Справа №33ц- 555кс/07 Категорія 34
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Лисенка П.П., Данилової О.О., Кутової Т.З.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30 березня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 6 вересня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1
Позивачка посилалась на те, що спірний будинок було побудовано у 1969 році на
спільні кошти та спільною працею її та брата ОСОБА_3 та зареєстровано як
власність останнього. Після смерті брата у квітні 2004 року спадкоємцем його
майна стала відповідачка, яка оспорює її право на частину будинку як спільного
майна.

Рішенням Кіровського районного сулу м. Кіровограда від 30 березня 2005
року, залишеного без зміни ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області
від 6 вересня 2005 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати судові рішення, посилаючись на
неповне з'ясування обставин справи та невірне застосування норм матеріального
права.

Колегія вважає,
що підстави для перегляду оскаржених судових рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачка не довела факт
домовленості про створення спільної сумісної власності між нею та братом
ОСОБА_3. на час початку будівництва спірного будинку у 1960 році, та що саме з
цією метою вона, ОСОБА_1,
вкладала свою працю та кошти у будівництво.

За таких
обставин суд не встановив підстав для визнання спірного будинку спільною
власністю членів сім'ї та виділу частки з спільного майна відповідно до ст.ст. 112, 115 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

З такими
висновками суду першої інстанції та застосування ним норм матеріального права
погодився і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до
вимог ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або /та/ вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з
матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне
застосування  судом  норм
матеріального  чи  порушення
судом  норм

2

процесуального
права, відсутні і передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення, колегія вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України та Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від
22 лютого 2007 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1
відхилити, а рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30 березня
2005 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 6 вересня
2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.