Справа № 22ац- 405/07р                                     Головуючий у 1 інстанції Пантелеев Д.Г.
№ 20                                                                Доповідач
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
травня 2007 р колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
БарковоїЛ.Л. Кучерявої В.Ф., Трушкова М.М. при секретарі Жило І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за
позовами прокурора м. Маріуполя в інтересах держави, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до
Дочірнього підприємства „ Маріупольське автотранспортне підприємство 11402 ВАТ
„ Донецькавтотранс"/ далі ВАТ „ Донецьк автотранс"/ про відшкодування
витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину і відшкодування шкоди,
заподіяної при дорожньо - транспортній пригоді за апеляційною скаргою
представника відповідача Поліщука Олександра Анатолійовича на рішення
Приморського районного суду м. Маріуполя від 14 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2004 року ОСОБА_1 , а в лютому 2005 року прокурор м. Маріуполя
звернулися до суду з даними позовами.

Зазначали
що їх позиви випливають з матеріалів кримінальної справи відносно водія
автомобіля ОСОБА_3, яка 28 грудня 2005 року постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя була закрита, у зв'язку з закінченням строку давності
притягнення винної особи до кримінальної відповідальності: Дорожньо -
транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3, який 16 жовтня 2002 року о 14
год. на пр. Нахімова в м. Маріуполі керуючи мікроавтобусом СПВ -33021 д/з
НОМЕР_1 виїхав на зустрічну для нього смугу дороги і допустив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 21099 д/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1. і в якому в
якості пасажира їхав ОСОБА_2. ОСОБА_1. були заподіяні тілесні ушкодження
середньої тяжкості. В період з 16.10. 2002 року до 11.11. 2002 року він
знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні
Маріупольської міської лікарні. На його лікування лікарнею було витрачено
522,86грн. ОСОБА_1. і ОСОБА_2 була спричинена майнова і моральна шкода. Крім
того, автомобіль ВАЗ 21099, власником якого є ОСОБА_2. зазнав суттєві технічні
пошкодження і потребував ремонту. Просили стягнути з ВАТ „
Донецькавтотранс"- прокурор витрати на стаціонарне лікування потерпілого
ОСОБА_1. в сумі 522,86грн, на користь Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 на
його користь витрати на ліки в розмірі 353, 36 грн., моральну шкоду в сумі 20
000грн. і судові витрати в сумі 1000грн., ОСОБА_2. на його користь майнову
шкоду заподіяну пошкодженням автомобіля в сумі 6249,49грн і моральну в розмірі
5000грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 14 березня 2007 року
позови задоволені.

Стягнуто Дочірнього підприємства „ Маріупольське автотранспортне
підприємство 11402 ВАТ „ Донецькавтотранс" - на користь Маріупольської
міської ради 522,86грн. за стаціонарне лікування потерпілого, на користь
ОСОБА_1. у відшкодування
майнової шкоди 353,36грн . і моральної 20 000грн. та витрати на правову
допомогу в сумі 1000грн., на користь ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди
4215,55грн, моральної 5000грн. на користь держави судовий збір в сумі 170грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача Поліщук А.А. просить рішення
суду скасувати, а справу направити на новий розгляд, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, Поліщука О.А. і ОСОБА_3, які доводи скарги
підтримали, ОСОБА_1., ОСОБА_2 і їх представника ОСОБА_4, які просили рішення
суду залишити без зміни, перевіривши законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із статтею 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення або його зміни, є порушення або
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Задовольняючи позов прокурора суд виходив з того, що особою , яка повинна
відшкодувати витрати на стаціонарне лікування потерпілого є власник джерела
підвищеної небезпеки ВАТ „ Донецкавтотранс", а в частини стягнення
моральної шкоди ОСОБА_1. її розмір в сумі 20 000грн відповідає ступеню фізичних
та моральних страждань завданих йому.

Проте погодитися
з таким висновком суду не можна.

Відповідно до положень статті 1206 ЦК
України витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від
злочину зобов'язана відшкодувати особа, яка вчинила цей злочин.

Як вбачається з матеріалів справи ДТП,
внаслідок якого ОСОБА_1. були спричинені тілесні ушкодження і він змушений
був лікуватися стаціонарно, сталося внаслідок винних дій водія мікроавтобуса
ОСОБА_3 Він є працівником ВАТ „ Донецкавтотранс", але стягнення витрат на
лікування потерпілого від злочину на власника автомобіля діючим законодавством
не передбачено.

Суд першої інстанції стягуючи витрати на стаціонарне лікуванням з ВАТ „
Донецькавтотранс", не взяв до уваги зазначені вимоги закону і зробив
неправильний висновок про відповідальність юридичної особи. Тому рішення в цій
частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову.

Згідно із статтею 23 ЦК
України розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини
особи, яка її завдала, а також з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зазнав моральні страждання у
зв'язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень середньої важкості і фізичного
болю.

З урахуванням зазначених обставин, а також враховуючи характер
правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань і   вимоги розумності і справедливості, колегія

суддів вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди до
12 000грн.

За висновком автотоварознавчої експертизи від 18.01. 2003 року розмір
шкоди, заподіяний власнику автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_2 складає 3 862,05 грн.
а/с. 87.

Квитанціями про оплату за проведення експертизи підтверджено, що ОСОБА_1
сплатив 350 грн. експертному закладу, який проводив експертизу і 3грн. 50 коп.
за поштові услуги . Дані
витрати , згідно до вимог статті 79 ЦПК України відносяться до судових витрат.
Отже, ОСОБА_2 заподіяна майнова шкода в сумі 3 862,05грн . і він поніс судові
витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 353, 50грн.

Між тим, суд першої інстанції помилково зазначив в рішенні, про те, що
ОСОБА_2, була спричинена майнова шкода в сумі 4 215,55 грн.

Таким чином у відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_2 слід стягнути
3 862,05грн. і судові витрати в сумі 353, 50грн.

З урахуванням зазначеного , колегія суддів приходить до висновку , що
рішення суду в частині стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого з
ВАТ „ Донецкавтотранс" підлягає скасуванню, в частині відшкодування
моральної шкоди на користь ОСОБА_1. розмір відшкодування моральної шкоди
підлягає зменшенню до 12 000грн., а також зміні в частині відшкодування
майнової шкоди і судових витрат на користь ОСОБА_2

В решті частини рішення суду відповідає встановленим обставинам справи,
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для
його зміни чи скасування немає.

Наведене відповідачем в апеляційній скарзі щодо порушення судом норм процес
уального права, про те, що автомобіль позивачів до зіткнення з мікроавтобусом
допустив зіткнення з іншим автомобілем померанчевого кольору і був відкинутий
на зустрічну смугу де і зіткнувся з мікроавтобусом , при цьому водій ОСОБА_3 не
мав технічної можливості запобігти ДТП
і саме про це зазначено у висновку судово-автотехнічної експертизи, є
неспроможним, оскільки спростовується схемою дорожньо - транспортної пригоди,
поясненнями свідків ДТП,
наявністю на цій ділянці дороги дорожніх знаків „5.17.2. , які вказують ,
що для мікроавтобусу , який рухався зверху, була лише одна смуга для руху, а
для автомобіля позивачів, який рухався знизу, дві смуги. Зіткнення сталося саме
на зустрічній смузі для автомобіля під керуванням ОСОБА_3 Відповідачі, як суду
першої інстанції так і апеляційному суду не надалі будь;- яких доказів на
підтвердження саме такого механізму зіткнення автомобілів, за участю третього
автомобіля. Висновок експерта щодо неможливості водія ОСОБА_3 запобігти
зіткнення базується лише на твердженні ОСОБА_3 про наявність третього автомобіля,
після зіткнення з яким і сталася ця пригода. Тому суд зазначені доводи судової
- автотехнічної експертизи і доводи апеляційної скарги до уваги не приймає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України , колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 14 березня 2007 року в
частині відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого скасувати, в
частині відшкодування майнової і моральної шкоди змінити.

В задоволенні
позовних вимог прокурора м. Маріуполя в інтересах держави в особі
Маріупольської   міської   ради
до   Дочірнього      підприємства   „
Маріупольське автотранспортне
підприємство 11402 ВАТ „ Донецькавтотранс" про відшкодування ви
трат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства „ Маріупольське автотранспортне
підприємство 11402 ВАТ „ Донецкавтотранс" - на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 12 000грн/ дванадцять тисяч грн./ на користь
ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди З 862,05грн / три тисячі вісімсот
шістдесят дві грн. 05коп./ і судові витрати в сумі 353,50 грн. / триста
п'ятдесят три грн. 50 коп. /

В решті частини
рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено
протягом двох місяців з дня набрання чинності в касаційному порядку.