Справа № 2- 246/2007 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24.04.2007 р.                                                                                                 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,

при секретарі - Білоус І.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника
позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань цивільну  справу
за  позовом  ОСОБА_1
до Старозбур"ївської санаторної школи - інтернату про стягнення
заробтіної плати, -

встановив :

ОСОБА_1 звернувся із вище вказаним
позовом до Старозбур"ївської школи - інтернату, який в судовому засіданні підтримав,
уточнивши позовні вимоги, і пояснив, що працював у Старрозбур"ївській
санаторній школі-інтернаті.
З 03.05.2006 р. став на облік у Голопристанському центрі зайнятості як безробітний. Так як перед
звільненням працював 26 календарних тижнів
протягом 12 місяців, що передували безробіттю, відповідно до ст. 23 Закону України "Про
загальноообов"язкове державне соціальне страхуванням на випадок безробіття", мав право на отримання
допомоги по безробіттю залежно від
розміру отримуваної заробітної плати та тривалості безробіття. В такому розмірі допомога по безробіттю була б виплачена
за умови надання довідки про середню
заробітну плату відповідно до Постанови KM України № 1266 від 26.09.2001
р.

Оскільки головним бухгалтером школи-інтернату на неодноразові звернення була надана неправильна довідка про середній заробіток, а
належна довідка була надана вже після спливу шести місяців, після
призначення такої допомоги, тому допомога по безробіттю нараховувавалась у
мінімальному розмірі - 121 грн. на місяць.
В результаті чого недоотримав допомогу у розмірі 661 грн. 80 коп. Просить стягнути з відповідача недоотриману
суму допомоги по безробіттю у
розмірі 661 грн. 80 коп., а також моральну шкоду у розмірі 600 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала і пояснила, що
позивач неоднаразово звертався до головного бухгалтера школи-інтернату з вимогою надати довідку до центру зайнятості відповідної
форми, передавав форми для заповнення з
рекомендаціями. Але жодного разу бухгалтером не була надана довідка оформлена
належним чином. Лише після письмового звернення до директора школи-інтернату 03.11.2006 p., 07.11.2006 p. була надана належна довідка.

Районний центр зайнятості відмовив у здійсненні перерахунку допомоги, оскільки
відповідно до п. 18 Положення про порядок реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу і безробітних,
перерахунок допомоги по безробіттю здійснюється лише за умови подання довідки
про заробітну плату не пізніше 6 місяців з дня призначення такої
допомоги.

Відповідно до п.
2 пп. З абз. З ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття" роботодавець
зобов"язаний надавати виконавчій дирекції Фонду на випадок безробіття
відомості в установленному
порядку про заробітну плату працівника.
Обов"язок надати такі відомості працівнику передбачено і ст. 31 Закону
України "Про оплату праці".

Відповідно до п. З ст. 35 вище вказаного Закону роботодавець несе відповідльність
відповідно до законодавства за шкоду, заподіяну застрахованим особам внаслідок невиконання або неналежного виконання

-2-

обов"язків, визначених ч. 2
цієї статті.

Головним бухгалтером школи-інтернату в результаті неналежного виконання своїх
посадових обов"язків посадової особи відповідача було спричинено шкоду позивачу у вигляді недоотриманих коштів
допомоги по безробіттю. За змістом ст. 1172 ЦК України,
юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх службових обов"язків.

Вважає, що в результаті ненадання належної довідки, позивачу була спричинена
і моральна шкода, яка полягає в тому, що він був змушений позичати гроші на утримання сім"ї, нервувати
через неодноразові звернення за
довідкою до посадової особи відповідача. Моральну шкоду складає 600 грн. Просить
задовольнити позовні вимоги.

На неодноразові виклики представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день і час слухання справи
повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення,
причина невяки суду не відома.

Враховуючи те, що суду вже не вперше не повідомлена причина неявки у судове засідання, суд вважає можливим розглядати справу у
відсутності відповідача на підставі наданих
суду доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків
у результаті порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття" роботодавець збов"язаний надавати виконавчій дирекції Фонду відомості в
установленому порядку про: прийняття на роботу працівників; заробітну плату
працівників, використання робочого часу тощо.

Достовірність зазначених у документах даних перевіряється виконавчою
дирекцією Фонду. У разі їх недостовірності роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику
заподіяну шкоду.

Роботодавець несе відповідальність відповідно до законодавства за шкоду, заподіяну
застрахованим особам внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків, визначених частиною другою
цієї статті.

Згідно п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266
"Про порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" довідка про середню заробітну плату видається
роботодавцем за вимогою застрахованої
особи або робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на пісдтаві платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 працював в санаторній школі-інтернаті з 15.02.2005 р. по 17.04.2006 р. На облік як
безробітний в Голопристанському центрі зайнятості став 03.05.2006 р.

Належно
оформлену довідку від головного бухгалтера школи-інтернату отримав 07.11.2006
р.

Згідно даних, наданих центром зайнятості, позивачу бул нараховано і
сплачено допомогу по безробіттю за період з травня по серпень у розмірі 408 грн. 94 коп. За умови своєчасного подання довідки про
середню заробітну плату до Голопристанського центру
зайнятості було б нараховано допомогу по безробіттю за
104 дня в сумі 1070 грн. 74 коп. Тобто недосплачена сума складає 661 грн.
80 коп.

Факт того, що належну довідку про середній заробіток позивача було не надано
своєчасно до центру зайнятості з вини головного бухгалтера відповідача ОСОБА_3 підтверджує, крім пояснень
позивача, також заява ОСОБА_1 на ім"я
директора школи-інтернату, в якій міститься прохання видати довідку про заробітну плату, оскільки
неоднаразові звернення до головного
бухгалтера протягом двох місяців результатів не дали.

Також допитаний
в судовому засіданні в якості свідка інспектор Голопристанського центру зайнятості ОСОБА_4 пояснив, що нарахування

-3-

допомоги по безробіттю проводиться на підставі довідки
про заробітну плату, яка
надається роботодавцем. ОСОБА_1 привозив
до центру зайнятості декілька разів довідку,
яка не була оформлена належним чином, нарахування
були проведені невірно. Для бухгалтера особисто надавав форми бланків, давав усні роз"яснення щодо нарахування,
але довідка не була представлена своєчасно, тому
допомога по безробіттю позивачу нарахована була у
мінімальному розміру.

Крім того, свідок ОСОБА_5, який працює у школі-інтернаті водієм, підтвердив факт того, що ОСОБА_1 неоднаразово звертався
до головного бухгалтера інтернату за довідкою для центру зайнятості, але йому
весь час видавали невірну довідку.

Таким чином, суд вважає, що головним бухгалтером школи-інтернату в результаті неналежного виконання своїх посадових
обов"язків була спричинені збитки позивачу ОСОБА_1, які
полягають у недоотриманні допомоги по безробіттю у розмірі 661 грн. 80
коп, яка і підлягає стагненню з відповідача
- Старозбур"ївської санаторної школи - інтернату, оскільки відповідно до
ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
службових обов"язків.

Крім того, суд також вважає, що неправомірними діями працівником
відповідача позивачу була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у тому, що останній змушений був докладати додаткових зусиль для
організації та забезпечення свого життя та життя
своєї родини, в емоційних переживаннях через
несвоєчасне отримання відповідної довідки, змушений звертатися до керівника
установи, а згодом і до суду.

Враховуючи, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, з урахуванням
обставин справи та характеру правопорушення, суд
вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню у
розмірі 400 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172 ЦК України ст. ст. 10, 60, 179, 209, 212-215, 217, 226 ЦПК України, Законом України
"Про загальнообов"язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття", суд -

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із
Старозбур"ївської санаторної школи - інтернату на користь ОСОБА_1:

·
недоотриманні кошти допомоги на
випадок безробіття в сумі 661, 80 грн. (шітьсот шістьдесят одна гривня 80
коп);

·
моральну шкоду у розмірі 400
(чотириста) гривень. Всього : 1061 (одна тисяча
шістьдестя одна) грн. 80 коп.

Стягнути з
Старозбур"ївської санаторної школи-інтернату на користь держави судовий збір у розмірі 51 (п"ятьдесят
одна) грн. та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення процесу у розмірі 30 (тридцять) грн.

Заочне рішення
може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі до районного суду протягом 10 днів заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана протягом
20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було
подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга
не була подана в строк, встановлений ст. ,294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього//строку.