УХВАЛА

іменем України

24 травня 2007 року                                                                                        м.
Ужгород

Колегія суддів
палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі
суддів: Чужі Ю.Г. (головуючого), Власова
CO., Дроботі В.В., при секретарі Шпонтак В.В., з участю
представника позивача ОСОБА_4., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Хустського районного суду від 2
лютого 2007 року, -

встановила:

У грудні 2006 року ОСОБА_3
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про виселення з будинку та
стягнення моральної шкоди.

Вимоги
мотивувала тим, що відповідачі самоправно, зламавши сокирою замок на вхідних
дверях, вселилися в будинок, який належить їй на праві приватної власності, і
проживають в ньому.

Добровільно
звільнити будинок відповідачі відмовилися, тому вона змушена звертатися в суд
за захистом свого права.

Неправомірними
діями відповідачів їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона
позбавлена можливості володіти та користуватися своїм майном.

Посилаючись на
дані обставини просила постановити рішення, яким виселити відповідачів з
будинку АДРЕСА_1 в
приміщення, яке вони займали раніше, стягнути з відповідачів моральну шкоду в
сумі 1500 грн. та
судові витрати по справі.

Рішенням
Хустського районного суду від 2
лютого 2007 року
позов задоволено частково.

Постановлено
виселити відповідачів з будинку позивачки в приміщення, яке вони раніше займали
в селі Вільшани № 140 Хустського
району, стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивачки 500 грн. моральної
шкоди та 16 грн.
судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись
із зазначеним судовим рішенням, відповідачі оскаржили його в апеляційному
порядку.

Свої апеляційні
вимоги скаржники мотивують невідповідністю висновків суду обставинам справи та
просять рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий
розгляд.

Справа №: 22ц-831/07                                                                      Номер
рядка статистичного звіту: ЗО

Головуючий у
першій інстанції: Джуга С.Д. Доповідач: Чужа Ю.Г.

2

Заслухавши
представника позивача, перевіривши доводи апеляції та матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до п.
З ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Рішенням
Хустського районного суду від 25.06.2004
року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області від 30.09.2004 року і набрало
законної сили, встановлено, що будинок АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_3. (а.с. 14-22).

Чинною
постановою про відмову в порушенні кримінальної справи дільничного інспектора
ВДІМ Хустського МРВ УМВС України в Закарпатській області від 21.10.2006 року
встановлено, що 10.10.2006
року, біля 18 години,
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. самоправно, виламав сокирою замок на вхідних дверях
будинку та поставили свій замок, вселилися в будинок позивачки та проживають в
ньому.

Відповідно до
ст. 48 Закону
України "Про власність" та ст. 387
ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно,
без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник, права
якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної
шкоди (ч. З ст. 386 ЦК України).

За таких
обставин колегія суддів вважає, що позов позивачки є підставним і підлягає до
задоволення.

Суд першої
інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував
матеріальний закон та дотримався процедури розгляду справи.

Рішення суду є
законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи
апеляції висновків суду не спростовують, а тому до уваги взяті бути не можуть.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення Хустського районного
суду від 2 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.