Справа 22 ц/1122                                                   Головуючий
у 1-й інстанції Бабич B.I.
Категорія 36                                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року    колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючої                        Зарицько'ЇГ.В.

суддів:                               Рафальської І.М.,
Балашкевича С.В.

при секретарі                     Сухоребрій Т.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2. на рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 2007 року

встановила:

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської
області від 29 березня 2007 року стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно,
починаючи з 5 березня 2007 року до повноліття дитини до 23.03.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь держави державне мито в
розмірі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове. Апелянт посилається на те, що він має стабільний
заробіток в розмірі 400 грн., проте суд, всупереч ст.183 Сімейного кодексу
України визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі. До того ж, сума
аліментів, яку призначив суд, перевищує 50 відсотків заробітку, що на думку
апелянта суперечить Закону України „Про виконавче провадження".

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції правильно виходив з вимог статті 184
Сімейного кодексу України і обгрунтовано стягнув з відповідача аліменти на
утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд не врахував роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України, що містяться в пункті 17 постанови від 15
травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення
аліментів", згідно яких максимальний розмір аліментів, які стягуються з
боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року
№606-Х1У (606-14) „Про виконавче провадження" не повинен перевищувати 50
відсотків заробітної плати цієї особи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2. працює в ТОВ „Кут" і має заробіток
400 грн. на місяць.

Враховуючи наведене, рішення суду підлягає зміні, а розмір стягуваних
аліментів на утримання дитини зменшенню з 250 грн. до 200 грн. щомісячно.

Керуючись ст. ст. 209,
303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29
березня 2007 року змінити.

Зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з 250 грн. до 200 грн.

У решті рішення
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу
може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.