АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року                                                                           м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Гайдук В.І.,                                           Дерев
янко О.Г.,                  Козлова СП.

ї розглянувши у
касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в

судовому  засіданні
касаційну  скаргу ОСОБА_1 на

рішення колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Київської
області від 30 вересня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю науково-

виробничої   фірми
«Рута»   (далі   ТОВ
НВФ   «Рута»),    Фонду
соціального

страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань

України,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди,  -

встановила:

У  серпні 1998 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що
його мати ОСОБА_5 працювала продавцем магазину відповідача і ІНФОРМАЦІЯ_1 на
робочому місці була вбита. В акті про нещасний випадок від 23 лютого 1998 року
зазначено,  що нещасний випадок
пов'язаний з виробництвом.  Оскільки
заробітна плата матері складала 160 грн.,
адміністрація зобов'язана виплачувати йому до 23 років 50% її заробітної
плати,  тобто по 80 гривень щомісячно.
Тому просив стягнути на його користь з підприємства одноразову допомогу та
моральну шкоду в сумі 31520 грн. та 400 грн. з січня по 31 травня 1998 року за
втрату годувальника,  а з 1 червня 1998
року по 80 гривень щомісячно до досягнення ним 23 років або закінчення
навчання.

В ході
судового розгляду справи в березні 2003 року ОСОБА_1 подав позовну заяву до ТОВ
НВФ «Рута» та ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4
про відшкодування шкоди,  посилаючись на
те,  що зараз зарплатня продавця у
відповідача становить 250 грн,  а тому
просив стягнути 4 625 грн. втраченого заробітку до" досягнення ним
23-річного віку та одноразову допомогу в сумі 18 000 грн. Крім того,  у зв'язку з втратою годувальника позивач
зазнав моральних  страждань,    а
тому  просив   на
відшкодування   моральної  шкоди

Справа №
33ц-105кс/07      6-25049кс 04    Категорія 37

Головуючий у
першій інстанції Заріцький С. М.
Доповідач     Гайдук В. І.

стягнути з ТОВ    НВФ «Рута» 50 000
грн. та з ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4
по 200 000 грн. та 700 грн. за юридичну допомогу.

До
участі в справі було залучено Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 грудня

2003 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з

ТОВ НВФ «Рута» на користь ОСОБА_1 4 625 грн. в рахунок відшкодування

матеріальної шкоди,  18 000 грн.
одноразової допомоги,  2 550 грн.
моральної

шкоди; стягнуто з ТОВ НВФ «Рута» на користь держави 251, 75 грн. державного

мита; стягнуто з ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 20 000 грн.

моральної шкоди та на користь держави по 200 грн. державного мита. В

задоволенні решти позову та в позові до Фонду соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

відмовлено.

Додатковим
рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2004
року позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат по оплаті допомоги
адвокату задоволено і стягнуто з ТОВ НВФ «Рута»,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 175 грн. в
рахунок відшкодування витрат по оплаті допомоги адвоката.

Рішенням
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 30 вересня 2004 року рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 29 грудня 2003 року та додаткове рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 15 квітня 2004 року в частині
відшкодування шкоди з ТОВ НВФ «Рута» та відшкодування витрат по оплаті допомоги
адвокату скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення,  яким ОСОБА_1 в позові до ТОВ НВФ «Рута» про відшкодування шкоди і витрат
по оплаті допомоги адвоката відмовлено. В решті рішення суду залишені без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в силі рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 29 грудня 2003 року та додаткового рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 15 квітня 2004 року,  вказуючи на те,  що судом апеляційної інстанції порушенні
норми процесуального права та не враховано,
що вина ТОВ НВФ «Рута» повністю доказана матеріалами справи.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Згідно,  із частиною 2 статті 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України,  колегія суддів,

-

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 30 вересня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.