до відповідача з позовом про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим,  що позивачі є співвласниками будинковолодіння
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.10.1980 року та
договору купівлі-продажу від 04.07.1968 року. Будинковолодіння розташовано на
земельній ділянці розміром 733 кв.м. ,
яке виділено в користування рішенням міськвиконкому № 1/42 від
10.01.1955 року. Згідно акту про відвід земельної ділянки від 27.08.1937 року
генерального плану від 27.08.1937 року,
генерального плану від 17.03.1947 року,
технічного паспорту на будинковолодіння № 89 ширина земельної ділянки з
боку вул.  Фрунзе становить 21, 20 м,
з боку будинковолодіння № 91 співвласником якого є відповідач. Межа
проходить до водогону та сараю,  який
розташований на межі будинковолодінь № 89 та № 91. На протязі 60 років між
співвласниками будинковолодіння № 89 та № 91 був встановлений порядок
користування загальним проходом до квартири № 2 ОСОБА_1.,  сараю співвласниками якого є позивачі та
квартир будинковолодіння № 91.

В жовтні
2003 року відповідач без згоди позивачів відгородив загальний прохід металевою
сіткою з боку будинку позивачів,  чим
перекрив вихід ОСОБА_1. на вул.  Фрунзе,  а ОСОБА_2 прохід до сараю. Самовільно встановленою
огорожею відповідач чинить перешкоди позивачам в користуванні спільним
проходом,  який пролягає через земельну
ділянку позивачів,  а тому звернулися з
даним позовом до суду.

В
судовому засіданні позивачі уточнили свої позовні вимоги. Просили зобов'язати
відповідача знести металеву огорожу,
відновити межі земельної ділянки згідно даних генерального плану від
17.03.1947 року та технічного паспорту від 28.08.2002 року згідно яких розмір
земельної ділянки з боку вул.  Фрунзе становить 21, 20
кв.м.

Справа
№22-1201/07  категорія: 33   доповідач: Нагорняк В.А.   рішення постановлено під головуванням

судді
Ковальської І.А.

Відповідач ОСОБА_3. подав зустрічний позов до ОСОБА_1.,  ОСОБА_2 про захист його порушених прав в
користуванні земельною ділянкою,  який
обґрунтовує тим,  що він є співвласником
будинковолодіння АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.1968
року. На підставі договору купівлі-продажу ВООБТІ був виданий 19.06.1968 року
інвентарно-технічний план земельної ділянки будинковолодіння № 91 з розміром
вздовж вул.  Фрунзе 23, 75 м.  На той час між будинками № 91 та № 89
існувала межова висока штахетна огорожа будинку № 89. Після купівлі частини
будинку № 89 в 1968 році відповідач ОСОБА_2. поновив межову штахетну огорожу
між будинками № 89 та № 91 нижчою по висоті. В 2003 році з погодження
відповідачів він приставив зі своєї сторони до існуючої штахетної огорожі
металеву сітку,  щоб захистити себе від
агресивної собаки. Розмір земельної ділянки вздовж вул.  Фрунзе з 24.05.1968 року не збільшився і
залишається незмінним 23, 50 м.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прикладають всіх зусиль оманово захопити
і збільшити розміри своєї земельної ділянки за рахунок розмірів земельної
ділянки № 91,  які по факту відповідають
розмірам технічної документації від 1955 року.

Рішенням
Замостянського районного суду м.  Вінниці
від 22 березня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1.,  ОСОБА_2 3адоволено. В зустрічному позові
ОСОБА_3. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить рішення суду скасувати як незаконне,  оскільки воно не відповідає дійсним
обставинам справи і вимогам чинного законодавства.

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції,
доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що остання
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено,  що на підставі
свідоцтва про право власності на спадщину,
посвідченого 09.10.1980 року Другою Вінницькою державною нотаріальною
конторою та договору купівлі-продажу,  посвідченого Першою Вінницькою державною
нотаріальною конторою від 04.07.1968 року позивачі-відповідачі ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. є співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1.

Відповідач-позивач
ОСОБА_3. є співвласником будинковолодіння АДРЕСА_2 на підставі договору
купівлі-продажу,  посвідченого Першою
Вінницькою державною нотаріальною конторою від 24.05.1968 року.

Суд не надав
належної оцінки представленим доказам по справі.

Суд не
прийняв до уваги і не перевірив чи з часу придбання ОСОБА_3. частини будинку в
1968 році не збільшувалися розміри земельної ділянки і чи відповідають вони
розмірам технічної документації на підставі рішення Вінницького міськвиконкому
від 10.01.1955 року.

Не
прийнята судом до уваги і та обставина,
що у його користуванні знаходиться приватизована земельна ділянка по
вул.  Фрунзе,  № 91 у
м.  Вінниці відповідно до Державного акта
НОМЕР_3 площею 0, 0093 га,  Державного
акта НОМЕР_2 площею 0, 0038 га,
Державного акта НОМЕР_1 площею 0, 0153 га,  на підставі рішення виконкому Вінницької міськради
від 25.12.1997 року №1418,  рішення
Вінницької міськради від 10.11.2006 року №575.

Як
вбачається із матеріалів справи,
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1.,
ОСОБА_2 суд І інстанції вирішив спір про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,  не
прийнявши до уваги представлені письмові докази відповідача-позивача- ОСОБА_3.

Крім
того,  судом І інстанції в ході судового
розгляду не вирішено питання причин пропуску позивачами строку позовної
давності.

Оскільки
по справі не достатньо доказів для постановления
нового судового рішення колегія суддів вважає за необхідне направити справу
на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи
наведене,  рішення суду підлягає
скасуванню,  а справа направленню на
новий судовий розгляд для урахування висновків та мотивів з яких скасовано
рішення.

2

При новому розгляді
справи суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити спір у
відповідності з вимогами закону.

Керуючись  ст.
ст.  307,  311,
313, 315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення
Замостянського районного суду м.  Вінниці
від 22 березня 2007 року скасувати,  а
справу направити на новий розгляд в той же суд іншим його складом.

Протягом
двох місяців з дня проголошення ухвала може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України.