Справа № 22-ц-1187   2007р.                            Головуючий
інстанції  Риков В.В.
Категорія 18                                                         Суддя-доповідач              Смирнова Т.В.
УХВАЛА

24
жовтня 2007 року колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів -
Ільченко О.Ю.,  Ведмедь Н.І.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

та осіб,  які беруть у справі - представника апелянта
Старовойтової О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м.  Суми від 23 липня 2007 року про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1заборгованості
за кредитним договором,  -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Ковпаківського районного суду м.
Суми від 23 липня 2007 року відмовлено у прийнятті заяви ЗАТ КБ «Приват Банк»» про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 2795, 73 грн. в зв'язку з тим,  що із заяви вбачається спір про право.

В
апеляційній скарзі ЗАТ КБ
«Приват Банк» просить скасувати ухвалу судді,  посилаючись на порушення суддею норм
процесуального права.

Апелянт
зазначає,  що укладений договір
складається із Заяви позичальника та з Умов надання споживчого кредиту фізичним
особам,  і за формою письмового правочину
повністю відповідає вимогам  ст.  207 ЦК України.

Апелянт
вказує,  що відповідно до п.5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним особам,
при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань,  передбачених Заявою та п.п. 3.2.2,  3.2.3 даних Умов,  Банк має право нараховувати пеню. Також
апелянт зазначає,  що відповідно до  ст.
ст.  1054,  1050 ЦК
України у випадку порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової
частини суми кредиту,  кредитор має право
достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Оскільки
вимога про нарахування пені та вимога про дострокове повернення всієї суми
кредиту ґрунтується на письмовому правочині,
то апелянт вважає,  що відмова судді
у видачі судового наказу є необгрунтованою.

Дослідивши
матеріали,  колегія суддів дійшла
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню,  а ухвала судді
частковому скасуванню з таких підстав.

Відповідно
до ч. 1  ст.  95 ЦПК України,  судовий наказ є особливою формою судового
рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за
заявою особи,  якій належить право такої
вимоги.

Перелік
вимог,  за якими може бути видано судовий
наказ,  наведено у  ст.  96
ЦПК України,  а саме: вимоги,  що ґрунтуються на правочині,  вчиненому у письмовій формі,  вимоги про стягнення нарахованої,  але не виплаченої працівникові заробітної
плати,  вимоги про компенсацію витрат на
проведення розшуку відповідача,
боржника,  дитини або транспортних
засобів боржника,  а також - в інших
випадках,  встановлених законом.

Підстави
для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу вказані у  ст.
100 ЦПК України.

Зокрема,  суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу,  якщо заявлено
вимогу,  не передбачену  ст.  96
ЦПК України,  а також - якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про право.

Відмовляючи
банку у прийнятті заяви про видачу судового наказу,  суддя виходив з того,  що із заяви ЗАТ КБ «Приват Банк» вбачається
спір про право,  оскільки порушення
боржником зобов'язань за кредитним договором не є за його умовами підставою для
стягнення заборгованості з боржника у безспірному порядку,  в тому числі і суми кредиту в повному обсязі.

Однак
колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновком судді,  і вважає,
що в даному випадку були підстави для відмови в прийнятті заяви про
видачу судового наказу тільки в частині стягнення пені.

Згідно з
ч. 3  ст.
551 ЦК України,  розмір неустойки (пені) може бути зменшено за
рішенням суду за наявності обставин,  які
мають істотне значення,  і таким
чином,  не можна вважати,  що вимога про стягнення пені є безспірною.

Крім
того,  згідно з ч.3  ст.
549 ЦК України,  пеня обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення
виконання.

Проте
заявник не надав належного розрахунку пені за кожен день прострочення
виконання.

В самому
правочині,  на підставі якого ставиться
вимога про видачу судового наказу,  сума
пені не зазначена.

Крім
того,  в матеріалах справи відсутні
докази того,  що представник банку
зустрівся з відповідачкою і узгодив з нею суму пені,  а також не надано доказів того,  що відповідачка визнає суму пені.

Таким
чином,  відсутні підстави для прийняття заяви
про видачу судового наказу в частині стягнення пені.

Водночас,  всі інші суми заборгованості - по
кредиту,  по відсоткам,  по комісії відповідачка фактично визнала
своїм підписом у договорі.

За таких
підстав,  висновок судді про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по
кредиту,  відсоткам і комісії є
сумнівним,  суддею не наведені
обставин,  за яких він вважав,  що є спір про право в наданих матеріалах.

У заяві
про видачу судового наказу Банк визначив одну загальну вимогу про стягнення
загальної суми заборгованості в розмірі 2795 грн. 73 коп.,  об'єднавши в цій сумі заборгованість по
кредиту,  відсоткам,  комісії та пеню,  тоді як вимога про стягнення пені не є
безспірною.

За таких
обставин,  апелянту слід було роз'єднати
окремо безспірні вимоги про стягнення заборгованості по кредиту,  відсоткам,
комісії,  з якими Банк має право
звернутися в порядку наказного провадження,
та спірну вимогу про стягнення пені,
з якою Банк не позбавлений права звернутися в порядку позовного
провадження.

Керуючись  ст. 307,
ст. 312,   ст.  ст.
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
задовольнити частково.

Ухвалу
судді Ковпаківського районного суду м.
Суми від 23 липня 2007 року в частині відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1заборгованості по кредиту,  відсотках та комісії - скасувати,  та направити матеріали в цій частині до
Ковпаківського районного суду м.  Суми на
новий розгляд.

Ухвалу
судді Ковпаківського районного суду м.
Суми від 23 липня 2007 року в частині відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1заборгованості по пені - залишити
без зміни.

Ухвала
набрала законної сили,  але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення.