РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03"   жовтня 2007 року                                                                        м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                          Фединяка
В.Д.

суддів:                                                     Матківського
Р.Й.,  Девляшевського В.А.

секретаря                                                Довжинської
Н.Б.

з
участю:                                                 апелянта
ОСОБА_1 її адвоката ОСОБА_2,

представника
позивача ОСОБА_3,

адвоката ОСОБА_4

розглянувши
у  відкритому  судовому апеляційну  скаргу
ОСОБА_1    на рішення Долинського
районного суду від 13 червня 2007 року,
-

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання
права власності на 1/2 частину квартири по АДРЕСА_1 та визначення порядку
користування цією квартирою,  посилаючись
на те,  що сторони у справі з 22 січня
2005 року перебували у шлюбі,  який було
розірвано 30 січня 2007 року. За час перебування у шлюбі,  зазначав позивач,  сторони 22 квітня 2005 року купили спірну
двокімнатну квартиру оформивши договір купівлі-продажу на відповідачку ОСОБА_1.
Проте,  відповідачка змінила замки
вхідних дверей до спірної квартири,  не
дозволяє позивачу користуватись цією квартирою,
незважаючи на те,  що вказана
квартира є спільною сумісною власністю і сторони мають рівні права на
володіння,  користування і розпорядження
цією квартирою.

Позивач
вважав,  що спірна квартира куплена
сторонами в період шлюбу,  тому належить
їм на праві спільної сумісної власності як передбачено  ст.  60
Сімейного кодексу України. Тому просив задовольнити позов.

Рішенням
Долинського районного суду від 13 червня 2007 року позов задоволено. Визнано за
ОСОБА_5 право
власності на 1/2 частину квартири по АДРЕСА_1 і встановлено порядок
користування цією квартирою. Позивачу ОСОБА_5 залишено у користуванні кімнату
площею 12, 47 кв.м. ,  а відповідачці
ОСОБА_1 виділено кімнату площею 13, 44 кв.м.
спірної квартири. Кухню площею 4, 95 кв.м. ,  ванну кімнату,  вбиральню,
коридор,  вбудовану шафу цієї
квартири залишено у спільному користуванні сторін.

Додатковим
рішенням цього ж суду від 27 червня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_5 430 грн. судового збору,  30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 500 грн. за
надання правової допомоги.

Справа
№22-ц-1060/07                                        Головуючий
у 1 ін ст.  Монташевич С. М.

Категорія
44                                                           Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

Не
погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу,  в якій
ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення і відмовити у
задоволенні позову у справі,  вказуючи
про те,  що при вирішенні даного спору
судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права і дано
неправильну оцінку доказам у справі щодо заперечення позову. Зокрема,  судом не враховано того,  що спірна квартира куплена не за спільні
кошти сторін,  а за гроші батька
апелянта,  які не є спільною сумісною власністю
колишнього подружжя.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги,  просить цю скаргу задовольнити.

Представник
позивача ОСОБА_5
- ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала,
вважає скаргу безпідставною.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази,  колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної скарги
з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_5,  суд першої інстанції виходив з того,  що двокімнатна квартира по АДРЕСА_1 22 квітня
2005 року куплена сторонами у період перебування сторін у шлюбі,  згоду на придбання зазначеної квартири давав
позивач,  який за матеріальної підтримки
батьків проводив ремонт у цій квартирі,
тому відповідно  ст.  60 СК України спірна квартира належить
сторонам у справі на праві спільної сумісної власності і підлягає визнанню за
позивачем права власності на 1/2 частину цієї квартири. Оскільки зазначена
квартира поділу не підлягає,  то суд
визначив  порядок користування спірною
квартирою.

Такий висновок
суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

За
змістом  ст.  10 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони
та інші особи,  які беруть участь у
справі,  мають рівні права щодо подання
доказів,  їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим Кодексом.

Згідно  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Відповідно
до  ст.
60 СК України майно,  набуте
подружжям за час шлюбу,  належить дружині
та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,  що один з них не мав з поважної причини
(навчання,  ведення домашнього
господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Разом з
тим,  згідно п.3  ст.  57
СК України майно,  набуте одним з
подружжя за час шлюбу,  але за
кошти,  які належали їй,  йому особисто,  є особистою приватною власністю дружини
(чоловіка). Відповідно до п. 7 цієї ж статті якщо у придбання майна вкладені
крім спільних коштів і кошти,  що
належали одному з подружжя,  то частка у
цьому майні,  відповідно до розміру
внеску,  є його особистою приватною
власністю.

Судом
встановлено,  що сторони зареєстрували
шлюб 22 січня 2005 року і 24 квітня того ж року позивачка купила двокімнатну
квартиру по АДРЕСА_1. Зазначені обставини підтверджуються даними,  які містяться в копії паспорта відповідачки
(а.с.  8),  копії свідоцтва про розірвання 30 січня 2007
року шлюбу (а.с.  7),  копії договору купівлі-продажу від 22 квітня
2005 року спірної квартири (ах. 17) і не заперечуються сторонами.

Також встановлено,  що зазначена квартира хоч і куплена за час
шлюбу сторін,  однак за кошти,  які не були їх спільною сумісною власністю,  а за кошти батька відповідачки ОСОБА_6,  який купляв двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1
для дочки ОСОБА_1 Даний факт підтверджується поясненнями свідка - продавця
спірної квартири ОСОБА_7 даними

у судовому засіданні,  її
письмовою заявою з цього приводу,
поясненнями свідка ОСОБА_6,
даними,  які містяться у довідці
банку про належність ОСОБА_6 коштів витрачених на придбання спірної квартири та
запереченнями відповідачки ОСОБА_1 проти задоволення позову.

Доводи
представника позивача ОСОБА_3 про те,  що
квартира по АДРЕСА_1 куплена за час шлюбу сторін,  тому належить їм на праві спільної сумісної
власності є помилковими,  так як така
квартира куплена відповідачці не за спільні кошти позивача ОСОБА_5 чи
відповідачки ОСОБА_1,  які належали б їм
на праві спільної сумісної власності.

Доказів
про належність позивачу коштів витрачених на купівлю спірної квартири,  його представник ОСОБА_3   суду не представила.

Суд
відхиляє представлені докази щодо проведення ремонту спірної квартири,  як підставу у підтвердження позову,  так як такі докази не свідчать,  що вищевказана квартира куплена за
кошти,  які б належали сторонам на праві
спільної сумісної власності.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що оскаржуване рішення суду не відповідає
фактичним обставинам справи,  тому
підлягає скасуванню з підстав передбачених
ст.  309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення,  яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні
позову як безпідставного.

Розподіл
судових витрат у справі та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи суд вирішує відповідно
ст.  88 ЦПК України з врахуванням
фактичної вартості спірної квартири визначеної сторонами в сумі 67500 грн.

На підставі наведеного,
керуючись  ст.  ст.
307, 309, 313-315,  317 ЦПК
України,  колегія суддів , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Долинського районного суду від 13 червня
2007 року та додаткове рішення цього ж суду від 27 червня 2007 року в даній
справі   скасувати.

Ухвалити нове
рішення.

Відмовити
ОСОБА_5 у задоволенні позову до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2
частину квартири по АДРЕСА_1 та визначення порядку користування цією квартирою
- за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути
з ОСОБА_5  на користь ОСОБА_1 163 грн.
судового збору та 30 грн. витрат понесених на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного Суду України з часу набрання законної сили.