Справа
22ц-1320/07 року                Головуючий
1-ї інстанції: Подзігун Г.В..
Категорія   21                        Суддя-доповідач
апеляційного суду: Кутова Т.З.
УХВАЛА

Іменем України

2007
року липня місяця 3 дня судова колегія судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:                                        Славгородської
Н.П.,

суддів:                                                   Шолох
З.Л.,

Кутової
Т.З.,

при
секретарі:                                     Фірсовій
Т.В.,

за участю:
представника позивача  ОСОБА_2,  представника відповідача Коганової Г.М. ,

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в   м.    Миколаєві
цивільну   справу   за апеляційною скаргою Миколаївської
обласної лікарні   Управління охорони
здоров'я Миколаївської обласної

державної
адміністрації на рішення
Центрального  районного суду
м.   Миколаєва   від 3
квітня   2007 року за позовом

ОСОБА_1

до

Миколаївської обласної лікарні Управління охорони здоровя Миколаївської
обласної

Державної
адміністрації про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

В
листопаді 2000 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до
Миколаївської обласної лікарні Управління охорони здоровя Миколаївської
обласної Державної адміністрації про стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди.

На
підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначав,  що він страждає на гемофілію і,  в зв'язку з необхідністю видалення
зубів,  з 16 лютого 2000 року перебував в
відділенні гематології Миколаївської обласної лікарні. 28 лютого 2000 року йому
в стоматологічному відділенні зазначеної лікарської установи видалили одноразово
п'ять зубів,  після чого сталася велика
кровотеча,  а 8 березня він втратив зір.
В подальшому рішенням обласної МСЕК йому встановлена друга група інвалідності,  що стало причиною його звільнення з роботи в
агропромисловому комплексі Миколаївської обласної державної адміністрації з
посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку на підставі п.
2  ст.
40 КЗоТ України.

Позивач,  посилаючись на те,  що йому не була своєчасно надана
кваліфікована медична допомога,  що
призвело до інвалідності,  втрати
зору,  просив стягнути з відповідача 183
грн. ЗО коп. втраченого в серпні 2000 року заробітку,  по 41 грн. 28 коп. втраченого заробітку
щомісяця з 1 вересня 2000 року по день ухвалення рішення,  що на грудень 2006 року складав   в сумі 3289 грн. 95 коп. та 50000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 3 квітня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто   на користь ОСОБА_1  з Миколаївської обласної лікарні

Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації
3444 фн. 42 коп. матеріальних збитків та 6000 грн. моральної шкоди,  а всього 9444 грн. 42 коп. Розподілені судові
витрати.

8      апеляційній скарзі відповідач
просить вказане рішення суду скасувати,
а по справі

ухвалити нове рішення,  яким
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на те,  що вини

медичної установи    в погіршенні
стану здоров'я позивача немає.

Заслухавши доповідь судді,
дослідивши обставини справи,
судова колегія

приходить до висновку,  що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом,  16 лютого 2000 року

ОСОБА_1           поступив      на стаціонарне лікування      у гематологічне відділення

Миколаївської
обласної лікарні з діагнозом "Гемофілія А. Гермартроз правого колінного
сустава". В період лікування в стоматологічному відділенні цієї ж лікарні
позивачу було видалено одночасно п'ять зубів,
після чого у нього розвинулась кровотеча і,  як наслідок,
гостра постгеморагічна анемія.

З 18
липня по 9 серпня 2000 року МСЕК Миколаївської області встановила позивачу
другу групу інвалідності у звязку із втратою зору та визнано його
непрацездатним.

9      серпня 2000 року наказом № 37
-к ОСОБА_1  звільнено з роботи з займаної

посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку,  звітності і організації

ревізійної роботи Управління агропромислового комплексу Миколаївської
обласної

держадміністрації внаслідок стану здоров'я,
який перешкоджає продовженню виконання

даної роботи.

Згідно з
висновками судово-медичної експертної комісії Головного бюро судово-медичної
експертизи МОЗ України № 198 від 6 грудня 2005 року встановлено,  що в порушення наказу МОЗ України від 27
липня 1998 року № 226 ОСОБА_1.  з
урахуванням його діагнозу медичною установою допущені недоліки
діагностично-лікувального процесу,  у
поєднані з фактом значної кровотечі у післяопераційному періоді,  а це свідчить про неадекватну корекцію вмісту
У111 фактору згортання крові,  що і стало
причиною гострої постгеморагічної анемії у ОСОБА_1

Гостра
постгеморагічна анемія,  яка розвинулась
у ОСОБА_1  після видалення зубів,  могла сприяти прогресуванню захворювань очей
та подальшому зниженню гостроти зору останнього.

Експертна
комісія також дійшла висновку,  що   одномоментне видалення   5 зубів у позивача не можна вважати
обгрунтованим.

За таких
обставин,  суд в межах заявлених вимог
повно та всебічно дослідив обставини справи,
доказам,  які надали сторони,  дав належну оцінку і дійшов вірного
висновку,  що погіршення здоров'я
позивача,  сталося саме з вини
працівників Миколаївської обласної лікарні. Тому зазначена медична
установа,  відповідно до вимог  ст.
ст.  440,  441,
455 ЦК України
(в редакції 1963 року),  зобов'язана
відшкодувати ОСОБА_1.  спричинені як
матеріальні збитки,  так і моральну шкоду.
Враховуючи,  що позивачем в наслідок
погіршення його здоров'я було втрачено заробіток та завдано моральних
страждань,  суд обгрунтовано стягнув з
відповідача на його користь 3444 грн. 42 коп. втраченого заробітку та 6000 грн.
моральної шкоди.

Доводи
апеляційної скарги про відсутність прямого причинного зв'язку між видаленням
зубів та втратою гостроти зору у позивача протирічать наведеним доказам по
справі.

Відповідно
до вимог  ст.  15 ЦПК. України загальні суди розглядають
справи про захист порушених,  невизнаних
або оспорюваних прав,  свобод чи
інтересів,  що виникають із
цивільних,    житлових,    земельних,    сімейних,
трудових   відносин,    а
також   з   інших

правовідносин,  крім випадків,  коли розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Враховуючи,
що в даному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду на захист своїх особистих
немайнових благ,  які охороняються
цивільним законодавством і до яких відноситься в тому числі здоров'я та життя
людини,  то доводи апелянта щодо необхідності
розгляду справи за адміністративним провадженням не заслуговують на увагу.

Перевіривши
законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення,  судова колегія дійшла висновку,  що воно відповідає нормам матеріального та
процесуального права,  а тому підстав для
його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  302,  307,
308 ЦПК України,  судова
колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Миколаївської обласної лікарні Управління охорони здоров'я Миколаївської
обласної державної адміністрації  -
відхилити.

Рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 3 квітня 2007 року - залишити без змін

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України на протязі двох місяців з дня її проголошення.