Справа №22Ц-1783/2007                                    Головуючий у
1 інстанції Овдієнко К.М.
14                                                         Доповідач
у 2 інстанції Яворський М. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 року                                                                                                      м.  Київ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого
судді:     Яворського 1VLA.

суддів                              Корзаченко LB.,
Червінко К.С.

при
секретарі                   Сторожук І.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві матеріали апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства
„Український мобільний зв'язок" на рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2007 року по цивільній
справі за позовом ЗАТ «Український мобільний зв'язок» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та договірної санкції,  -

встановила:

У січні
2007 року ЗАТ "Український мобільний зв'язок" звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 та просило постановити рішення про стягнення з відповідачки
на їх користь заборгованість по виконанню договірних зобов'язань в розмірі 531
грн. 35 коп.,  яка складається з наданих
відповідачеві послуг на суму 145, 28 грн.,
внесків до Пенсійного форду в розмірі 4, 08 грн. та суми договірної
санкції в розмірі 381, 99 грн.,  а також
судові витрати,  обґрунтовуючи свої
вимоги тим,  що 21.09.2004 року між ними
та відповідачкою було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку
терміном на 365 календарних днів,  згідно
з яким вони взяли на себе зобов'язання надавати послуги стільникового зв'язку,  а відповідач зобов'язаний своєчасно
сплачувати рахунки за надані йому послуги,
авансові внески та плату за утримання номера по всіх телефонах,  зареєстрованих на особистому рахунку абонента
(відповідача). Згідно з додатковою угодою протягом часу,  на який укладено договір,  відповідач не мав права відмовлятися від договору.
Забезпеченням виконання цього зобов'язання є договірна санкція,  встановлена на підставі  ст. 546 ЦК України,  у розмірі 3, 57 грн. за кожен день,  що залишився до закінчення терміну дії
договору. Однак в порушення умов договору та додаткової угоди відповідач
припинив сплачувати рахунки позивача за надані послуги,  розірвавши договір в односторонньому
порядку,  не виконавши тим самим умов
договору,  тому просили задовольнити їх
позовні вимоги.

Рішенням
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня
2007 року позов задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закритого
акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок" 100 грн.
договірної санкції та 15 грн. 24 коп. судових витрат. В іншій частиш позовних
вимог відмовлено.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач по справі - Закрите акціонерне
товариство „Український мобільний зв'язок" просить скасувати дане рішення
суду як постановлене на неповно з'ясованих обставинах та постановити нове
рішення про задоволення у повному обсягу поданого ними позову. Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу апелянт зазначає проте,
що суд першої інстанції,
вирішуючи вказаний спір неправильно застосував норму матеріального права
та безпідставно знизив розмір неустойки визначеної договором між сторонами.

2

Заслухавши
доповідь судді доповідача,  представника
позивача,  осіб,  які з'явилися на апеляційний розгляд справи,  дослідивши матеріали цивільної справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно
до вимог п.3 ч.1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як
встановлено судом першої інстанції між позивачем по справі ЗАТ „Український
мобільний зв'язок" та відповідачкою по справі ОСОБА_1 18 вересня 2004 року
укладено Договір НОМЕР_1 про надання послуг мобільного зв'язку.

Однією з
умов вищезазначеного Договору було придбання терміналу стільникового зв'язку „Samsung С -110" за
пільговою ціною.

В
договорі зазначено,  що відповідач
придбав термінал мобільного зв'язку моделі «Samsung C-110» з
серійним номером НОМЕР_2 за пільговою ціною.

Крім
основного договору відповідач 18.09.2004 р. уклав з позивачем Додаткову
угоду,  за умовами якої відповідач
протягом 365 календарних днів з моменту її підписання не мав права відмовлятися
від послуг позивача.

З
інтерфейса перегляду ДУ і розрахунку суми штрафу та розрахунку до надісланої
відповідачеві 07.01.2006 р. претензії встановлено,  що номер відповідача був активований
21.09.2004 p.,  відповідач користувався зв'язком 258 календарних днів; в
період дії договору надання послуг відповідачеві неодноразово тимчасово
обмежувалося у зв'язку з несплатою позивачем рахунків,  загальний період тимчасового обмеження
складає 203 дні; 25.12.2005 р. надання послуг припинене,  26.12.2005 р. призначена сума штрафу 381
грн.99 коп.

Вирішуючи
спір по суті та,  задовольняючи позовні
вимоги ЗАТ "Український мобільний зв'язок" тільки частково суд першої
інстанції виходив з того,  що позивач не
надав суду доказів того,  що позивачкою
не в повному обсягу виконанні договірні зобов'язання,  тому позовні вимоги в цій частині були
відхилені,  в частині стягнення неустойки
суд першої інстанції визнав позов доведеним,
але розмір неустойки зменшив виходячи з вимог  ст.
551 ч.3 ЦК України
до 100 грн.

Колегія
суддів вважає,  що даний висновок суду не
відповідає встановленим по справі обставинам справи,  а тому дане рішення підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення
про задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Так з
матеріалів справи вбачається,  що між
позивачем по справі ЗАТ „Український мобільний зв'язок" та відповідачкою
по справі ОСОБА_1 18 вересня 2004 року укладено Договір НОМЕР_1 про надання
послуг мобільного зв'язку.

Цього ж
дня між сторонами також було укладено додаткову угоду до даного договору за
НОМЕР_1 ,  згідно до якої на протязі 365
календарних днів з моменту підписання Абонент (відповідачка по справі) не має
права відмовитися від Основного договору та/або від додаткової угоди,  зокрема - від послуг голосової телефонії.
Забезпеченням виконання даних зобов'язань Абонента перед позивачем є договірна
санкція,  яка встановлена на
підставі  ст.  546 ЦК України,  і разі припинення основного договору з
підстав передбачених п. 5.2 Основного договору (Договір припиняється якщо
Абонент має несплачені рахунки та не погасив наявну заборгованість протягом
одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення) Абонент несе відповідальність
у вигляді сплати на користь UMC договірної санкції в розмірі 3.57 грн. за кожний
день,  що залишився до закінчення строку
встановленого п. 1.1 Додаткової угоди,
починаючи з дня відмови або припинення дії. Дана додаткова угода
сторонами по справі підписана 18 вересня 2004 року.

З
наявних в матеріалах справи документальних підтверджень наданих позивачем,  вбачається,
що відповідачка припинила виконання своїх зобов'язань 16 серпня 2005
року шляхом внесення планету в розмірі 55 грн. (а. с.  11) і після вказаної дати більше грошових
коштів на рахунок позивача

3

не вносила,
порушивши таким чином взяті на себе зобов'язання за договором  від 18 вересня 2004 року.

Як
вбачається з наданих позивачем письмових доказів,  07 січня 2006 року позивач направив
відповідачці повідомлення (претензію) де зазначив про порушення нею обов'язків
визначеного п. 3.2 Основного договору в частині своєчасної оплати за послуги
мобільного зв'язку. Відповідачка при розгляді справи не заперечувала факт
припинення виконання нею своїх зобов'язань по оплаті послуг мобільного зв'язку.

Відповідно
до вимог  ст.  526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,  інших
актів цивільного законодавства,  а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог,  що звичайно ставляться.

Стаття
615 ЦК України
вказує на те,  що порушення зобов'язання
однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання,  якщо це
встановлено договором або законом.

Оскільки
з матеріалів справи вбачається,  що
відповідачка по справі як сторона по договору надання послуг мобільного зв'язку
в односторонньому порядку припинила виконання зобов'язань ( визначених п. 2.4.2
та п. 3.2 Основного договору),
переставши сплачувати кошти за послуги до строку визначеного
договором,  що підтверджується звітом про
баланс особового рахунку абонента (а.с. П),
тому позивач по справі обґрунтовано припинив виконання своїх зобов'язань
в частині надання послуг мобільного зв'язку.

Відповідачка
по справі будь яких претензій до позивача щодо не виконання ним свої договірних
зобов'язань в частині надання послуг мобільного зв'язку не пред'являла.

Частиною
2  ст.
615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання не звільняє вину сторону від
відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно
до  ст.
546 ЦК України
виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою,  порукою,
гарантією,  заставою,  притриманням,
завдатком.

Договором
або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання
зобов'язання.

Оскільки
між сторонами по справі згідно до умов додаткової угоди п. 1.2 було встановлено
вид забезпечення виконання зобов'язання (відповідальність за порушення
зобов'язань) - у вигляді сплати на користь UMC договірної
санкції в розмірі 3.57 грн. за кожний день,
що залишився до закінчення строку встановленого п. 1.1 Додаткової
угоди,  починаючи з дня відмови або
припинення дії,  тому колегія суддів
вважає,  позовні вимоги ЗАТ „Український
мобільний зв'язок" є обґрунтованими та такими,  що підлягають задоволенню. Сума стягнення
підтверджується відповідним розрахунком ( а.с.
9) та становить 531 грн. 35 коп.

Помилковим
на думку колегії суддів є висновок суду першої інстанції про не надання
позивачем доказів про несплату відповідачкою послуг мобільного зв'язку оскільки
в матеріалах справи міститься звіт про баланс особистого рахунку абонента
ОСОБА_1,  із якого випливає,  що заборгованість відповідачки перед
позивачем станом на 16 грудня 2005 року становить 145 грн. 28 коп. вартості
наданих та несплачених послуг мобільного зв'язку,  4 грн. 08 коп.,  витрат понесених по сплаті внесків до
Пенсійного фонду,  та 381 грн. 99 коп.
договірної санкції,  а всього 531 грн. 35
коп. ( ас.  9).

Зменшення
судом першої інстанції розміру неустойки на думку колегії суддів є
незаконним,  оскільки зазначений розмір
неустойки визначений сторонами згідно укладеного договору,  а не є санкцією встановленою ЦК України,  атому не може бути зменшеним.

Таким
чином колегія суддів вважає,  що позов
ЗАТ «Український мобільний зв'язок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та
договірної санкції підлягає задоволенню у повному обсягу.

4

Обґрунтованим
на думку колегії суддів є вимоги позивача про покладення на відповідача судових
витрат по сплаті судового збору та витрат на ІТЗ судового розгляду,  оскільки вказані вимоги ґрунтуються на  ст.  88
ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  313,  315,
316 ЦПК України,   ст.  ст.
526,  546,  615 ЦК
України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ЗАТ „Український мобільний зв'язок" задовольнити.

Рішення
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня
2007 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов
Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок"
задовольнити у повному обсягу.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства „Український мобільний
зв'язок" 145 грн. 28 коп. вартості наданих та несплачених послуг
мобільного зв'язку,  4 грн. 08 коп.,  витрат понесених по сплаті внесків до
Пенсійного фонду,  та 381 грн. 99 коп.
договірної санкції,  та 51 грн.
державного мита,  та 30 грн. на
інформаційно технічне забезпечення розгляду справи,  а всього 612 грн. 35 коп.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2 місяців.