УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 червня
2007 року                                                                    м.
Донецьк

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним за касаційною скаргоюОСОБА_2 на
рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2004 року,

встановила:

В січні 2002 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
заповіту недійсним з підстав, передбачених ст. 55 ЦК України (1963
року), посилаючись на те, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батькоОСОБА_3 Після його
смерті відкрилася спадщина - 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 Вона звернулася до
нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за
законом, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що за життя батько заповідав
належну йому частку квартири своїй сестрі ОСОБА_2 Оскільки батько був інвалідом
першої групи, зловживав спиртними напоями, переніс інсульт, вважає, що у силу
свого стану він не розумів значення своїх дій на час складення заповіту.

Рішенням Печерського   районного суду
м. Києва від 17.05.2003 року   в
задоволенні позовних вимог позивачці відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 9.11.2004 року рішення місцевого
суду скасовано, постановлено нове, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1:
визнаний недійсним заповіт, складений 2.07.2001 року ОСОБА_3на користь ОСОБА_2

Відповідач  ОСОБА_2                          подала   касаційну
скаргу   на   рішення

апеляційного
суду, посилаючись на невірну оцінку зібраним доказам, неправильне застосування
норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування    рішення суду апеляційного
суду і залишення в силі

Справа № 33 ц-
795 кс 07                               Категорія
ЦП: 34

Головуючий у
першій інстанції Малінін В.В. Доповідач Висешжа B.C.

судового рішення суду
першої інстанції, що було помилково скасоване апеляційним судом.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судового рішення апеляційної інстанції відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги , апеляційний суд виходив з того, що на час
підписання заповітуОСОБА_3 не розумів значення своїх дій і не міг ними
керувати, тому заповіт повинен бути визнаний недійсним з підстав, передбачених
ст. 55 ЦК України
1963 року, яка діяла під час виниклих правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням судами норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_2  відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2004
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.