УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Черемиської М. Є.,  Шевченко
В.Ю.,  Біляєвої О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення боргу за касаційною скаргою представника відповідача
ОСОБА_3на рішення Апеляційного суду м.
Києва від 13 грудня 2004 року,

встановила:

В
березні 2004 року позивач звернувся до суду з даним позовом,  посилаючись на те,  що 13 лютого 2001 року між сторонами в
письмовій формі був укладений договір позики на суму 22000 гр. Строк виконання
договору 01 квітня 2001 року.

Оскільки
строк виконання сплинув,  але борг
відповідач не повернув,  позивач просив
стягнути зОСОБА_2.  суму основного боргу
з врахуванням індексу інфляції - 2716 гр. 88 коп.,  3% річних відповідно до  ст. 214 ЦК України - 1887 гр. 60 коп.,  витраті по сплаті державного мита 266 гр. 04
коп. та витрати по оплаті допомоги адвоката,
що становить 5% від задоволеної суми.

Під час
розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача суми з врахуванням індексу інфляції до 3332 гр. 88 коп. та 3%
річних до 2248 гр. 40 коп. В решті позовні вимоги не змінював.

Рішенням
Голосіївського районного суду м.  Києва
від 17 серпня 2004 року позов задоволено частково. Стягнуто зОСОБА_2.  на користь ОСОБА_1. основний борг 22000 гр.,  3% річних,
що складає 2248 гр. 40 коп.,
витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 1100 гр.,  та держмито 275 гр. 81 коп. В решті позовних
вимог відмовлено.

Справа №
33ц-1027кс 07

Біляєва
О. М.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від
13.12.2004 року рішення суду першої інстанції скасовано,  стягнуто зОСОБА_2.  на користь ОСОБА_1. 26262 гр. 94 коп. боргу за
договором позики з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів з
простроченої суми; витрати по сплаті держмита 262 гр. 63 коп.,  всього 26525 гр. 57 коп. В решті позовних
вимог відмовлено.

У
касаційній скарзі представник відповідачаОСОБА_3. просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Відсутні
передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника відповідача - ОСОБА_3відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 13 грудня
2004 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.