Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 жовтня
2007року  Шосткинський  міськрайсуд Сумської області  в складі:

головуючого судді -Стародубцевої Л.О.

при секретарі
-Ходькової В.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Шостка
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1041 грн., 50
коп., та моральної шкоди в сумі 500 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та
просить стягнути з відповідача
на його користь спричинену йому матеріальну шкоду в сумі 1041 грн., 50 грн., моральну шкоду  500 грн., 70 грн., юридичних послуг за
складання позовної заяви, звільнити його від сплати  судових витрат, пов*язаних з розглядом справи,
оскільки  він є особою яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
мотивуючи тим, що відповідач по справі тримає в своєму господарстві  коней та корів, яких випасає в населеному
пункті  бездоглядно.

В ніч з
3-го на 4-те серпня 2007 року коні відповідача витоптали, погризли та з*їли на
належній позивачеві присадибній ділянці городні насадження.

В
результаті пошкодження насаджень було втрачено 50 відсотків врожаю та нанесено
матеріальних збитків на суму 1041, 50 грн.,
що підтверджується актом про розмір шкоди, а саме:

Столові
буряки- 10 м2 х 180 ц/га х 50% х 250 грн.,
= 225,00 грн;

Морква
столова- 15м2 х 150 ц/га х 50% х 300 грн., = 337,50 грн;

Кавуни-                65м2 х 80  ц/га  х
50% х 100 грн., = 260,00 грн;

Дині-                     65м2 х 60  ц/га  х
50% х 100 грн., = 195,00 грн;

Кукурудза-           60 початків х 0,40 грн.,                   =  24,00 грн;

З
приводу завданої шкоди він звертався до відповідача, який відмовився добровільно
відшкодувати  завдану шкоду, а також до
міліції, де в порушенні кримінальної справи відносно  відповідача відмовлено постановою від
08.08.2007 року.

Крім того, завдана також і моральна
шкода, яку він оцінює в 500 грн., оскільки внаслідок бездіяльності відповідача
за доглядом по випасу худоби, у нього втрачено 50 відсотків врожаю, який він та
його дужина  вирощували на протязі  починаючи з весни по кінець літа: сіяли,
пололи, поливали, доглядали за посівами та
сподівалися на його збір, щоб взимку прогодувати худобу, яку тримають в
своєму господарстві: свиней, курей та гусей, а також для власного вживання.
Втрата 50 відсотків врожаю, це значна втрата для його та його сім*ї, як   обох пенсіонерів, людей похилого віку, він з
дружиною є постраждалими від  аварії на
ЧАЕС 4-ї категорії і проживають на забрудненій території, мають  хворобливий стан здоров*я і завдання шкоди
відповідачем значно погіршило й без того хворобливий стан здоров*я, внаслідок
чого  порушений звичайний встановлений
уклад життя, його та його сім*ї, оскільки необхідні кошти як на лікування так і
на придбання продуктів харчування для худоби  яких на даний час
немає.

В судовому засіданні представник позивача  ОСОБА_3, позовні вимоги підтримала, мотивуючи
тими ж самими обставинами, пояснила, вранці на городі вона побачила, що урожай
витоптаний кінськими копитами, погрижений та з*їдений, є сліди качання та
залишку поміту від коней. Сусіди, ОСОБА_4, ОСОБА_5, сказали їй, що вони
вигоняли коней ОСОБА_2 з усіх городів які вже не одну ніч паслись на людських
городах,  в тому числі і на її городі.
Відповідач добровільно відшкодувати в грошовому виразі відмовився, пояснивши,
що коні повинні пастись, він вже заплатив штраф до сільради. На  часткове відшкодування  матеріальної шкоди у вигляді буряків та
грошима, не згодна, оскільки не бачила буряків на вигляд та якість, просить
задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2,  позовні вимоги  не визнав, з тих підстав, що позивач не
показав йому свій город, де саме заподіяна шкода, а також при складанні  комісією акту, він не був запрошений, а тому
не впевнений, що саме його коні заподіяли шкоду позивачу, пояснив, що він
дійсно тримає в своєму господарстві  двох
коней та 12 корів. Корови випасаються в стаді, а коні утримуються на ланцюгах,
оскільки луку для випасу немає, коні відриваються з ланцюгів і біжать в городи.
В ніч з 3-го на 4-те  серпня 2007 року
його коні відірвались з ланцюгів, але він їх забрав з поля, а не городу
позивача. 05 серпня 2007 року до нього підійшла Дубина Ю.П.,- землеупорядник
сільської ради та сказала, що його коні ходили по городах та пошкодили урожай,
він відповів їй, що знає та пішов до позивача, щоб з*ясувати та вирішити
питання щодо об*єму пошкодженого та відшкодування шкоди, однак ОСОБА_1, сказав
йому, що він подасть позов до суду. На його думку  тільки один його кінь був на городі, який не
міг стільки знешкодити, а другий кінь іншого сусіда- ОСОБА_7, до якого також
повинні пред*являтись вимоги, а не тільки до нього. Він притягувався  в 2007 році
до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.,
за порушення та пошкодження благоустрою. Постраждалим від аварії на ЧАЕС не є.

Допитана в
судовому засіданні свідок  ОСОБА_8-
голова Ковтунівської сільради пояснила, що на адресу сільради постійно надходять
скарги від жителів села на ОСОБА_2, з приводу бездоглядного випасу його коней,
проте ОСОБА_2 ніяким чином не реагує. Були такі звернення й до прокуратури.
ОСОБА_2, щороку піддається і  піддавався
в 2007 році адміністративній відповідальності у вигляді штрафу 51 грн., за  порушення та пошкодження  благоустрою
по озелененню території сільської ради.

В серпні 2007
року зі скаргами до сільради звернулись ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_1, з приводу
пошкодженого урожаю  внаслідок
бездоглядного випасу коней ОСОБА_2.

З цього приводу
04.08.2007 року землеупорядник сільської ради ОСОБА_6, особисто ходила додому
до відповідача, однак дома його не було. 04.08.2007 року комісія  по вирішенню земельних спорів, утворена
рішенням сьомої сесії п*ятого скликання Ковтунівської сільради від 20.04.2007
року у складі  сільського голови ОСОБА_8,
Чепурного М.І.,- депутата сільської ради, члена виконавчого комітету сільради
ОСОБА_10, агронома Судак Н.О.,  в
присутності  потерпілого ОСОБА_1, виходом
на місце склали акт про пошкодження врожаю та завдання матеріальних збитків,
враховуючи середню урожайність для
Ковтунівської зони, зі знижкою на 20 відсотків та риночку ціну на той
час.

Свідки ОСОБА_10,
яка працює в педагогом Ковтунівської середньої школи та ОСОБА_4, який є сусідом
сторін, пояснили, що ОСОБА_2 неодноразово попереджувався про бездоглядний випас
його коней,  щорічно  вони та жителі села неодноразово
вигоняли  коней з городів.

Зокрема
свідок ОСОБА_4 пояснив, що  коні ОСОБА_2
постійно ходять по людських городах. Вранці 4-го серпня 2007 року  він пішов на свій город і побачив  коней ОСОБА_2   які паслися на городі ОСОБА_1, він особисто
вигнав коней з городу ОСОБА_1,
прогнав їх  з свого городу і
подалі з решти людських
городів, ОСОБА_11 та інших. На його городі врожай не значно пошкоджений, а у
ОСОБА_1 майже весь. Коні витоптали, погризли та з*їли городні насадження.

На своїх показах
свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, та ОСОБА_4, що це саме коні ОСОБА_2 значно
пошкодили  город ОСОБА_1, вони
наполягають і стверджують, оскільки село невелике і всі  жителі знають хто і саме яку худобу тримає
вдома.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме:
підлягають стягненню з відповідача на користь позивача матеріальна та моральна
шкода, стосовно витрат позивача в сумі 70 грн. за складання позовної заяви,
вимоги задоволенню не підлягають, а також з відповідача на користь держави  підлягають стягненню витрати по справі.

Як
встановлено в судовому засіданні, пояснили сторони та свідки, що відповідач
тримає в своєму господарстві двох коней та 12 корів.

Як
пояснив сам відповідач, корови випасаються в стаді, а коні утримаються на
ланцюгах, оскільки луку для випасу немає, коні відриваються з ланцюгів і біжать
не тільки в людські городи, а і до території
сілької ради та школи, за що він в 2007 році притягувався до
адміністративної відповідальності. В ніч з 3-го на 4-те  серпня 2007 року його коні відірвались з
ланцюгів і він це знає. Про те, що його коні пошкодили городні насадження
ОСОБА_1 йому також відомо, і він з цього приводу звертався до ОСОБА_1 з метою
з*ясування питання відшкодування шкоди, завданої  кіньми, однак внаслідок не домовленості,
позитивно це питання не вирішилось.

Таким чином, дії відповідача по з*ясуванню
питання з позивачем, щодо відшкодування шкоди, завданої  кіньми, свідчать про те, що відповідач визнав
факт завданої шкоди позивачу своїми кіньми, яку
зі свого боку намагався відшкодувати та
врегулювати конфліктну ситуацію.

Сторони
не оспорюють той факт, що  внаслідок
пошкодження городніх культур позивача, матеріальні збитки складають 50
відсотків, що в грошовому виразі становить 1041 грн., 50 коп. (а.с.3);

Стосовно
доводів відповідача, що йому не показали город ОСОБА_1,  акт склали у його відсутність,  зірваних з ланцюгів коней  він забрав не з городу ОСОБА_1, а на полі,
суд відноситься критично і  розцінює, як
небажання відшкодувати завдану шкоду і зазначає наступне.

В день
складання акту, тобто 4 серпня 2007 року, до відповідача додому особисто
приходила Дубина Ю.П,- землеупорядник сільської ради, проте його вдома не було
і оскільки,  заподіяння  шкоди у вигляді витоптання копитами,  качання тварин, прогризання і з*їдання  городніх культур,  у послідуючі дні, до появлення вдома
відповідача, мало б інший вигляд, ніж одразу після пошкодження, в результаті
погодних умов, тому як пояснила представник позивача та  свідки ОСОБА_8, і ОСОБА_10, акт був складений
у відсутність відповідача. І ці доводи
суд приймає до уваги. Крім того, як пояснив сам відповідач, до нього
особисто також 5-го серпня 2007 року з приводу заподіяння шкоди позивачу  зверталась Дубина Ю.П., на що він відповів
їй, що знає про цей факт.

Той факт, того, що відповідач забрав зірваних коней не з
городу позивача, а з поля,  суд до уваги
не приймає, оскільки, як пояснив сам відповідач, коні зриваються та біжать в
городи, тобто, цей факт відповідачу
відомий, а тому загальновідомий і той факт, що відірвана тварина з місця
утримання має  властивість переходу з
однієї ділянки на іншу і той факт, що коні відповідача в ніч з 3-го на 4-те
серпня 2007 року  паслись у городі
позивача та були  зігнані сусідом
ОСОБА_4,  як з його  городу, так і з городу позивача та інших  сусідських городів, установлений в судовому
засіданні.

Стосовно
моральної шкоди, суд приймає до уваги доводи
представника позивача, що
внаслідок неправомірних дій відповідача, бездоглядного випасу тварин,
позивач  зазнав певних вимушених життевих
змін, які вимагали від нього додаткових зусиль для організації та відновлення
свого  встановленого образу життя і в
зв*язку з цим позивач має право на відшкодування моральної шкоди, розмір
якої  в сумі 500 грн., на думку суду
позивачем  доведений.

Таким чином суд
вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт,
заподіяння  позивачу матеріальної та
моральної шкоди неправомірними діями
відповідача.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона по справі повинна довести ті обставини на які вона посилається та
підтвердити їх доказами.

Відповідно
до ст.ст.1166, 1167 ЦК України
матеріальна, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала за наявності її вини.

Відповідно
до ст. 23 ЦК України, розмір відшкодувань визначається судом з урахуванням
сутності позовних вимог, характеру дій особи яка завдала шкоду, матеріальних і
моральних вимушено понесених втрат потерпілого, а також негативних  наслідків.

Відповідно
до ст. 1192 ЦК України  з урахуванням
обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов*язати особу, яка завдала
шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі.

За таких
обставин суд вважає, що на користь
позивача підлягає відшкодування вартісті втраченого майна в повному
обсязі, тобто 1041 грн. 50 коп, та моральної шкоди 500 грн.

Крім
того, відповідно до ст. 88 ЦПК України  з
відповідача  на користь держави
підлягають стягненню судові витрати, держмито в сумі 51 грн., та 30 грн., за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

Стосовно витрат
на правову допомогу в сумі 70 грн., за надання юридичних послуг за складання
позовної заяви, суд вважає, що ці вимоги позивача в цій частині задоволенню не
підлягають відповідно до ст. 84 ЦПК України та до п.1  Постанови Кабінету Міністрів України від
27.04.2006 року № 590 за відсутністю участі в судовому засіданні адвоката або
іншого фахівця по наданню правової допомоги.

Відповідно до
п.18  ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України позивач підлягає звільненню від сплати державного мита ( а.с.4,7).

Керуючись ст.ст.
10,11,14,57,60,208-209,212-215,218,223,224-228 ЦПК України, 23, 1166, 1167,1192
ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути  з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок
матеріальної шкоди 1041 грн., 50 коп., та моральної шкоди в сумі 500 грн.

Стягнути  з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в
розмірі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення  розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження до  Апеляційного суду Сумської
області через міськрайсуд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга надається протягом двадцяти днів після надання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, або якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після
подання цієї заяви.

Суддя
Л.О.Стародубцева