РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня
2007 року                                                                                                м.
Харків.

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судово? палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого:
Колтунової А.І.,

суддів:              Луспеника Д.Д., Коваленко І.П.,
Швецової Л.А., Яцини В.Б.,

розглянувши в
судовому засіданні цивільну справу за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на рішення апеляційного суду Одеської області від 4 квітня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс»,
ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування майнової і моральної шкоди,
завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

4 квітня 2005 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до КП «Одесміськелектротранс», в якому
вказала, що 25 березня 2004 року сталася дорожньо-транспортна пригода:
зіткнулися автомобіль «Мазда», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_1, де
знаходилася позивач в якості пасажира, і трамвай Т-3 № 4011 КП
«Одесміськелектротранс» під керуванням працівника вказаного підприємства
ОСОБА_3 Внаслідок ДТП
ОСОБА_2 отримала тяжке ушкодження здоров'я, її паралізувало, вона
втратила вагітність та визнана інвалідом першої групи з втратою 100 відсотків
працездатності, перенесла фізичні та душевні страждання, вимушена суттєво
змінити свій звичний спосіб життя і плани, що завдало їй моральної шкоди. Для
свого лікування вона витратила 12239,12 гри., втратила заробіток, який до часу
призначення пенсії по інвалідності склав 2372 грн., а після її призначення
втрачає заробіток щомісяця у розмірі 308,81 грн., їй завдано моральної шкоди,
яку вона оцінила в 50 000 грн., витратила 3000 грн. на юридичну допомогу по
справі. На підставі викладених обставин позивач просила стягнути на її користь
з КП «Одесміськелектротранс» вказані суми.

У серпні 2005 року ОСОБА_2
уточнила свої вимоги. Посилаючись на те, що вироком суду у скоєнні ДТП при вищевказаних
обставинах визнана спільна вина ОСОБА_3 і ОСОБА_1., який добровільно оплатив
частину її витрат на лікування в розмірі 12 075 грн., просила стягнути на її
користь:

- з комунального
підприємства «Одесміськелектротранс» -12239,12 грн. майнової

Справа №
551-кс-07

Головуючий у першій інстанції: Андреев В.М.

Доповідач: Яцина В.Б.

шкоди,
2372 грн. втраченого заробітку до моменту призначення пенсії та стягувати
щомісяця по 308,81 грн. втраченого заробітку до поновлення працездатності, 50
000 грн. моральної шкоди, 2500 грн. в рахунок відшкодування витрат на юридичні
послуги по розгляду справи;

- з ОСОБА_1. - 20 000 грн. моральної шкоди та 500 грн. - в рахунок
відшкодування витрат на юридичні послуги по розгляду справи.

Під час судового розгляду представник позивача відмовився від позовних
вимог до ОСОБА_1 в частині
стягнення 20 000 грн. моральної шкоди і ця відмова була прийнята районним
судом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2005 року
стягнуто на користь позивача з КП «Одесміськелектротранс»: 12239,12 грн.
матеріальної шкоди, 2372 грн. втраченого заробітку до призначення пенсії по
інвалідності, 50 000 грн. за спричинену моральну шкоду, 2500 грн. витрат на
правову допомогу, та зобов'язано щомісячно довічно виплачувати 308,81 грн.
втраченого заробітку. Зі ОСОБА_1. стягнуто на користь позивача 500 грн. витрат
на правову допомогу.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 4 квітня 2006 року
апеляційна скарга КП «Одесміськелектротранс» задоволена частково, рішення
районного суду змінено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково і стягнуто на її користь із
ОСОБА_1. і КП «Одесміськелектротранс» солідарно: 10 439,12 грн. матеріальної
шкоди; 2372 грн. втраченого заробітку за березень-липень 2004 p.; 308,81 грн.
втраченого заробітку щомісячно, починаючи з 26.07.2004р. і до відновлення
працездатності позивача; 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто на користь позивача на відшкодування моральної шкоди: з КП
«Одесміськелектротранс»- 30 000 грн., з ОСОБА_1. - 20 000 грн.

Допущене негайне виконання судового рішення в частині вимог про
відшкодування втраченого заробітку в сумі 2372 грн. та 308,81 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням апеляційного суду в касаційних скаргах ОСОБА_2 і ОСОБА_3просять
його скасувати. При цьому вони також просять: ОСОБА_2 - постановити нове
рішення, яким стягнути з відповідача КП «Одесміськелектротранс» матеріальну
шкоду у розмірі 10 439 грн. та 50 000 грн. моральної шкоди, в іншій частині
вказане рішення апеляційного суду залишити без змін; ОСОБА_3- залишити в силі
рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що 25 березня 2004 року на перехресті
вулиць Пушкінській і Успенської в м. Одесі автомобіль «Мазда» державний номер
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1. зіткнувся з трамваєм Т-3 № 4011 під керуванням
працівника КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_3., які при цьому порушили Правила
Дорожнього руху України, внаслідок чого в результаті взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншій особі, була тяжко травмована
пасажир автомобіля «Мазда» ОСОБА_2, яка втратила вагітність і вимушена була
тривалий час стаціонарно лікуватися, на що витратила 10 439,12 грн. Крім того
вона втратила працездатність, в результаті чого була звільнена з роботи, їй
була встановлена перша група інвалідності і у

-зв'язку з цим з
26 липня 2004 року призначена пенсія в розмірі 284,69 грн. Втрачений позивачем
заробіток до часу призначення пенсії складає 2372 грн., а після її призначення
втрачений заробіток підлягає сплаті позивачу відповідачем, з яким вона не
знаходилася у трудових стосунках, щомісяця по 308,81 грн. Внаслідок отриманої
травми ОСОБА_2відповідачами було завдано моральної шкоди, яка підлягає
компенсації в сумі 50 000 грн.

Районний суд, стягуючи 50 000 грн. моральної шкоди з КІІ
«Одесміськелектротранс», виходив з того, що всю суму компенсації завданої
моральної

шкоди
повинний сплатити лише цей відповідач, оскільки позивач відмовилася від таких
вимог, заявлених до ОСОБА_1.

Стягуючи майнову шкоду лише з КП «Одесміськелектротранс» районний суд
виходив з того, що такого позову до ОСОБА_1. не було заявлено, так як він
добровільно відшкодував цю шкоду.

Апеляційний суд, правильно погодившись з визначеною сумою
відшкодування моральної шкоди, а також при вирішенні позову про відшкодування
майнової шкоди вважав, що стягнення лише з одного відповідача є помилковим. При
цьому апеляційний суд виходив з того, що ухвала районного суду про прийняття
відмови представника позивача від заяви про відшкодування моральної шкоди з
відповідача ОСОБА_1. постановлена з порушенням вимог ст. 174 ЦПК України (а.с.
51-52). Суд першої інстанції передбачених законом наслідків такої відмови
стороні не роз'яснював, судового рішення про закриття провадження в цій частині
не ухвалив. За наведених обставин апеляційний суд з посиланням на ч. 5 ст. 174
ЦПК України дійшов висновку, що така відмова представника не може бути прийнята
судом, оскільки суперечить охоронюваним законом інтересам позивача. Крім того,
апеляційний суд дійшов висновку, що сума відшкодування моральної шкоди підлягає
стягненню з відповідачів відповідно до ступеню їх вини.

Проте повністю погодитись з такими висновками судів не можна, оскільки до
них суди дійшли з порушенням норм матеріального і процесуального права, що
відповідно до ст. 341 ЦПК України є підставою для зміни рішення апеляційного
суду.

Апеляційний суд, стягуючи майнову шкоду солідарно з обох
відповідачів, вийшов

за межі позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції, що є порушенням ст.ст. 11, 303

ЦПК України, та порушив норми матеріального права. У цій
частині представник

позивача від позовних вимог не відмовлявся, як помилково
зазначив апеляційний суд.

Позивач у межах своїх повноважень, на зміну позовних
вимог у серпні 2005 року

уточнила
позов    і    просила
відшкодувати   майнову    шкоду
лише    з    КП

«Одесміськелектротранс»
так як ОСОБА_3таку шкоду їй відшкодував добровільно (а.с. 29-30). Таким чином,
позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди до ОСОБА_1. заявлено не
було.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК
України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За ч. 1 ст. 544 ЦК
України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну
вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо
інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає
на нього.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що визначена апеляційним судом
сума для відшкодування майнової шкоди відлягає відшкодуванню за рахунок Кїї
«Одесміськелектротранс», яке вправі для стягнення виплачених щомісячних
платежів, які ОСОБА_3не виплачував і до якого такий позов не пред'являвся,
звернутися до суду з відповідним позовом в порядку регресу.

В частині перегляду касаційних скарг щодо відшкодування моральної шкоди,
колегія суддів виходить з наступного.

Позов про відшкодування моральної шкоди був пред'явлений
як до КП «Одесміськелектротранс», так і до ОСОБА_1., відповідно у розмірі 50
000 та 20 000 грн. (ах. 29-30). В ході розгляду справи в суді першої інстанції
представник позивача відмовилася від позовних вимог про відшкодування моральної
шкоди до ОСОБА_1., судом відмова прийнята(а.с. 51-52).

В ході апеляційного перегляду справи відмова від позовних вимог до ОСОБА_1.
була підтверджена:, тому в суду апеляційної інстанції не було підстав вважати,
що представник позивача діяв всупереч прав своєї довірительниці.

Таким чином, оскільки позовних вимог до ОСОБА_1. про
відшкодування моральної шкоди на час ухвалення рішення при вирішенні справи в
районному суді не було, апеляційний суд в силу ст. II ЩІК
України (диспозитивність цивільного судочинства) та ст. 303 ЦПК України (межі
розгляду справи апеляційним судом) не вправі був виходити за межі вимог,
заявлених в суді першої інстанції, та стягувати цю шкоду також і з ОСОБА_1.

Крім того, мотивуючи свої висновки про стягнення
моральної шкоди у дольовому порядку апеляційний суд помилково послався на ч. 2
ст. 1190 ЦК України, відповідно до якої за заявою потерпілого суд може
визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно
до ступеня їхньої вини. Оскільки зазначена норма Кодексу має значення лише для
визначення розміру відповідальності, то за відсутності позовних вимог до одного
з солідарних боржників, вказана норма права не може бути підставою для його
відповідальності.

Оскільки
як суд першої, так і суд апеляційної інстанції згідно норм матеріального і
процесуального права правильно визначили загальний розмір моральної шкоди для
відшкодування позивачу в сумі 50 000 грн., відповідно до меж розгляду справи
судом касаційної інстанції, визначених у ст. 335 ЦПК України, з огляду на те,
що позивач не бажає відповідальності ОСОБА_1. у визначеній нею частині в сумі
20 000 грн. за спільно завдану відповідачами моральну шкоду, то інша частина
відповідальності за її завдання, в сумі 30 000 грн., відповідно до ст.ст. 23,
1167, 1190 ЦК України
підлягає стягненню на її користь з КП «Одесміськелектротранс».

У зв'язку з тим, що відповідачем по розглянутим судом позовним вимогам є КП
«Одесміськелектротранс», відповідно до ст. 88 ЦПК України саме з нього
підлягають присудженню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись статтями 336, 341, 346 ЦПК України, колегія суддів з касаційного
розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області, -

ВИРІШИЛА:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного
суду Одеської області від 4 квітня 2006 року змінити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з КП «Одесміськелектротранс»
10 439 грн. матеріальної шкоди, 2372 грн. втраченого заробітку за
березень-липень 2004 р, 308,81 грн. втраченого заробітку, щомісячно, починаючи
з 26.07.2004р. і до відновлення працездатності ОСОБА_2, 30 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути
з КП «Одесміськелектротранс» на користь держави судовий збір в розмірі 247,50
грн.

В іншій частині рішення апеляційного суду залишити без
змін. Рішення оскарженню не підлягає.