Справа № 22ц-1973/ 07                                                        Головуючий
в інстанції Скочій Г.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
червня 2007 року судова палата в цивільних справах апеляційного суду Луганської
області у складі:

головуючого :
Гаврилюка В.К.

суддів : Запорожця
М.П., Тріфанова О.М.

секретаря : Дід и к Н.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу

за апеляційною
скаргою    Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального

страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання

у м.
Первомайську

на   рішення
Первомайського міського суду Луганської області від 07 березня

2007 року

за позовом  ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції

Фонду   соціального
страхування   від   нещасного
випадку   на   виробництві
та

професійного
захворювання у м. Первомайську про стягнення недорахованих

щомісячних
страхових виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду про
стягнення недорахованих щомісячних страхових виплат.

Рішенням суду першої інстанції заявлені позовні вимоги задоволені в повному
обсязі. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у м.
Первомайську на користь ОСОБА_12371,80 грн. недорахованих щомісячних страхових
виплат за період з 01 березня 2002 року по 01 січня 2007 року.

Покладений обов'язок на Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання у м. Первомайську виплачувати ОСОБА_1з 01 січня 2007
року до наступного перерахунку по 311,55 грн. щомісячно.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання у м. Первомайську витрати з інформаційно - технічне забезпечення
розгляду цивільних справ у розмірі 1 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення
суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову , оскільки
судом порушені вимоги процесуального закону, висновки суду не відповідають
матеріалам справи, суд неповно з'ясував обставини, які мають значення для
справи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі,
розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обгрунтованність рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що встановлені судом
обставини у повному обсязі відповідають матеріалам справи.

Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися
правовідносини, які врегульовані Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня
1999 року з змінами та доповненнями.

Позивач є потерпілим. При цьому підстави для проведення страхових виплат,
розмір заробітку для їх обчислення, терміни і порядок проведення перерахунку
страхових виплат сторонами не оспорюються.

Предметом спору є коефіцієнти, застосовані відповідачем для перерахунку сум
щомісячних страхових виплат у разі зростання в попередньому календарному році
середньої плати в галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики, передбаченого ч.2 ст.29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

В період з 14.03.2002 року по 06.03.2006 року Правління
Фонду СНВ України щорічно в лютому-березні виносило постанови «Про перерахунок
сум щомісячних страхових виплат потерпілим ( ч.1енам їх сімей)», згідно з 01
березня поточного року проводилися перерахунки сум щомісячних виплат страховок
потерпілим на коефіцієнт зростання середньомісячної реальної заробітної плати в
галузях національної економіки.

Суд прийшов до висновку, що така право застосовна
практика суперечить принципу повного відшкодування шкоди, заподіяної
застрахованому внаслідок пошкодження
здоров'я,     що     передбачено    ст..21     Закону
України    «Про

загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», фактично внесені зміни до ст..29 ч.2 цього Закону, яка не містить терміну « реальна
заробітна плата».

Національне законодавство у сфері регулювання трудових, пенсійних,
цивільних, податкових та інших правовідносин не передбачає використання
показника реальної середньої заробітної плати. Більш того, розміри внесків
страхувальників обчислюються для працедавців у відсотках до сум фактичних
витрат на оплату праці найманих працівників, включаючи витрати на виплату
основної і додаткової заробітної платні, та інші заохочувальні і компенсаційні
виплати, в тому числі в натуральній формі - ст..47 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Таким чином, зростання середньої заробітної плати веде до
збільшення страхових внесків, що, у свою чергу, дає можливість збільшити
страхові виплати потерпілим. При цьому купівельна спроможність населення, тобто
реальна заробітна платня, при визначенні тарифів страхових внесків до
розрахунку не приймається.

Посилання представника відповідача на те, що місцеве відділення виконавчої
дирекції є неналежним відповідачем суд признає не обґрунтованими. Оскільки,
позивач не ставить питання про відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними
діями відповідача, а просить стягнути страхові виплати у встановленому законом
розмірі, принцип вини не повинен бути покладений в основу визначення
відповідача по справі.

Суд визнав, що позивач правильно визначив відповідача по справі, оскільки
саме Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання у м. Первомайську має в
своєму розпорядженні особисту справу позивача та безпосередньо проводить йому
виплати.

Строк позовної давності позивачем не пропущений,
оскільки, відповідно до

ст..   40      Закону   України
«Про   загальнообов'язкове   державне
соціальне

страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999
року, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової
виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно
не визнано або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без
обмеження протягом будь - якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із
зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст.. 34 Закону
України «Про оплату праці». Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»
від 27.03.1992 року № 6 із змінами і доповненнями, на який посилається
відповідач, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років,
виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має
право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів,
раніше визначених  судом  або
роботодавцем.   В  даному
випадку розмір  щомісячних

платежів
визначається самим відповідачем відповідно до виданих ним постанов. Відповідач
своєчасно та в належному розмірі не нарахував позивачеві щомісячні страхові
виплати.

Суд дав належну оцінку вказаним обставинам і дійшов
обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про порушення процесуального закону
та необґрунтованість рішення суду слід вважати такими, що не заслуговують на
увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону, порушень процесуального законодавства
при розгляді справи та прийнятті рішення не встановлено, тому підстав для
скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.хт.
307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання у м. Первомайську
відхилити.

Рішення Первомайського міського суду Луганської області від 07 березня 2007
року за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у
м. Первомайську про стягнення недорахованих щомісячних страхових виплат
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена протягом двох місяців у касаційному порядку до Верховного
суду України.