Справа № 22-2458 / 2007
р.                                        Головуючий
у 1 інстанції: Полянчук Б.І.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007 року                                                                                                  м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Бєлки В.Ю.

суддів :                 Боєвої В.В., Глазкової О.Г.,

при секретарі:
Степановій Н.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2006
року по справі за позовом ЗАТ "Бердянськбуд" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006
року ЗАТ "Бердянськбуд" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим
приміщенням. В позові зазначалось, що відповідачі по справі зареєстровані, але
фактично не проживають в кімнаті АДРЕСА_1. Будинок є гуртожитком і знаходиться
на балансі ЗАТ "Бердянськбуд", який є його власником.

Посилаючись на
вищевикладені обставини позивач просив суд визнати ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3такими, що втратили право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1..

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2006 року
позовні вимоги задоволено.

Визнано
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. такими, що втратили право користування жилим
приміщенням АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального
права, оскільки належним чином відповідачі не були повідомлені про час і місце
розгляду справи, просить рішення скасувати та направити справу на новий
розгляд.

Дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з п. 3)
ст. 311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд, якщо справу розглянуто у відсутності будь-кого з

2

осіб, які беруть участь у справі, належним чином не
повідомлених про час і місце судового засідання.

Пунктом 1)
частини 1 статті 169 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове
засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у
справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Із матеріалів
справи вбачається, що позов ЗАТ "Бердянськбуд" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим
приміщенням було подано до суду 29.08.2006 року.

Ухвалою судді
від 01.09.2006 року відкрито провадження по даній справі і призначено попереднє
судове засідання на 29.09.2006 року о 09 год.
00 хв., а відповідачу надано можливість подати в строк до 28.09.2006 року
письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони
обґрунтовуються,

Проте, всупереч
вимогам ст. ст. 74, 76,
127 ЦПК України, ця ухвала та судові повістки взагалі не направлялись
відповідачам, а попереднє судове засідання відбулось 30.08.2006 року - без
повідомлення сторін.

В судове
засідання, призначене на 27.09.2006 року о 09 год. 00 хв. не викликались ані позивач, ані відповідачі, а в
судове засідання, призначене на 18.10.2006 року відповідачі викликались в суд
через оголошення в у пресі, проте, таке оголошення мало місце без дотримання
вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України - без звернення позивача до органів внутрішніх
справ щодо виявлення місцезнаходження відповідачів.

Крім того, текст оголошення,
надрукованого в газеті „Урядовий кур*єр" № 188 від 07.10 (а. с. 18)
містить в себе граматичні помилки у прізвищах відповідачів, оскільки з
матеріалів справи (а. с. 7, 9, 25-31) вбачається, що прізвища відповідачів -
„ІНФОРМАЦІЯ_1", а не „ІНФОРМАЦІЯ_2". Таким чином, вважати, що відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3були повідомлені належним чином про час і місце
розгляду цивільної справи про визнання їх такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, неможливо.

За таких
обставин рішення суду неможливо визнати законним і обгрунтованим, тому воно
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 314, 317 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 18 жовтня 2006 року по цій справі скасувати,
справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала  набирає
законної  сили  з
моменту  проголошення,  проте
може  бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців.