РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"10"
жовтня 2007 року                                                                               м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                     Фединяка
В.Д.

суддів:                                                                Беркій
О.Ю.,  Горблянського Я.Д.

секретаря                                                           Самуляк
О.М. ,

відповідачки                                                      ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Косівського
районного суду від 15 серпня 2007 року , -

встановила:

У квітні
2007 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 2966,
20грн. матеріальної і 5000грн. моральної шкоди,
посилаючись на те,  що
відповідачка 16 лютого цього року умисно знищила належну позивачці
дерев"яну огорожу та приниженням і образами заподіяла позивачці моральну
шкоду.

Рішенням
Косівського районного суду від 15 серпня 2007 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2666, 20грн. матеріальної шкоди,  300грн. витрат пов"язаних з проведенням
експертизи і 200грн. за надання юридичної допомоги.

В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду,  ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу,  в якій ставиться
питання про скасування оскаржуваного рішення та відмовити у задоволенні позову
у справі,  вказуючи про те,  що знищена огорожа належить апелянту,  а не позивачці,  так як остання не представила суду доказів
про право власності на цю огорожу.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги,  просить задовольнити цю скаргу.

Позивачка
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась,
хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому
законом порядку.

Заслухавши
пояснення апелянта,  дослідивши письмові
докази,  колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_2 і стягуючи з ОСОБА_1 на користь позивачки 2666, 20грн.
матеріальної шкоди,  суд першої інстанції
виходив з того,  що 16 лютого 2007 року
відповідачка знищила належну ОСОБА_2 дерев"яну огорожу,  тому повинна відшкодувати вартість цієї
огорожі,  яка за висновком проведеної експертної
оцінки становить 2666, 20грн.

Висновок
суду,  в частині відшкодування
матеріальної шкоди,  є передчасним і
погодитись з ним не можна.

Справа
№22-ц-1172/07                                    Головуючий
у 1 інстанції Цалин Б.М.

Категорія
44                                                       Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

Згідно
ч.1  ст.  1166 ЦК України майнова
шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної особи
відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Згідно  ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин,  на
які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

За
змістом  ст. 10 цього Кодексу цивільне
судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони
та інші особи,  які беруть участь у
справі,  мають рівні права щодо подання
доказів,  їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З
матеріалів справи вбачається,  що 16
лютого 2007 року у с. Вербовець Косівського району відповідачка ОСОБА_1.3нищила
дерев"яну огорожу,  вартість якої
оцінена експертом становить 2666, 20грн.

Зазначених
обставин не заперечує відповідачка посилаючись на те,  що спірна огорожа у минулому належала
покійній ОСОБА_3,  спадкоємцем якої є
ОСОБА_1 і встановлена на межі земельної ділянки якою користується відповідачка.

У
заперечення позову у справі відповідачка ОСОБА_1 представила суду план-схему суміжного
землекористування сторін в с. Вербовець урочище Кичера Косівського району
згідно якої вбачається,  що спірна
дерев"яна огорожа у минулому була встановлена на межі земельної ділянки
ОСОБА_3,  цією земельною ділянкою
користується відповідачка і межує ця земельна ділянка з провулком
„Зубриково",  а не із земельною
ділянкою позивачки (а.с. 45-47).

Достовірних
доказів про належність позивачці спірної огорожі,  ОСОБА_2 суду не представила.

Суд не
приймає до уваги у підтвердження позову акт обстеження матеріально-побутових
умов позивачки та пояснення сільського голови ОСОБА_4. ,  оскільки ним у судовому засіданні не
підтверджено,  що пошкоджена огорожа
належить позивачці.

Крім
цього,  з довідки виданої 9 жовтня 2007
року Коломийським міськрайонним бюро технічної інвентаризації вбачається,  що за позивачкою ОСОБА_2 приватної власноті
на нерухомість не зареєстровано (а.с.
).

За таких
обставин,  колегія суддів приходить до
висновку,  що оскаржуване рішення суду
встановлене за недоведеністю обставин,
що мають значення для справи,  які
суд вважав встановленими,  тому підлягає
скасуванню з підстав передбачених п.2
ст. 309 ЦПК України з відмовою ОСОБА_2 у позові про відшкодування
матеріальної шкоди за недоведеністю позовних вимог.

В решті оскаржуване
рішення слід залишити без зміни.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  309,
313,  314,  316,
317 ЦПК України,  колегія суддів ,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Косівського районного суду від 15 серпня
2007 року в частині стягнення 2666, 20грн. матеріальної шкоди скасувати.

Ухвалити
нове рішення.

В позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 2966, 20грн. матеріальної шкоди,  300грн. витрат понесених за проведення
експертизи та 200грн. за надання юридичної допомоги - відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

В решті рішення
суду залишити без зміни.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення,
однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосереднього до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.