Справа № 22-6102/2007р.                                 Головуючий в 1
інстанції Суханова А.В.
29                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С. ,  суддів Звягінцевої О .М.
,  Шабанової В. О.,  при секретарі Андрусь B.C.,
розглянув у відкритому судовому судовому засіданні в
м.  Донецьку цивільну справу за   позовом
ОСОБА_1   до   ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  КП „Жилцентр
№-5",  Макіївської міської ради про
зміну умов договору найму житлового приміщення і

встановив:

в
апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оспорюють обгрунтованість судового
рішення,  яким задоволено вказаний
позов,  і ставлять питання про його
скасування та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову,  оскільки вважають,  що суд безпідставно не врахував такий,  що склався порядок користування квартирою.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та їх представник адвокат ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної
скарги і просили про її задоволення,
скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову в
задоволенні позову,  а представник
позивачки адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти доводів апеляційної скарги,  просила її відхилити та залишити судове
рішення без зміни.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

22 січня
2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів і
зазначала,  що вони всі та двоє їх з
ОСОБА_3 неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1,  наймачем якої є ОСОБА_2

Вказана
квартира складається з 3-х ізольованих жилих кімнат,  площею 13, 2 кв.м,  15, 5 кв.м,
18, 2 кв.м,  таким чином на
кожного ч.1ена сім'ї припадає по 9, 38 кв.м.

Відповідач
ОСОБА_2 з 1997 р. і до вересня 2006 р. фактично жив на АДРЕСА_2.

В серпні
2006 р. їх шлюбні відносини з ОСОБА_3 припинено і 25 вересня 2006 р. вона
змушена була піти з квартири.

Оскільки
між ними склалися такі стосунки,  що
перешкоджають нормальному користуванню житлом,
то вона просила змінити умови найму квартири і виділити їй

та двом дітям у
користування дві ізольовані кімнати площею 15, 5 кв.м та 13, 2 кв.м,  а відповідачам ізольовану кімнату площею 18,
2 кв.м,  залишивши службові приміщення в
загальному користуванні і зобов'язавши наймодавця укласти з ними окремі
договори житлового найму.

Рішенням
Центрально-Міського районного, суду м.
Макіївки Донецької області від 15 червня 2007 року позов задоволено .

Апеляційний
суд вважає,  що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог  ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обгрунтованим,
ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно
із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України,  що міститься в п. 1 постанови "Про
судове рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року,  рішення є законним тоді,  коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини,  вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин,  а за їх відсутності - на підставі
закону,  що регулює подібні
відносини,  або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення,  в якому повно
відображені обставини,  що мають значення
для справи,  висновки суду про
встановленні обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими в
судовому засіданні.

Згідно
із  ст.
104 ЖК України ч.1ен сім'ї наймача вправі вимагати,  за згодою інших ч.1енів сім'ї,  які проживають разом з ним,  укладення з ним окремого договору найму,  якщо жилу площу,  що припадає на нього,  може бути виділено у вигляді приміщення,  яке відповідає вимогам  ст.  63
цього кодексу.

У разі
відмовлення ч.1енів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму,  а також у разі відмови наймодавця в укладенні
такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

При
розгляді цієї справи судом встановлено,
що жилу площу в спірній квартирі,
що припадає на позивачку та двох неповнолітніх дітей сторін,  а також відповідачів можна виділити у вигляді
окремого приміщення у встановлених законом межах норми жилої площі.

Судом
всупереч доводам скарги,  також
встановлено,  що відповідачами не надано
доказів і не спростовано пояснення позивачки про те,  що будь-якого порядку користування спірною
квартирою не існувало,  оскільки до 2005
року жила кімната площею 13, 2 кв. м використовувалася під кладовку і тільки після
її ремонту в ній стали проживати неповнолітні діти сторін.

Не
спростовано і доводи позивачки про те,
що відповідач ОСОБА_2 з 1997 року взагалі не жив в спірній
квартирі,  оскільки після смерті дружини
живе з іншою жінкою на кварталі Хімік м.
Макіївки,  а тому його доводи щодо
постійного проживання в кімнаті площею 13, 2 кв. м є надуманими.

Крім
того,  навіть з доводів відповідача
ОСОБА_2 про те,  що між ним та родиною
сина склався порядок користування квартирою,
відповідно до якого вони

користувалися
ізольованими кімнатами,  а одна кімната
знаходилася в їх загальному користуванні,
вбачається,  що порядку
користування спірною квартирою,  який
повинен враховуватися судом при вирішенні питання щодо зміни умов договору
найму жилого приміщення - не існувало.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом
першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального
права та невідповідності висновків суду обставинам справи,  то підстав для задоволення скарги і зміни
судового рішення немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314 ЦПК України,  апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну
скаргу ОСОБА_2,  ОСОБА_3 відхилити,  рішення Центрально-Міського районного суду
м.  Макіївки Донецької області від 15
червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення,
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.