Справа № 2-2001/ 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки
Крим у складі: головуючого - судді Проскурні С.М.,

при секретарі -
Мойсеєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Красногвардійське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Рівнівської сільської ради про
визнання договору дарування частки жилого будинку дійсним та права власності на
домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. 09.08.07р. звернулася до суду з позовом до
Рівнівської сільської ради про визнання договору дарування жилого будинку під
номером АДРЕСА_1 від 08.01.1987 р. дійсним та визнання права власності на ціле
домоволодіння, мотивуючи вимоги тим, що за рішенням Красногвардійського
районного суду за нею було визнано право власності на 48/100 частки
домоволодіння, а інша частка - 52/100 - за її колишнім чоловіком. Після смерті
ОСОБА_3. його частку успадкувала сестра ОСОБА_2. і на підставі договору
дарування від 08.01.1987 р. подарувала їй ½
частку жилого будинку з надвірними будівлями.
При оформленні договору було допущено помилку, замість правильної 52/100 частки
домоволодіння, як було зазначено в рішенні суду, вказано ½
частка, тобто 50/100 частки домоволодіння, що
перешкоджає їй отримати свідоцтво про право власності на все
домоволодіння.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,
пояснивши, що рішенням Красногвардійського суду від 23.08.1983 року між нею та
чоловіком було проведено розділ домоволодіння, за нею визнано право власності
на 48/100 частки домоволодіння, а за ОСОБА_3. - 52/100 частки. Після смерті
ОСОБА_3. його частка домоволодіння перейшла за спадщиною його сестрі ОСОБА_2.
Остання за договором дарування від 08.01.1987 року подарувала їй свою частку
домоволодіння. При оформленні договору була зроблена помилка, зазначено ½ частка жилого будинку з надвірними будівлями
(тобто 50/100), замість правильного - 52/100 частки, як зазначено в рішенні
суду, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право власності на
домоволодіння. Просила визнати договір дарування від 08.01.1987 р., укладений
між нею та ОСОБА_2. дійсним та визнати за нею право власності на все
домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача - Рівнівської сільської ради, в
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Надано письмову заяву про визнання позовних вимог
та проханням розглядати справу у їх відсутності.

Ухвалою суду від 20.09.07р. в якості співвідповідача було
залучено ОСОБА_2. ОСОБА_2., належним чином сповіщена про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про визнання
позовних вимог ОСОБА_1., не заперечувала, що в договорі дарування від
08.01.1987р. помилково зазначено 50/100 частки домоволодіння, замість правильного
52/100. Просила розгадати справу у її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК
України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в
межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть
участь у справі.

Згідно
зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського
районного суду від                     23
серпня 1983 року між позивачем та її чоловіком ОСОБА_3. було призведено поділ
майна, в тому числі домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1. За позивачем
визнано право власності на 48/100 частки домоволодіння, за ОСОБА_3. - на 52/100
частки домоволодіння (а.с.7-9). ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого Красногвардійським РАЦС 10.10.2000р.,
актовий запис № 42 (а.с.6). Після смерті право власності на його частку
домоволодіння за спадщиною перейшло сестрі ОСОБА_2. За договором дарування від
08.01.1987 року, засвідченому секретарем Рівнівської сільської ради Боровичевою
Н.О., зазначена частка домоволодіння була подарована ОСОБА_2. ОСОБА_1. В
договорі вказано, що дарується ½ частка жилого будинку з надвірними будівлями. В той же час за рішенням суду
за ОСОБА_3. було визнано право власності на 52/100 частки домоволодіння. Тобто
з наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_2. була подарована вся частка
домоволодіння, яка належала її брату до смерті, а в договорі помилково
зазначено ½ частка домоволодіння
(50/100), що не заперечувалося відповідачкою ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 243 ЦК України 1963 року за
договором дарування одна сторона передає безкоштовно
другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдаровуваному.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч.3 ст.334
ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту
набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Якщо договір про
відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності в набувача
виникає з моменту такої реєстрації (ст.334 ч.4 ЦК України).

Таким чином, на підставі наданих та оцінених у сукупності
доказів, суд вважає за можливе визнати договір
дарування частки домоволодіння від 08.01.1987 року, укладений між ОСОБА_2. та
ОСОБА_1 і посвідчений секретарем Рівнівської сільської ради Боровичевою Н.О.,
дійсним, та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на цілий жилий будинок
з надвірними будівлями, розташований за адресою:                      АДРЕСА_1.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 243 ЦК України 1963 року, 334 ч.3, ч.4, 392 ЦК України, 10,
11, 60, 88, 169, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір дарування частки жилого будинку з
надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, укладений 08 січня 1987 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений секретарем виконавчого комітету Рівнівської
сільської ради Красногвардійського району Боровичевою Н.О. 08.01.1987 року,
зареєстрований в реєстрі за № 01.

.           Визнати
за ОСОБА_1 право власності на цілий жилий будинок під літерою „А”, з надвірними
будівлями: сараєм - літера „Б”, прибудовою - літера „б”, сараєм - літера „В”,
курником - літера „Г”, навісом - літера „г”, літньою кухнею -  літера „Д”, прибудовою - літера „д”, навісом
- літера „Е”, вбиральнею - літера „Ж”, сараєм - літера „З”, огорожею 1-2, який
розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим через Красногвардійський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя