АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-1656 2007 р.                                             Головуючий
32                                                                       Токова
апеляційній інстанції Бурлака В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2007 р. Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого                     Адаменко Л.В.

суддів                                 Бурлаки
В.О.,  Бабенко В.М.

при
секретарі                    Петренко С.
П.

з участю
адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси
апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду
м.  Черкаси від 03 квітня 2007 р. по
справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (в інтересах
неповнолітньогоОСОБА_5) про визнання втративши ми право користування житловим
приміщенням та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
вселення,  -

встановила:

ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. 14.08.2006 р. звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_4.  (діючої в інтересах
малолітнього ОСОБА_5. ) про визнання втративши ми право користування житловим
приміщенням.  Свої позовні вимоги
обґрунтовували тим,  що згідно рішення
виконкому Соснівської ради народних депутатів м.  Черкаси від 12.01.1978 р. № 13 на сім'ю з
трьох осіб була надана 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1. Після реєстрації шлюбу
між ОСОБА_3. та ОСОБА_4.  відповідачка
була зареєстрована в даній квартирі. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_5,  1999 року народження,  який також зареєстрований у квартирі.

В серпні
2003 р. сімейні відносини між ОСОБА_3. та ОСОБА_4.  були припинені і 22.08.2003 р. вона разом з
сином ,  забравши всі свої речі,  переїхала проживати на інше постійне місце
проживання в с Тіньки,  Чигиринського району Черкаської області до
своїх батьків. З цього часу вона жодного разу не приїздила до спірної
квартири,  всі витрати по оплаті
комунальних платежів здійснюють позивачі. Просили суд визнати ОСОБА_4.  разом з сином такими,  що втратили право на проживання в квартирі
АДРЕСА_1 в зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання.

В свою
чергу ОСОБА_4.  звернулася до суду з
зустрічною позовною заявою доОСОБА_2.,
ОСОБА_3. про вселення,
посилаючись на те,  що 08.01.1998
р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 і за згодою співмешканців була зареєстрована у
спірній квартирі. У 1999 р.
у них народився син ОСОБА_5,  який
також зареєстрований у цій квартирі. 13.11.2003 р. вона розірвала шлюб з
ОСОБА_3.,  так як він зловживав спиртними
напоями,  вчиняв бійки та сварки.
Залишити спірну квартиру її змісило те,
що колишній чоловік привів у квартиру іншу жінку,  а це негативно впливало на неї та на
дитину,  тому вона і залишила квартиру в
зв'язку з неможливістю проживати в ній. Свого

2

житла
вона не має і була вимушена наймати квартиру. Просила суд вселити її разом з
сином в квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням
Соснівського районного суду м.  Черкаси
від 03.04.2007 р. у задоволенні
позову ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
відмовлено.

Зустрічний
позов ОСОБА_4.  задоволено. Вселено
ОСОБА_4.  разом з сином ОСОБА_5.  в квартиру АДРЕСА_1.

Не
погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2. та ОСОБА_3. подали апеляційну
апеляційну скаргу,  в якій просять
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 03.04.2007 р. скасувати і постановити нове рішення,  яким задоволити їх позовні вимоги,  а в зустрічному позові ОСОБА_4.  відмовити.

Заслухавши
доповідача,  сторони,  адвоката ОСОБА_1,  представника органу опіки і піклування,  вивчивши матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених у
суді першої інстанції,  судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню зі слідуючих підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_4.  08.01.1998 р. зареєструвала
шлюб з ОСОБА_3,  в якому в 1999 р. народився син
ОСОБА_5.

Сім'я
разом з батьком ОСОБА_3. ОСОБА_2. проживала в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1,  де була зареєстрована разом з сином.

Рішенням
Соснівського районного суду від 13.11.2003 р. шлюб розірвано. Після чого
ОСОБА_4.  разом з сином залишила спірну
квартиру і перейшла на інше місце проживання.

Рішенням
Соснівського районного суду від 11.11.2005 р. ОСОБА_2. відмовлено у задоволенні
позову про визнання ОСОБА_4.  втратившою
право на користування квартирою.

Факт
неможливості проживання в квартирі позивачкою та її сином підтверджений
доказами по справі,  зокрема : показами
самої ОСОБА_4. ,  актом обстеження
житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_5. ,  копією рапорта
начальнику Соснівського РВ УМВС в Черкаській області про порушення
адміністративного провадження,  показами
свідків ОСОБА_6.,  ОСОБА_7. ,  ОСОБА_2. про зловживання ОСОБА_3 спиртними
напоями та постійними сварками.

Згідно  ст.  60
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Апелянтом
не надано достатніх доказів для задоволення його вимог. Зауваження на протокол
судового засідання ОСОБА_2. не подавались.

Рішення суду
відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315 ЦПК України,  судова
колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Соснівського районного суду від 03.04.2007 р. залишити без змін. Ухвала може
бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі 2 місяців.