Справа № 22ц-1289/2007                       Головуючий у першій
інстанції - БЕЧКО Є.М.
цивільна                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007
року                                                                                                      м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді   СТРАШНОГО М.М.,

суддів:   ШАРАПОВОЇ О.Л., ЛАЗОРЕНКА М.І.,

при
секретарі:   ІВАНОВІЙ Н.Б.,

за
участю:  ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними
скаргами ЗАТ „Полікомбанк" на рішення Деснянського районного суду
М.Чернігова від 01 березня 2007 року та на ухвалу Деснянського районного суду
м.Чернігова від 02 квітня 2007 року у справі за позовом ЗАТ „Полікомабанк"
до ВАТ „Чернігівський торговий центр „Дружба", ТОВ „Торговий дім „Універсал",
ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8про визнання угоди недійсною в частині,-

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі на рішення ЗАТ „Полікомбанк" просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі на ухвалу ЗАТ „Полікомбанк" просить ухвалу
скасувати.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 березня 2007 р. в
задоволенні позовних вимог ЗАТ „Полікомбанк" відмовлено.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 квітня 2007 р.
задоволено заяву ТОВ „Торговий дім „Універсал" про скасування забезпечення
позову.

Доводи апеляційної скарги на рішення суду зводяться до
того, що рішення суду є незаконним та постановленим з неправильним
застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
Апелянт вважає, що дана справа повинна розглядатись судами в порядку
цивільного, а не господарського судочинства, а тому рішення суду має
оскаржуватися в апеляційному суді Чернігівської області, а не до Київського
апеляційного господарського суду. Посилаються на те, що суд не повно і не
всебічно з"ясував всі обставини справи, не надав належної оцінки всім
наданим суду доказам.

Вказують, що
судом не взято до уваги, що відповідно до ст.61 ЦПК України не доказуються
фактичні обставини, встановлені судовим рішенням, а не ті чи інші висновки
суду. Посилаються, що укладена угода суперечить вимогам ст.4 ЗУ „Про
власність" та ст.55 ЗУ
„Про виконавче провадження". Вказують, що передача будівель універмагу
„Дитячий світ" до статутного фонду ТОВ „Торговий дім „Універсал"
проведено у відсутності рішення загальних зборів акціонерів ВАТ, що суперечить
статуту „ЧТЦ „Дружба" та ст.ст.20, 30 ЗУ „Про власність". Також
вказують на те, що укладення додаткової угоди вчинено неповажними особами.
Вважають, що суд безпідставно не прийняв до уваги той факт, що представники ВАТ
„ЧТЦ „Дружба" визнали позов, що є порушенням ст.174 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги на ухвалу суду зводяться до того, що ухвала є
незаконною, оскільки постановлена до набрання рішенням законної сили, як це
передбачено ч.б ст.154 ЦПК України. Посилаються на те, що в ухвалі не наведено
будь-яких мотивів, на підставі яких суд скасував заходи забезпечення позову.
Також вказують на те, що судом не взято до уваги ухвалу Деснянського районного
суду М.Чернігова від 14.12.1998 p., яка залишена без змін ухвалою судової колегії в цивільних
справах Чернігівського обласного суду від 06.04.1999 p., якою на комплекс
будівель універмагу „Дитячий світ" накладено арешт і цей арешт до цього
часу в установленому порядку не скасований.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу,
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд знаходить, що апеляційні скарги
підлягають відхиленню, а рішення та ухвала суду першої інстанції - залишенню
без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Зазначена норма поширюється на доведення зацікавленою особою, що звертається за
захистом до суду, обставин порушення своїх прав або інтересів протиправною
поведінкою іншої сторони.

Частина 3 ст.61 ЦПК України передбачає, що не доводяться обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, при розгляді справ, у яких бере участь особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

По справі встановлено, що 01 квітня 2002 р. між ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7., ОСОБА_8 та ВАТ
„Чернігівський торговий центр „Дружба" була укладена додаткова угода № 1,
якою було внесено зміни до Установчого договору ТОВ „Торговий дім
„Універсал", зокрема, про ведення до складу його засновників ВАТ
„Чернігівський торговий центр „Дружба" з передачею до статутного фонду ТОВ
„Торговий дім „Універсал" комплексу будівель універмагу „Дитячий
світ", збільшення статутного фонду ТОВ „Торговий дім „Універсал" до
суми 1964000 грн.

Вказана додаткова угода № 1 була укладена відповідно до
протоколу № 2 від 29.03.2002 р. загальних зборів засновників ТОВ „Торговий дім
„Універсал", яким прийнято рішення про прийняття до засновників ТОВ
„Торговий дім „Універсал" ВАТ „Чернігівський торговий центр „Дружба"
з внеском до статутного фонду універмагу „Дитячий світ".

Комплекс будівель
універмагу „Дитячий світ" загальною площею 4681,7 кв.м. балансовою
вартістю 392800 грн. передано торговим центром „Дружба" Торговому дому
„Універсал" згідно акту прийому-передачі від 04.04.2002 р.

Як вбачається з матеріалів справи, за участю ЗАТ „Полі комбанк", ТОВ
„Торговий дім „Універсал", ВАТ „ЧТЦ „Дружба" господарськими судами
прийнято ряд рішень з приводу законності передачі у статутний фонд ТОВ
„Торговий дім „Універсал" комплексу будівель універмагу „Дитячий
світ".

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 03.02.2004 p., яке залишене без
змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2004 р. та
постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2004 р. припинено
провадження у справі за позовом ЗАТ „Полікомбанк" до ВАТ „Чернігівський
торговий центр „Дружба", ТОВ „Торговий дім „Універсал", виконкому
Чернігівської міської ради, підприємства „Інвальплюс" Всеукраїнської
організації інвалідів „Союз організацій інвалідів України" про визнання
частково недійсними змін до установчих документів та розпорядження про
реєстрацію в частині визнання недійсним акту прийому-передачі від 04.04.2002 р.
та в частині вимог про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 01.04.2002
р. до Установчого договору ТОВ „ТД „Універсал". В решті позову відмовлено.

Також даним рішенням встановлено, що дирекцією ВАТ „Чернігівський торговий
центр „Дружба" у межах компетенції, визначеної статутом ВАТ „ЧТЦ
„Дружба" прийнято рішення про вступ ВАТ „ЧТЦ „Дружба" до складу
учасників ТОВ „Торговий дім „Універсал" з передачею у статутний фонд товариства
майнового внеску у вигляді будівлі універмагу „Дитячий світ".

У мотивувальній частині даного рішення господарського
суду встановлено, що дією ВАТ „ЧТЦ „Дружба" із внесення до статутного
фонду ТОВ „Торговий дім „Універсал" комплексу будівель універмагу „Дитячий
світ" не порушено безпосередніх майнових прав та інтересів ЗАТ
„Полікомбанк". Так, не порушено корпоративних прав позивача, оскільки він
не є акціонером ні ВАТ „ЧТЦ „Дружба", ні ТОВ „Торговий дім
„Універсал", не порушено право власності ЗАТ „Полікомбанк", оскільки
позивач не є і на день прийняття оспорюваних правочинів не був власником
магазину „Дитячий світ"; ЗАТ „Полікомбанк" на власний розсуд,
скориставшись правом вибору способу захисту майнового права, звернувся до
нотаріуса за вчиненням виконавчого напису на заставлене майно (товари в обігу)
в забезпечення кредитних зобов'язань, а отже, майнове право позивача було
захищене, позивач не міг одержати задоволення за рахунок будівлі магазину
„Дитячий світ", оскільки нотаріальний напис вчинено на товари в обігу ВАТ
„ЧТЦ „Дружба", а не на будівлю магазину „Дитячий світ".

Виходячи з цього, господарський суд вірно встановив, що ВАТ „Торговий центр
„Дружба" є власником магазину „Дитячий світ", який мав право на свій
розсуд розпоряджатися належним йому майном.

Не приймаються до уваги посилання апелянта стосовно
наявності підстав до визнання оспорюваної додаткової угоди № 1 від 01.04.2002
р. недійсною у вигляді відсутності повноважень у особи, яка підписала її від
імені ВАТ „ЧТЦ „Дружба". Останнє, відповідно до ч.б ст.3, ст.ст.65, 89,
176 ГК України становить сферу організаційно-господарських (корпоративних)
відносин, учасниками   яких   є
суб"єкти
господарювання   та   суб"єкти   організаційно-

господарських
повноважень. З урахуванням приписів Закону України „Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів від 15.12.2006 p. № 483-V, судовий захист у
корпоративних правовідносинах відбувається у господарсько-процесуальному
порядку, жодна із сторін цього спору не позбавлена права звернутися до такого
господарського суду за захистом свого порушеного права або інтересу.

Також апеляційним судом не приймаються заперечення апелянта стосовного
того, що зазначені вище судові рішення не містять встановлених відносно осіб
обставин, а становлять лише висновки господарського суду. Як випливає з п.3 ч.1
ст.84 Господарського процесуального кодексу України, вказівки на факти, що
містяться в мотивувальній частині рішення по господарському спору та покладені
в його основу, є обставинами справи, встановленими господарським судом відносно
сторін спору.

Таким чином, зазначеними доказами повно, належно та допустимо
спростовуються твердження апелянта щодо порушення його прав та обов"язків
шляхом укладання ВАТ „ЧТЦ „Дружба" спірної додаткової угоди № 1 від
01.04.2002 р. до установчого договору ТОВ „Торговий дім „Універсал".
Такими обставинами спростовується також і наявність обмежень ВАТ „ЧТЦ
„Дружба" у розпорядженні належним йому майном станом на день вчинення
спірного правочину.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Крім того, згідно ч.б ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було
відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим
рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення
або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 312, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги ЗАТ „Полікомбанк" - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду М.Чернігова від 01 березня 2007 року та
ухвалу Деснянського районного суду М.Чернігова від 02 квітня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може
бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили