Справа 2-37162007 р.
і м е н е м    У к р а ї н и
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у складі:
судді - Романюк Є.В.
секретарем      - Савицькой О.О.
у відкритому судовому засіданні у м. Саки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про
визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати -
ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько - ОСОБА_5, яким до
смерті належало майно у вигляді жилого будинку з господарчими спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1; вказане спадкове майно вони фактично
прийняли, використовують та обслуговують його, а відповідач ОСОБА_3 від
отримання своєї частки спадкового майна відмовляється. Задля визначення правого
статуту спадкового майна, оформлення права власності на спадкове майно та
реалізації своїх прав власника майна, просять суд визнати своє право власності
у рівних долях на спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі у відповідності до
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі у відповідності до
Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позов визнав, проти його задоволення не заперечив, у зв'язку з чим згідно ст.
130 ЦПК України, суд ухвалює рішення, розглядаючи справу по суті у попередньому
судовому засіданні.
Заслухавши пояснення позивачів і
відповідача, перевіривши і дослідивши письмові матеріали справи, судом
встановлено наступне.
Як передбачено ст. 58 ЦПК
України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У
відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і запереченнь.
до вимог чинного законодавства України, правовий режим власності, порядок  придбання права власності, а також права
володіння, користування і розпорядження майном
визначаються законами.
передбачає ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти,
користуватися  і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності
Як передбачено ст. 316 ЦК
України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Судом
достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 22.07.1994 р. (а.с. 11), а ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 15.09.2006 р. (а.с. 12).
Судом
також встановлено, що ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, до смерті належало майно
у вигляді жилого будинку з господарчими спорудами, розташованого за
ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадок за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі, що були зачаті за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, та переживши його подружжя та батьки. У відповідності
до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно мешкав з спадкодавцем на
момент  відкриття спадку, вважається таким,
що прийняв спадок, якщо у період строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не
заявив про відмову від нього. Як вказано у ст. 1270 ЦК України для прийняття
спадку встановлюється  строк  у шість місяців, який починається з моменту
відкриття спадку. Якщо виникнення у особи права на спадок залежить від
неприйняття спадку або відмову від його прийняття іншими спадкоємцями, строк
для прийнятия їм спадку встановлюється у три
місяці  з моменту неприйняття
іншими спадкоємцями спадку або  відмови
Судом
встановлено, що позивачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2  фактично прийняли належну
їм частини спадкового майна, використовують їх та несуть витрати у зв'язку з
його використанням (роблять ремонт,оплачують комунальні послуги, доглідють і
обробляьб земельну ділянку, на якій розташовано жилий будинок тощо), відповідач
ОСОБА_3 від отримання своєї частки спадкового майна відмовляється.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може звернутися з
позовом про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, що засвідчує його
п. 4 Постанови Пленуму ВС України N 4 від 24.06.1983 р. (з змінами, внесеними
Постановами Пленуму ВС України N 13 від 25.12.1992 р. і N 15 від 25.05.1998 р.)
“Про практику розгляду судами України справ про спадкування”, якщо позивач вступив
до управління або володіння спадковим майном протягом 6-ти місяців з дня
відкриття спадщини, суд вирішує питання про визнання права власності на
спадкове майно, а не про продовження пропущенного строку.

Таким
чином, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи,
що  спір по вказаному майну між іншими
особами відсутній, доказів неправомірності володіння позивачем вказаним майном
не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному
обсязі.

На
підставі викладеного, згідно ст. 41 Конституції України, ст. 316, 392, 1261,
1268, 1270 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму ВС України N 4 від 24.06.1983 р.
(з змінами, внесеними Постановами Пленуму ВС України N 13 від 25.12.1992 р. і N
15 від 25.05.1998 р.) “Про практику розгляду судами України справ про
спадкування”, керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 130, 208-209, 212, 214 ЦПК Украіни,
суд

в и р і ш и в:

Позов
задовольнити.

Визнати
право власності у рівних долях ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на жилий
будинок літ. “А” з тамбуром літ. “а” і прибудовою літ. “А1” (загальною площею
39,6 кв.м., жилою площею 25,5 кв.м.) з господарчими спорудами: сарай літ. “б”,
літня кухня-сарай літ. “Б”, сарай літ. “В”, сарай літ. “Г”, сарай літ. “Д”,
убиральня літ. “Уб”, І - вимощення, N 1 - огорожа, N 2 - огорожа, N 3 -
огорожа, N 4 - ворота, N 5 - хвіртка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного Суду АРК через Сакський міськрайсуд шляхом
подання заяви про оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про оскарження
рішення.

Суддя: