Справа № 22-1231
- 2007 р.                                 Головуючий у 1 інстанції - Циганаш І. А.
Категорія - 2,5,11,12                                       Доповідач - Суровицька Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

„12" червня 2007 року

Колегія суддів
Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:     Головуючої судді - Авраменко Т.М.

Суддів - Гайсюка О.В., Суровицької Л.В.

При секретарі: Савченко Н.В. за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника - ОСОБА_3,
представників ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» -
Петреченко В.Г., Кваша І.А., Олійника Д.С., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда від 19 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства «Кіровоградгідроспецбуд», Кіровоградського
обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації, третя особа -ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухоме майно, за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» про усунення перешкод у
здійсненні права користування нежитловим приміщенням,
відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгідроспецбуд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Заслухавши доповідача,
пояснення   осіб, які з'вились в
судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгідроспецбуд»,
Кіровоградського обласного об'єднаного бюро технічної
інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу дійсним
та визнання права власності на нерухоме майно.

В обгрунтування позову зазначав, що 27 січня 2004 року на підставі
письмового договору купівлі-продажу, укладеного
з ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» придбав адміністративне
приміщення площею 78,2 кв.м, розташоване за адресою: м. Кіровоград, пр.Комуністичний,1-б на 2 поверсі. В цей же день отримав
приміщення за актом прийняття-передачі.

За придбане приміщення були сплачені кошти, однак ним своєчасно не була
проведена технічна інвентаризація та договір не було нотаріально
посвідчено.

За заявою від 22 червня 2004 року Кіровоградським ООБТІ надано висновок про
те, що фактично за договором купівлі-продажу було придбано 81,7 кв.м,
нежитлового приміщення, що складає 39/1000 частин.

Просив суд визнати договір купівлі-продажу, укладений 27 січня 2004 року
між ним та ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» дійсним. Визнати за ним право власності
на нерухоме майно та виділити в натурі   39/1000 частин нежитлової будівлі по
пр.Комуністичному , 1-6 в м.

2

Кіровограді.
Також просив зобов'язати Кіровоградське ООБТІ оформити право власності на
зазначений об'єкт і видати йому необхідні документи.

Ухвалою суду від
18 вересня 2006 року до участі у справі в якості третьої особи було притягнуто
ОСОБА_2 (а.с.321).

Також ухвалою
від 18 вересня 2006 року були об'єднані в одне провадження позов ОСОБА_1 та позов
ОСОБА_2 до ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» про витребування майна з чужого
незаконного володіння , усунення перешкод в користуванні майном та
відшкодування моральної шкоди (а.с.322).

В обгрунтування
позову ОСОБА_2 зазначала, що на підставі нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень від 24 вересня 2004 року, укладеного між
нею та ОСОБА_1, вона є власником 39/1000 частин будинку 1-6 по проспекту Комуністичному в м. Кіровограді,
загальною площею 81,7 кв.м.

З часу придбання
приміщення, вона позбавлена можливості користування ним, оскільки його займають працівники ВАТ
«Кіровоградгідроспецбуд». Добровільно звільнити приміщення відповідач
відмовляється. Такими неправомірними діями їй заподіяно моральну шкоду.

Просила суд витребувати належне їй приміщення у ВАТ
«Кіровоградгідроспецбуд», усунути перешкоди у здійсненні права користування спірним
приміщенням та стягнути з відповідача на її користь на відшкодування моральної
шкоди 10 000 грн. та судові витрати (а.с.276-277).

В судовому
засіданні ОСОБА_2 доповнила позовні вимоги і просила суд вселити її в нежитлове
приміщення будинку № 1 -б по пр.Комуністичному (а.с.310), а пізніше уточнила
позовні вимоги і просила суд усунути перешкоди у здійсненні нею права
користування приміщенням, шляхом зобов'язання ВАТ звільнити належну їй частину
приміщення та стягнути на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.
(а.с.382-383).

Відкрите
акціонерне товариство «Кіровоградгідроспецбуд» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу (а.с.357-359).

Зазначало, що по договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею
81,7 кв.м, по пр.Комуністичному, 1-6 у м. Кіровограді,
укладеного між ВАТ та ОСОБА_1 не були сплачені кошти, договір не був нотаріально
посвідчений та не пройшов державну реєстрацію.

У зв'язку з цим просило визнати
даний договір купівлі-продажу недійсним.

Також ВАТ
просило суд визнати недійсним договір купівлі-продажу спірного майна від 24
вересня 2004 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з тих підстав, що ОСОБА_1 не мав
права укладати договір, договір, укладений між ОСОБА_1 та підприємством не був нотаріально посвідчений та не було рішення
суду про визнання його дійсним .

Рішенням
Ленінського райсуду м. Кіровограда
від 19 березня 2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відмовлено.

Зустрічний позов ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» задоволено, визнано
недійсними договора купівлі-продажу
від 27 січня 2004 року та 24 вересня 2004 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 10 320 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь
ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» судовий збір у сумі 264 грн. та 30 грн. ьлтрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Додатковим
рішенням Ленінського райсуду
від 18 травня 2007 року стягнуто на користь держави з ОСОБА_1 судовий збір в
сумі 154 грн.20 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн.

З ОСОБА_2 на
користь держави стягнуто судовий збір в сумі 8 грн.50 коп. та 7 грн.50 коп. витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній
скарзі на рішення суду ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати з підстав порушення судом норм
матеріального і процесуального права та з підстав невідповідності висновків
суду обставинам справи і ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних
вимог.

3

Колегія суддів,
перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводіь апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково із наступних підстав.

Відповідно до
п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Згідно ст.655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Стаття 657 ЦК встановлює, що, зокрема, договір
купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

З матеріалів
справи вбачається, що 27 січня 2004 року Відкрите акціонерне товариство
«Кіровоградгідроспецбуд» , в особі голови правління ОСОБА_4, з однієї сторони
та ОСОБА_1, з
другої сторони, уклали письмовий договір купівлі-продажу частини
адміністративного приміщення по пр.Комуністичному, 1-6 у м. Кіровограді.
(а.с.3).

Даний договір сторони нотаріально не посвідчували.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання
сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є
нікчемним.

Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно пунктів 2
і 4 договору купівлі-продажу, ОСОБА_1,
як покупець, зобов'язався прийняти
майно і сплатити ціну протягом 3-х днів з моменту переходу до нього права
власності в сумі 3 128s грн. на рахунок продавця.

На підтвердження
виконання умов договору ОСОБА_1 надав
акт прийняття-передачі нежитлових приміщень по пр. Комуністичному, 1-6 від 27
січня 2004 року (а.с.4), відповідно до якого ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд»
передало, а він прийняв продану частину приміщення загальною площею 78,2 кв.м,
що знаходяться на 2 поверсі будівлі.

Однак, як пояснили представники ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» оригінал
договору купівлі-продажу від 27 січня 2004 року та акт
прийняття-передачі частини спірного адміністративного приміщення, на
підприємстві відсутні.

Відсутні також
дані про засідання правління товариства та Спостережної ради щодо вирішення питання про продаж частини нежитлового
приміщення по пр.Комуністичному , 1-б, в якому розміщені відділ кадрів
підприємства та архів.

Крім того, фактично , ні все приміщення, ні його частина, як пояснили
представники ВАТ, нікому не передавались. У вказаному приміщенні до
даного часу знаходяться працівники ВАТ.

На підтвердження оплати вартості
придбаної частини адміністративного приміщення, позивач надав
письмову угоду про переказ боргу від 28 січня 2004 року, укладену між ВАТ, в особі голови правління ОСОБА_4 та ним , а також квитанцію № 34 від 25 жовтня
204 року (а.с.52,53).

Відповідно до
умов угоди про переказ боргу ОСОБА_1
передає, а підприємство приймає на себе зобов'язання першого і стає боржником
за договором купівлі-продажу від 27 січня 2004 року і зобов'язується здійснити
оплату вартості проданого майна в сумі 3 128 грн. Пунктом 4 договору
передбачалось, що прийняття боргу з боку ВАТ буде погашено наданням юридичних
послуг ОСОБА_1

Зі змісту договору вбачається, що фактично передавався не існуючий борг і
позивач повинен був надати послуги на суму, яка сплачується
замість нього за договором купівлі-продажу.

4

Відповідно до квитанції № 34 від 25 жовтня 2004 року ВАТ
«Кіровоградгідроспецбуд» через ОСОБА_4
перерахувало на рахунок того ж підприємства 15 438 грн. за продаж
адміністративного приміщення по пр. Комуністичному.

З даної
квитанції не вбачається, за продаж якого саме приміщення були сплачені вказані
кошти.

Згідно довідки
ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» від 7.07.2005 р. № 141, за період з червня 2003 р.
по червень 2005 року на рахунок підприємства кошти від ОСОБА_1 не надходили
(а.с.26).

Крім того,
відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24 вересня
2004 року ОСОБА_1 продав,
а ОСОБА_2 купила нежитлове приміщення, що становить 39/1000 частин
домоволодіння, загальною площею 81,7 кв.м., розташоване
в м. Кіровограді по пр.Комуністичному,1-б (а.с.278-280).

На час укладення даного договору, вартість спірного приміщення в сумі 3 128
грн., не була оплачена відповідно до умов договору купівлі-продажу від 27 січня
2004 року.

Суд першої
інстанції дав правильну оцінку обставинам справи і дійшов висновку про те, що
не було ні повного , ні часткового виконання умов договору купівлі-продажу, укладеного між ВАТ та ОСОБА_1, та дійшов
правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних
вимог позивача про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 27 січня 2004
року і визнання за ним права власності.

Однак, ухвалюючи
рішення про задоволення позову ВАТ до ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору купівлі-продажу, суд першої інстанції не врахував
положень частини 2 статті 215 ЦК
України, відповідно до якої недійсним є правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний правочин) . У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не вимагається.

Оскільки суд першої інстанції
допустив порушення   норм матеріального
права, то відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, рішення суду в частині
задоволення позовних вимог  ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд»
до ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору ; купівлі-продажу від 27 січня 2004 року, повинно
бути скасоване з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в
задоволенні вказаних позовних вимог.

На час укладення
договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24 вересня 2004 року,
39/1000 частин спірного домоволодіння належали ОСОБА_1 на підставі рішення
Ленінського райсуду м. Кіровограда від 7 липня 2004 року
та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданого 23
вересня 2004 року Кіровоградським ООБТІ.

Ухвалою
Ленінського райсуду м. Кіровограда
від 16 листопада 2005 року рішення суду від 7 липня 2004 року про визнання
договору купівлі -продажу дійсним та визнання права власності за ОСОБА_1,
скасовано за нововиявленими обставинами (а.с.42-43).

Оскільки договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27 січня 2004
року є нікчемним, рішення суду про визнання договору дійсним,
відсутнє, ОСОБА_1 не є власником спірного майна, тому не мав права на
його продаж ОСОБА_2.

Відповідно до
ст.387 ЦК України
власник має право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пункт 3 частини
1 статті 388 ЦК передбачає,
що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій
він передав майно у володіння, не з його волі іншим шляхом.

В судовому
засіданні в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 був головою правління ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» до грудня 2004 року.

Позивач ОСОБА_2
є його донькою і працювала у 2004 році головою Спостережної Ради ВАТ(з с.304).

Як пояснила позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції, після
придбання спірного
приміщення, вона не користувалась ним
на прохання  батька.  В
приміщенні

5

знаходився архів підприємства. Через рік після його придбання, вона
звернулась з вимогою про його звільнення до керівництва ВАТ, але їй було
відмовлено.

Як пояснили представники ВАТ, спірне нежитлове приміщення до даного часу
перебуває на балансі підприємства, підприємством здійснюються витрати на його
утримання і вказані обставини не заперечуються ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що спірне майно було продане без відома ВАТ
«Кіровоградгідроспецбуд», яке є власником цього
майна відповідно до рішення господарського суду Кіровоградської
області від 17 червня 2003 року (а.с.8-10).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про визнання недійсним договору купівлі-продажу,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про витребування майна, усунення перешкод в користуванні ним
та відшкодуванні моральної шкоди.

Відповідно до абзацу другого ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема
тоді, коли одержане полягає у користуванні
майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Суд першої інстанції правильно стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 320 грн. ,
отриманих за продаж нежитлового приміщення, однак не зазначив у

резолютивній частині про необхідність повернення від
ОСОБА_2 у власність ВАТ

«Кіровоградгідроспецбуд» 39/1000      частин      нежитлового      приміщення      по

пр.Комуністичному, 1 -б.

Тому колегія суддів вважає за необхідне доповнити резолютивну частину щодо
повернення спірного майна власнику.   В
решті рішення суду є законним та обґрунтованим.

На підставі п.1 ч.2 ст.11, ст.203, ч.2 ст.215, ч.1 ст.216, ст. ст.220„ 328,
ч.3 ст.334, 387, п.3 ч.1 ст.388, ст.ет.655, 657 ЦК України , ст.48, ст.55 Закону України «Про власність», керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309,
ст.ст.313,314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда від 19 березня 2007
року в частині задоволення зустрічного позову ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» до ОСОБА_1 та визнання недійсним договору купівлі-продажу,
укладеного 27 січня 2004 року між ВАТ
«Кіровоградгідроспецбуд» та ОСОБА_1, скасувати і ухвалити нове рішення.

Зустрічний позсв ВАТ
«Кіровоградгідроспецбуд» задовольнити частково.

В задоволенні позову ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення, укладеного 27 січня 2004 року між ВАТ
«Кіровоградгідроспецбуд» та ОСОБА_1 , відмовити.

Повернути від
ОСОБА_2 у власність ВАТ «Кіровоградгідроспецбуд»
39/1000 частин домоволодіння, розташованого в м. Кіровограді по проспекту
Комуністичному, 1-6 (один б).

В решті рішення суду залишити без
зміни.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.