Справа
№22-1208
у 1 ін ст. Цвіркун О.С.
Доповідач - Собіна І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада 2007 року                                                                       м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі:

Головуючого
судді Собіни І.М.

Суддів Шимківа
С.С.,  Пашкевича О.О.

При секретарі
судового засідання Прохорович
М. В.

З участю
позивача,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Рівне цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від
21 серпня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі,  гідності,  ділової репутації та відшкодування моральної
шкоди,

встановила:

Заочним
рішенням Рівненського міського суду від 21 серпня 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм
процесуального права,  неповне
з"ясування судом обставин,  що мають
значення для справи.

Суд
невірно послався у своєму рішенні на норми Цивільного Кодексу України,  які не регулюють спірних правовідносин.

Судом не
дано належної оцінки обставинам,  що
відповідач поширював інформацію стосовно начеб то його шахрайських дій серед
власників гаражів,  що завдало йому
моральних страждань та підірвало діловий авторитет.

2

Просив рішення суду
першої інстанції скасувати,  а справу
направити на новий розгляд.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав і дав пояснення в
межах її доводів.

Колегія
суддів,  заслухавши пояснення
позивача,  перевіривши доводи апеляційної
скарги прийшла до висновку про її відхилення з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що 25
листопада 2005 року відповідач в числі інших 19 власників приватних гаражів
гаражного комплексу Малого приватного підприємства "Прип"ять",  звернулись із скаргою в Рівненську державну
податкову інспекцію,  та до прокурора
Рівненської області і начальника УМВС України в Рівненській області з проханням
притягнути до кримінальної відповідальності директора ОСОБА_1 за вчинення ним
шахрайських дій проти співвласників гаражного комплексу (а.с. 13, 17, 18).

Як
роз"яснив Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови від 28 вересня
1990 року № 7 "Про застосування судами законодавства,  що регулює захист честі,  гідності і ділової репутації громадян і
організацій",  (з наступними
змінами) під поширенням відомостей,  що
не відповідають дійсності й порочать честь,
гідність і ділову репутацію,  слід
розуміти опублікування їх у пресі,
передачу по радіо,
телебаченню,  з використанням інших
ЗМІ,  викладення в характеристиках,  заявах,
листах,  адресованих іншим
особам,  повідомлення в публічних
виступах,  а також в іншій формі
невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

Звернення
особи до правоохоронних органів,
прокуратури та УМВС в області,  а
в системі податкової адміністрації є слідчий підрозділ,  який входить до правоохоронного органу МВС
України,  за захистом своїх прав,  порушених іншою особою,  не можуть розглядатись як поширення
неправдивих відомостей,  якщо не
встановлено,  що фактично метою цих дій
було приниження честі,  гідності та
ділової репутації позивача.

3

Посилання
позивача на те,  що відповідач ОСОБА_2
впродовж тривалого часу,  починаючи з
2005 року систематично звертався в різні інстанції,  а саме до Рівненського міського управління
земельних ресурсів та Рівненського міського суду,  саме з метою принизити честь і гідність
позивача належними доказами не підтверджена.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що суд у
резолютивній частині рішенні послався на
ст.  ст.  10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦК України,  які не регулюють спірних правовідносин,  не можуть бути підставою для скасування
рішення оскільки,  ухвалою суду від 21
вересня 2007 року описка в посиланні на ЦК
була виправлена судом на ЦПК України,

Враховуючи,  що рішення постановлено судом першої
інстанції без порушення норм матеріального і процесуального права,  а доводи апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків суду,  підстав для
його скасування колегія суддів не знаходить.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне
рішення Рівненського міського суду від 21 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена сторонами
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців починаючи з дня набрання нею законної сили.