Справа № 22ц-816/07                                                Головуючий в 1 інстанції - Наваляний А.Д.
-29                                                                Доповідач
УХВАЛА

іменем    України

27  вересня
2007  року.  Колегія
суддів  судової  палати
у  цивільних  справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк
О.І.,  Карпук А.К.,

при
секретарі - Савчук
О.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом за
апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2
на рішення Ковельського міськрайонного суду від 26 липня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Ковельського міськрайонного суду від 26 липня 2007 року позов задоволено.
Постановлено вселити ОСОБА_1  в квартиру
АДРЕСА_1. Зобов'язати ОСОБА_2  не чинити
перешкод в користуванні ОСОБА_1  вказаним
житлом.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення про відмову в
позові,  посилаючись на порушення судом
норм матеріального права.

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1. Іншого житла вона не має і не втратила
інтерес до спірної квартири,  оплачувала
комунальні послуги,  в квартирі
знаходяться її речі. Відповідач ОСОБА_2
чинить позивачу перешкоди в користуванні вказаним житлом,  змінила замки у вхідних дверях.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

За
змістом  ст.  ст.
63,  64 Житлового кодексу
Української РСР наймач квартири користується нарівні з членами своєї сім'ї
усіма правами,  що випливають з договору
найму жилого приміщення. Одним з основних прав наймача за таким договором є
право на проживання в квартирі.

Встановлені
судом першої інстанції та наведені вище обставини справи підтверджуються всією
сукупністю наявних у справі доказів,
зокрема,  ордером на

право зайняття ОСОБА_1
квартири АДРЕСА_1(а. с.  4),  довідкою житлово-комунального підприємства
від 11 травня 2007 року про реєстрацію позивача в спірній квартирі та склад її
сім'ї (а. с.  5-6),  довідкою цього ж підприємства про оплату
ОСОБА_1  житлово-комунальних послуг (а.
с.  8),
показаннями свідка ОСОБА_3 (а. с.
36-37) і відповідачем не спростовуються.

Виходячи
з викладеного,  повно і об'єктивно
дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку,  суд обгрунтовано задовольнив позов.

Доводи
апелянта про втрату позивачем права користування спірною квартирою через
відсутність у ній понад встановлені законом строки без поважних причин не
заслуговують на увагу,  оскільки всупереч
вимогам  ст.  ст.
10,  60 ЦПК України переконливих
доказів на підтвердження цих обставин ОСОБА_2
суду не надала,  позов про
визнання ОСОБА_1  такою,  що втратила право користування жилим приміщенням
не заявляла,  а суд такий позов не
вирішував.

Інші
доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи та
дослідженими судом доказами.

Рішення
постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити,  а
рішення Ковельського міськрайонного суду від 26 липня 2007 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.