Справа
№   22-1339 - 2007 р.                                     Рішення
ухвалено під головуванням
Категорія   19                                                                 Семко
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 7 червня   2007 року

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Колегія
судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Копаничук С. Г.

Суддів: Гуцола
П.П.,  Нікушина В.П.

При секретарі
Шевчук Л.В.

За участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 і інтересах ОСОБА_2 на
рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 березня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 і ОСОБА_2  про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся з позовною заявою до відповідачів,
в якій зазначив,  що 29 травня
2004 року біля 4 години ЗО хв. ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ - 2106,  д.н. НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_2,  рухаючись
по вул.  Леніна смт.  Вапнярка порушив вимоги п.п. 10.11; 11-2; 11-3;
12-1; 12-2; 12-3 Правил дорожнього руху України,  виїхав на зустрічну смугу руху,  не прийняв міри до безпечного об'їзду і
допустив зіткнення з їдучим в зустрічному напрямку мотоциклом ІЖ - Планета»
д.н. НОМЕР_2  В результаті зіткнення
водій мотоцикла ОСОБА_5 одержала середньої тяжкості тілесні ушкодження,  а позивач пасажир мотоцикла ОСОБА_6 одержав
тяжкі тілесні ушкодження. Неправомірними діями відповідачів йому завдана
матеріальна шкода на загальну суму 22 000 грн. 32 коп.,  а також завдана моральна шкода на суму 15 тис.  грн. Так як ОСОБА_2  є власником автомобіля ВАЗ 321065 д.н.
НОМЕР_1 і даний автомобіль являється джерелом підвищеної небезпеки,  то ОСОБА_2
повинен відшкодувати нанесені йому в результаті ДТП збитки. А також
відшкодування йому збитків повинен нести ОСОБА_3,  який вчинив ДТП,  в результаті чого він одержав тяжкі тілесні
ушкодження.

Рішенням
Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 березня 2007 року
позов задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 4592 грн. 13 коп. матеріальної шкоди і 5000 грн.
моральної шкоди та 100 грн. судових витрат,
а всього на суму 9692 грн. 13 коп. Також стягнуто з ОСОБА_2  держмито в сумі 255 грн. та 30 грн. витрати на
інформаційно-технічне забезпечення.

В
задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди відмовлено як
необгрунтовано заявленого.

Апелянт
просить скасувати це рішення суду і ухвалити нове рішення,  яким повністю відмовити в заявлених позовних
вимог. Зазначає,  що суд неправільно
застосував норми матеріального і процесуального права і висновок суду не
відповідає фактичним обставинам по справі. ОСОБА_2  не завдав шкоди ОСОБА_4,
а тому не може відшкодовувати шкоду,  яка настала в результаті ДТП.

Згідно постанови Томашпільського районного суду від 29 червня 2006 р.
ОСОБА_3,  який керував його автомобілем,  був звільнений від кримінальної
відповідальності за  ст.  286 ч. 2 КК України на підставі  ст.  1
Закону України « Про амністію» від 31 травня 2005 p.,  тобто з нереабілітуючих підстав,  при цьому суд не вказав яка вина ОСОБА_3 Суд
не врахував того,  що ОСОБА_3 не визнавав
себе винним в ДТП,  а також суд не
врахував того,  що ОСОБА_4 одержав
тілесні ушкодження внаслідок зіткнення двох транспортних засобів,  джерел підвищеної небезпеки: мотоцикла «
ІЖ-Планета» д.н. НОМЕР_2,  що належить
ОСОБА_5 і автомобіль ВАЗ - 2106 д-н. НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_2.  Суд
безпідставно відмовив у притягненні до участі і справі ОСОБА_5 в якості
співвідповідача,  хоча вона порушила
Правила дорожного руху
України. Також судом не враховані вимоги ч. 1
ст.  1167 ЦК України про те,  що моральна шкода,  завдана фізичній особі неправомірними діями,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини. Однак ОСОБА_2  шкоди ОСОБА_4 не завдавав.

Заслухавши
пояснення сторін,  розглянувши справу в
межах,  визначених  ст.
303 ЦПК України,  перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції,  доводи апеляційної скарги,  колегія судців вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Як
вбачається з постанови Томашпільського районного суду від 29 червня 2006 р. про
звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за  ст.
286 ч. 2 КК України,  що 29 травня
2003 року в 4 години 30 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ - 2106 д.н.
НОМЕР_1,  рухаючись по вул.  Леніна,
смт.  Вапнярка Томашпільського
району. При цьому ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 10; 11; 11-2; 11-3; 12-1; 12-2;
12-3 Правил дорожнього руху України виїхав на зустрічну смугу руху і допустив
зіткнення з їдучим в зустрічному напрямку мотоциклом «ІЖ - Планета» д.н.
НОМЕР_2  В результаті чого водій
мотоцикла ОСОБА_5 одержала середньої тяжкості тілесні ушкодження,  а пасажир мотоцикла ОСОБА_4 тяжкі тілесні
ушкодження.

Постанова
суду набрала законної сили з питань чи мало місце вказані вище дії та чи вчинені
вони цією особою,  чого ОСОБА_3 не
оспорював.

Тому при
вирішенні даного позову необхідно врахувати вимоги,  передбачені
ст.  1167 ЦК України про підстави
відповідальності за завдану моральну шкоду. Крім того,  необхідно врахувати,  що моральна шкода відшкодовується незалежно
від вини,  якщо шкода завдана
каліцтвом,  іншим ушкодженням здоров'я
фізичній особі внаслідок дій джерел підвищеної небезпеки.

Вирішуючи
питання про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної небезпеки,
необхідно звернути увагу,  що
шкода ( затрати на лікування,  втрата
заробітку та інше) відшкодовується особою,
яка на праві власності володіє транспортним засобом.

При
новому розгляді даної справи суду необхідно притягнути в якості її відповідача
ОСОБА_5,  яка керувала мотоциклом « ЇЖ -
Планета» д.н. НОМЕР_2,  перевозячи
ОСОБА_4,  вияснити чи є вина ОСОБА_5 в
ДТП,  яке мало місце 29 травня 2003 році
і чи є з цього приводу рішення органів дізнання,  якщо таке рішення даного органу існує,  що регулюється  ст.  1188
ЦК України. Крім того,  суд залишив без
уваги те,  що ОСОБА_4 в результаті ДТП
став інвалідом і втратив заробіток,  що
підлягає відшкодуванню відповідно
ст.  1197 ЦК України.

За
наведених підстав суд першої інстанції не розглянув всі вимоги позивача і цей
недолік не був і не міг бути усунений,
тому рішення суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий
судовий розгляд в силу  ст.  311 ЦПК України.

Керуючись  ст.  ст.
303,  304,  307,
311,  313-315,  317, 319 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1 частково задоволити.

Рішення
Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 березня 2007 року
скасувати,  а справу направити на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної
сили до Верховного Суду України.