АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Копія.

"20"
червня 2007 року                                                                           М.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Варвус Ю.Д.,  Ващенко С. Є.

при секретарі
Липко А.Ю. з участю: апелянтки ОСОБА_1 ,

представника
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу № 22ц-1015 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду від 17 квітня 2007 року
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати,  за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про захист честі,  гідності,
ділової репутації та відшкодування моральної шкоди; за зустрічним
позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
захист честі,  гідності,  ділової репутації та стягнення моральної
шкоди,

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

встановила:

В січні
2006 року ОСОБА_1  звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати,  а також з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про захист честі,  гідності,
стягнення моральної шкоди. Ці позови ухвалою суду першої інстанції від
14.03.2006 року були об'єднані в одне провадження. В обґрунтування заявлених
вимог позивачка вказувала,  що 22.12.2005
року близько 22 год 30 хв. вона зайшла в універсам „Ютіс",  щоб отримати від власника універмагу ОСОБА_2
належну їй заробітну плату за грудень 2005 року. В кабінеті ОСОБА_2 вона
попросила видати їй заробітну плати,
проте у відповідь ОСОБА_2 почав обзивати її нецензурними словами,  намагався вдарити,  а потім,
взявши її за одяг почав тягнути по підлозі з кабінету на середину залу
універмагу. В залі до неї підійшов ОСОБА_3 який також висловлювався на її
адресу нецензурними словами,  смикав її
за одяг,  а потім силою виволік з
приміщення універмагу. Цими діями відповідачів було принижено її честь та
гідність,  тому вона просила зобов'язати
відповідачів вибачитися перед нею,
стягнути з них на її користь з кожного по 1500 грн. моральної
шкоди,  а також стягнути з ОСОБА_2 400
грн. невиплаченої їй заробітної плати.

11.01.2007
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд із зустрічними позовними вимогами до
ОСОБА_1  про захист чести,  гідності та стягнення на їх користь 1000 грн.
моральної шкоди. Вони вказували,  що
22.12.2005 року ОСОБА_1  в приміщенні
універсаму „Ютіс" у присутності працівників універсаму вчинила скандал,  безпідставно вимагаючи від ОСОБА_2 виплатити
їй кошти. їхні намагання заспокоїти ОСОБА_1

Головуючий
у першій інстанції - Намистюк В.П.                           Справа
№22ц - 1015

Доповідач
-Кізюн О.Ю.                                                                      Категорія
№ 27

1

виявилися
безрезультатними,  тому ОСОБА_3 хотів
вивести її з торгівельного залу. Але ОСОБА_1
почала впиратись,  впала на
підлогу,  продовжувала кричати та
ображати їх нецензурними словами. Після цього конфлікту ОСОБА_1  почала поширювати неправдиві чутки про
те,  що ОСОБА_3 виволік її з
універсаму,  тримаючи за одяг.
Вважають,  що своєю негідною поведінкою
ОСОБА_1  принизила їх честь та
гідність,  ділову репутацію,  завдавши їм при цьому моральної шкоди,  яку вони оцінюють в одну тисячу гривень.

Рішенням
Волочиського районного суду від 17 квітня 2007 року ухвалено стягнути на
користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 400 грн. моральної шкоди,  із ОСОБА_3 - 700 грн. моральної шкоди і 17
грн. судових витрат солідарно. Цим же рішенням стягнуто на користь
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 із ОСОБА_1 1000 грн.
моральної шкоди і 32 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати рішення суду першої інстанції про стягнення з неї на користь ОСОБА_2
та ОСОБА_3 1000 грн. моральної шкоди і ухвалити нове рішення,  яким відмовити ОСОБА_2,  ОСОБА_3 в задоволенні їх позовних вимог до
неї. Апелянта вважає рішення суду в означеній частині незаконним та
необгрунтованим.

Перевіривши
законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1
з 07.11.2005 року працювала продавцем-касиром універсаму
„Ютіс",  власником якого є ОСОБА_2

Встановлено,  що 22.12.2005 року біля 23 години в
приміщенні універсаму „Ютіс" прийшла ОСОБА_1  по зарплату,
з приводу виплати якої між сторонами виникла сварка,  під час якої ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1  нецензурно висловлювалися
на адресу один одного,  а ОСОБА_3,  окрім того,
тягнув ОСОБА_1  за одяг. Зазначені
обставини підтверджуються матеріалами про притягнення ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1  до адміністративної
відповідальності за  ст.  173 КУпАП.3 пояснень продавця універсаму
Штанкевич Г.В.,  яка допитувалася судом в
якості свідка,  вбачається,  що сторони спочатку розмовляли в побутовій
кімнаті,  звідки вона почула крик
ОСОБА_1  і шум від падіння якихось
предметів. Потім ОСОБА_3 виволік за комір ОСОБА_1  до дверей по підлозі. Вона чула як ОСОБА_2 та
ОСОБА_1  лаяли один одного,  ОСОБА_3 теж лаявся нецензурними словами.

Задовольняючи
зустрічні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
ОСОБА_1 ,  вимагаючи у вечірній час
виплати їй грошей,  фактично зірвала
роботу універсаму,  що потягло негативні
наслідки для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як власників універсаму перед відвідувачами та
працівниками,  принизило їх честь,  гідність та ділову репутацію.

Проте такий
висновок суду не можна визнати законним та обґрунтованим.

Як
вбачається з матеріалів справи конфлікт між сторонами виник в кінці робочого
дня,  коли продавці займалися
розкладанням товару на наступний день,  і
в справі немає жодного доказу про те,  що
в цей час в універсамі знаходилися покупці. Нецензурні висловлювання
ОСОБА_1  також не можуть бути розцінені
як приниження честі,  гідності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,  оскільки останні допускали такі
ж висловлювання на її адресу і окрім того,
із застосуванням фізичної сили ОСОБА_3
протягнув ОСОБА_1  по підлозі до
дверей універсаму.

За таких
обставин у суду першої інстанції не було підстав для стягнення з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральної
шкоди.

Оскільки
висновки суду першої інстанції щодо вирішення зустрічного позову не
відповідають обставинам справи,  тому
відповідно до положень  ст. 309 ЦПК
України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення,  яким зустрічні вимоги ОСОБА_2
та ОСОБА_3 до ОСОБА_1  слід залишити без
задоволення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  313,  316,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

2

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення
Волочиського районного суду від 17 квітня 2007 року в частині стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,  ОСОБА_3 1000
грн. моральної шкоди і 32 грн. судових витрат скасувати.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі,
гідності та ділової репутації,
стягнення моральної шкоди відмовити.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.