Справа 22ц-1012/07                                              Головуючий
суддя Горобець Т.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 вересня 2007
року АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ

ОБЛАСТІ у
складі:

Головуючого
судді                                                      Бойко
О.В..

Суддів:                                                          Горобець
Т.В., Шевченка В.М.

При
секретарі                                             Пільгуй
Н.В.

З участю  ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 03 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про визнання права власності на 1А частину житлового будинку та реальний
поділ садиби

Встановив:

В жовтні 2006
рокуОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного нерухомого
майна , придбаного в період шлюбу -будинковолодіння АДРЕСА_1 Позивачка просила
визнати за нею право власності на 1/г частину спірного будинку з господарськими
будівлями , провести його поділ, виділивши в її користування приміщення ,
зазначені в висновку експертизи від 05.07.2006 року по першому варіанту для
другої сторони , а також просила визначити порядок землекористування садибою.
Просила стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати.

В
процесі розгляду справи уточнила свої вимоги, просила визнати за нею право
власності на /4 частину будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами , виділивши
їй в користування приміщення, визначені другій стороні згідно додаткової
експертизи від 13.04.2007 року та просила встановити між нею та відповідачем
порядок землекористування відповідно за варіантом, запропонованим другій
стороні у висновку земельно технічної експертизи від 13.04.2007 року.

ОСОБА_2
позов не визнавав утверджуючи, що спірний будинок був придбаний за його власні
кошти, подаровані батьком.

Рішенням
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 травня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивачкою не було надано
доказів про придбання спірного будинку за сумісні з ОСОБА_2 кошти , а також

суд, виходячи з
положень ст.57 п.2 СК України
прийшов до висновку, що спірний будинок з господарськими будівлями є особистою
власністю відповідача.

В апеляційній
скарзі на зазначене рішенняОСОБА_1 просить його скасувати, задовольнивши її
вимоги в повному обсязі. Доводами апеляційної скарги є посилання на неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
а саме на порушення ст. 244 ЦК
УРСР ( 1963 року), ст. 22 КпШС України( 1969 року) та ст. 60 СК України..
Апелянт зазначає, що єдиним та беззаперечним доказом обґрунтованості
позовуОСОБА_1 є свідоцтво про шлюб , в період якого придбано будинок, і саме ця
обставина має бути покладена в основу судового рішення оскільки відповідач
належних доказів на підтвердження особистої власності на спірний будинок суду
не надав.

В судовому
засіданні апеляційного суду позивачка свою апеляційну скаргу підтримала в
повному обсязі, просила її задовольнити посилаючись на доводи та обставини,
викладені в позовній заяві та апеляційній скарзі.

Відповідач
ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, стверджуючи, що спірний будинок є його
особистою власністю , так як придбаний на кошти, подаровані йому батьком, який
помер в січні 2006 року..

Висновки
експертизи стосовно дійсної вартості будинковолодіння, можливих варіантів його
поділу на дві рівні частини та щодо визначеного порядку землекористування між
співвласниками будинку відповідач під сумнів не ставив і не оспорював.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку , що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції
скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Судом першої
інстанції встановлено і не оспорено сторонами, що подружжя ОСОБА_1 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 1989 по 2006 рік, ( а.с. 10,12) мають двох
неповнолітніх дітей ( а.с.11) В 1990 році придбали будинковолодіння в
АДРЕСА_1   Шлюб між ними розірвано у 2006
році.

Ухвалюючи
рішення про відмовуОСОБА_1 в задоволенні її позову , суд першої інстанції
виходив з того, що спірне будинковолодіння не є спільним майном подружжя, а є
особистою власністю відповідача. Суд визнав встановленим, що будинок придбаний
відповідачем на кошти , подаровані йому особисто на весіллі.

Проте, з таким
рішенням не може погодитись апеляційний суд, оскільки висновок суду першої
інстанції суперечить положенням ст. 22 та ст.24 КпШС УРСР( 1969 року) , який
підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Майно, нажите подружжям за час
шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Особистою власністю кожного подружжя є
майно одержане ним в дар або в порядку спадкування чи майно, що було у
власності до шлюбу.

З огляду на ст.
44, 46,244 ЦК УРСР,(
1969 року) , допустимих доказів , які б підтверджували факт придбання
відповідачем спірного будинковолодіння за особисто подаровані кошти, суду
надано не було. Посилання суду на виписку з особового рахунку батька
відповідача та покази свідків, як на доказ придбання

ОСОБА_2 будинку
за особисті, подаровані йому кошти, суперечить положенням ст. 58 та 59 ч.2 ЦПК
України щодо належності та допустимості доказів.

Апеляційним
судом встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи в зареєстрованому шлюбі зОСОБА_1 ,
згідно договору купівлі-продажу від 25 травня 1990 року , придбав у власність   будинок АДРЕСА_1, що розташований на
земельній ділянці 1577 м.кв. ( а.с.10,12,17,18), . Фактично площа земельної
ділянки при будинковолодінні становить 1585,17 м.кв.( а.с.90).

Висновками
будівельно-технічної експертизи від 05.07.2006 року та земельно-технічної
експертизи від 13.04.2007 року визначена дійсна вартість будинковолодіння та
його окремих приміщень і споруд, визначено варіант його поділу на дві рівні
частини, визначено порядок землекористування між співвласниками, відповідно до
варіантів поділу будинковолодіння.(а.с.27-47,89-95)

Загальна
вартість всього будинковолодіння - 46 242 грн., дійсна ідеальна вартість Уі
частини цього будинковолодіння - 23 121 грн. .

Отже, відповідно
до ст. 22 КпШС УРСР ( 1969 року) придбаний та зареєстрований на ім."я
ОСОБА_2 будинок є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до
ст. 60 СК України подружжя мають право на поділ майна, яке знаходиться в їх
спільній сумісній власності.

Відповідно до
ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом спільної
сумісної власності подружжя, частки чоловіка та дружини є рівними.

Відповідно до
ст. 120 ч. 4 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю
та споруди до кількох осіб , право на земельну ділянку визначається пропорційно
часткам осіб у вартості будівлі та споруд, якщо інше не передбачено у договорі
відчудження будівлі.

Наведені норми
закону , встановлені апеляційним судом факти та обставини, наявність згоди
міської ради на перепланування будинку АДРЕСА_1і на дві квартири з окремим входом
(а.с. 132,138 ) та відсутність заперечень відповідача з приводу варіантів
поділу будинковолодіння, його оцінки, варіантів розподілу земельної ділянки
,дає підстави для висновку про можливість задоволення позовуОСОБА_1 за
варіантами, визначеними висновком експертизи.

Відповідно до
ст. 10 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона
посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до
положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і
на підставі доказів сторін.

Відповідно до
ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до
ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення, якщо районним судом було порушено чи не
правильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведені
вище факти свідчать , що суд першої інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права в зв"язку з чим ухвалив помилкове
рішення, яке підлягає скасуванню.

ВимогиОСОБА_1
про стягнення з відповідача на її користь всіх судових витрат є обґрунтованими
в частині витрат на сплату судового збору та витрат на інформаційно- технічне
забезпечення цивільного процесу. Понесені витрати підтверджені належним чином (
а.с.2,3,10-109) .

Витрати
на оплату експертизи не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені
належним чином, як те передбачено ст. 88 ЦПК України.

Керуючись
ст.. 301,303,304,
307, 309 ч.1п.4, 316, 319, 324 ЦПК України, ст.44,46,244 ЦК УРСР (1963
рік),ст. 22,24 КпШС Української РСР , ст.60,69,70,71 Сімейного кодексу України
та ст.120 Земельного кодексу України, апеляційний суд-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

Рішення
Бахмацького районного суду Чернігівської області 05 травня 2007 року скасувати.

Позов ОСОБА_1
задовільнити .

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на Vi частину будинковолодіння АДРЕСА_1 Чернігівської області
та виділити йому в користування   частину
сіней 1-1 площею 4,67 м.кв.,
комору 1-2 площею 7,7 кв.м. частину кімнати 1-3 площею5,95м.кв.кімнату 1-6
площею 8,6 м.кв., кімнату 1-5 площею 8,7 кв.м. частину гаража з літнєю кухнею
„Г-1" ( приміщення гаража пл..29,68 кв.м,) прибудову „г 1-1",
прибудову „ г-1-П", туалет, огорожу металеву 21,0 м/п, огорожу
дерев"яну 36,35 м/п.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на /4 частину бдинковолодіння АДРЕСА_1, та виділити
їй в користування ґанок, частину сіней 1-1 площею 4,68 м.кв., частину кімнати
1-3 площею 5,95 м.кв. , кімнату 1-4 площею 17,30 м.кв., частину гаража з літнєю
кухнею „Г-1 "(приміщення гаража 29,75 кв.м.) прибудову „г-1" .

Дійсна
вартість частини будинковолодіння, виділеного другій стороні становить 20
137грн., що на 2984 грн. менше суми, що відповідає ідеальній вартості ½  частини.

Залишити
в загальному користуванні в рівних частках: хвіртку, забор дерев"яний і
металевий, колодязь.

При вказаному варіанті поділу перегородити кімнату 1-3
пополам і влаштувати кожному окремі ходи в дані приміщення, перегородить сіни
1-1 напополам і
влаштувать ОСОБА_2 окремий вхід в сіни.

За спільні
коштиОСОБА_1, ОСОБА_2 реконструювати електроустаткування і опалення.

ОСОБА_1 улаштувати
віконний проріз з сіней 1-1 у виділене приміщення кімнати 1.

Роботи по
перегородці кімнати 1 -3 виконати за спільні кошти, улаштування дверних отворів
в сіни і кімнату 1-3 виконати кожній стороні за власні кошти.

ОСОБА_2
улаштувати окремий вхід в приміщення гаража Г-1 з двору.

Для порівняння
ідеальних часток вартості ¼  частини будинковолодіння стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 2984 грн. ( дві тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири ).

Порядок
користування земельною ділянкою визначити за експертним висновком від
13.04.2007 року згідно додатку 1 до варіанту №1.

ОСОБА_2
в користування під будинком „А-1" виділити 28 м.кв., під сіньми
1-1-виділити 13,25 м.кв. під гаражем Г-1 виділити 29,68 м.кв., під прибудовою
Г- 3,04 м.кв., під прибудовою" 12 ,0 кв.м., під туалетом виділити 1,2
м.кв. Всього 87,17 м.кв.

В окреме
користування ОСОБА_2 передати земельну ділянку , обмежену лінією , що проходить
через   точки Л.М,Н,О,П,В,Г,Д,Є,Ж,3,І,К,
позначену синім кольором на плані.

ОСОБА_1
виділити в користування земельну ділянку : під будинком А-1 - 28 м.кв., під
сіньми 1-1виділити 6,0 м.кв, під літнєю кухнею Г-1 виділити 14 м.кв., під
погребом ПГ - виділити 12 м.кв., під колодязем виділити  1 м.кв . Всього 61,0 м.кв.

.   В окреме землекористуванняОСОБА_1 виділити
земельну ділянку , обмежену лінією по точках А,Б,В,П,0,Н,М,Л,К,І,3,Ж ,
позначеною червоним кольором на плані.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 401 грн. ЗО коп. .

Рішення   набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох
місяців з моменту набрання законної сили.