Справа № 22-740 2007 р. Головуючий у І інстанції Чельник О.І.
Категорія 33, 37 Доповідач ЄгороваС.М.
РІШЕННЯ

іменем України

4 вересня 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М.

Потапенка В.І.

при секретарі" Тітенко Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в М.Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду М.Кіровограда від 8 листопада 2006 року в справі за позовом відділу опіки, піклування і усиновлення служби у справах неповнолітніх Кіровоградської облдержадміністрації, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_1., її представників, представника повнолітнього ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2006 року відділ опіки, піклування і усиновлення служби у справах неповнолітніх Кіровоградської облдержадміністрації,який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі неналежно виконують обов"язки по вихованню та утриманню щодо свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Кіровського райсуду М.Кіровограда від 25.02.1999 року ОСОБА_2 було відібрано від матері і передано на виховання батькові - ОСОБА_3 Проте, фактично він увесь час проживав з батьками своєї матері ОСОБА_4. та ОСОБА_5., які не мали можливості офіційно встановити над ним опіку, оскільки були громадянами Росії, хоча проживали в Україні. Батько неповнолітнього не брав участі у вихованні сина, тому при досягненні 16 років ОСОБА_2 прийняв рішення змінити прізвище з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2". У даний час неповнолітній є студентом II курсу радіофізичного факультету Санкт-Петербурзького державного політехнічного університету та звернувся з заявою про позбавлення відповідачів батьківських прав. Відділ опіки, піклування і усиновлення служби у справах неповнолітніх Кіровоградської облдержадміністрації, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3. та ОСОБА_1. відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та до досягнення ним повноліття призначити піклувальниками діда -ОСОБА_4. та бабу -ОСОБА_5., а також зобов'язати ОСОБА_1. здійснити обмін квартири АДРЕСА_1 та передати належне житло, площею не менше згаданої квартири, у власність неповнолітнього ОСОБА_2. відповідно до ч.2 ст. 167 СК України.

Рішенням Ленінського районного суду М.Кіровограда від 8 листопада 2006 року позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., батьківських прав. Призначено піклувальниками неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., діда ОСОБА_4 та бабу - ОСОБА_5. Зобов'язано ОСОБА_1 здійснити обмін квартири АДРЕСА_1 і передати належне житло, але не менше Уг частини вказаної квартири, у власність неповнолітнього ОСОБА_2. Стягнуто судовий збір на користь держави з ОСОБА_3 у розмірі 15 грн.50 коп., з ОСОБА_1 у розмірі 25 грн.50 коп. Стягнуто з ОСОБА_3. та ОСОБА_1. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи розмірі 30 грн. солідарно.

. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування вказаного рішення. Зазначається, що рішення не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, порушує її права. Судом не в повній мірі досліджено всі обставини справи, дано неправильну оцінку встановленим ним обставинам, безпідставно зроблено висновок про доведеність вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_1., її представників, які підтримали скаргу, представника повнолітнього ОСОБА_2, який заперечував проти скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов , суд виходив з того, що відповідачі вихованням сина не займалися, матеріальної допомоги на його утримання не надавали. Відповідачка ОСОБА_1. після відібрання за рішенням суду у неї сина своїм правом щодо повернення їй дитини не скористалась, із заявою до суду не зверталась. У зв'язку з цими висновками суду про позбавлення батьківських прав, суд вважав доцільним призначити піклувальниками неповнолітнього батьків відповідачки та зобов"язати ОСОБА_1. передати сину у власність відповідне до його частки в належній їм квартирі житло.

Проте з такими висновками погодитись не можна, оскільки їх зроблено без повного дослідження обставин справи, з'ясування прав і обов'язків сторін.

Розглядаючи справу даної категорії, суд не взяв до уваги, що

позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною

повноліття прав на її виховання, захист їх інтересів, на відібрання дитини в інших

осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та

інших прав, які виникають із факту спорідненості з дитиною, є крайнім заходом

впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, а тому питання про його

застосування вирішується лише після повного, всебічного і об'єктивного

з'ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.

Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ч 1 ст.164 СК України у випадках їх винної поведінки: ухилення від | виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони с хронічними алкоголіками або наркоманами.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча маютьреальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Кіровського районного суду М.Кіровограда від 25.02.1999 року у ОСОБА_1 було відібрано без позбавлення батьківських прав сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передано його на виховання батькові - ОСОБА_3, визначивши його місце проживання з батьком. ОСОБА_2 прожив з ОСОБА_3 близько двох місяців, після чого за взаємною домовленістю з батьками відповідачки хлопчик почав проживати з дідом та бабою ОСОБА_2. Питання про призначення останніх опікунами дитини не вирішувалось. Відповідачка, не бажаючи негативного впливу на дитячу психіку, не ставила питання про повернення дитини та не заперечувала проти проживання сина в сім"ї своїх батьків, з якими у неї склалися неприязні відносини через створення перешкод у спілкуванні з ОСОБА_2.

Ці обставини не спростовані і частково знайшли підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, даних про особу, ґрунтується на припущеннях. Суд в своїх висновках безпідставно послався на обставини, встановлені вищезазначеним рішенням Кіровського районного суду, які були підставою для відібрання дитини. Також, не можна погодитись з тим, що суд однім з доводів на підтвердження ухилення ОСОБА_1. від виконання своїх батьківських обов"язків вважав ту обставину, що остання не скористалась своїм правом щодо повернення дитини.

Оскільки суд першої інстанції зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені доказами, та неправильно застосував норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому, судова колегія також враховує ту обставину, що на момент

розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_2 досяг

повноліття, а батьківські права тривають до повноліття дитини, питання про

позбавлення батьківських прав не може вирішуватись, що позбавляє суд

можливості дослідити нові докази чи обставини, які не були предметом

дослідження в суді першої інстанції.

Вирішення питання про примусовий поділ житла залежить від наслідків розгляду вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1. Тому відмова в задоволенні цих позовних вимог виключає можливість поділу квартири, що їх сумісною власністю за правилами ст. 167 ч.2 СК України.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду М.Кіровограда від 8 листопада 2006 року скасувати.

В задоволенні позову відділу опіки, піклування і усиновлення служби у справах неповнолітніх Кіровоградської облдержадміністрації, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього дня.