Справа №
22ц-882/07                         Головуючий
суду  1 інстанції Покотілова О.Г.
Категорія 26                                      Суддя -
доповідач апеляційного суду Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

11 травня  2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого -
Козаченко В.І.,

суддів: Шолох
З.Л., Лівійського І.В.,

при секретарі
судового засідання - Негрун І.О.,

за участю
позивача ОСОБА_1,

розглянувши    у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві    цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Первомайського   міськрайонного суду Миколаївської області
від 9 січня   2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Першої Первомайської державної нотаріальної контори
Миколаївської області про скасування нотаріальної дії та визнання права на
спадкування за законом,

Встановила:

В серпні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Першої Первомайської
державної нотаріальної контори Миколаївської області про скасування
нотаріальної дії та визнання права на спадкування за законом.

Позивач
зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його двоюрідна тітка - ОСОБА_3. Після її
смерті залишилася спадщина - будинок АДРЕСА_1.

Позивач
вказував, що у ОСОБА_3 включно до четвертої черги спадкоємців немає. Тому, він
має право на спадкування за законом, як спадкоємець п'ятої черги,   відповідно до ст. 1265 ЦК України 2003
року.

ОСОБА_1 також
посилався на те, що нотаріус Першої Первомайської державної нотаріальної
контори незаконно прийняла заяву про прийняття спадщини від ОСОБА_2 15 липня
2003 року, оскільки, на його думку, останній не був співмешканцем та не
знаходився на утриманні ОСОБА_3

Посилаючись на
викладене, позивач просив зобов'язати вказану нотаріальну контору скасувати
таку нотаріальну дію, як прийняття заяви від ОСОБА_2 про прийняття ним спадщини
після смерті ОСОБА_3, а також просив визнати за ним право на спадкування за
законом.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 січня   2007 року
позов ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду,
просив його скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1

Заслухавши суддю
- доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню наступних підстав.

2

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 місцевий суд виходив з того, що спадщина, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_3, за правилами ЦК
України 1963 року ніким із спадкоємців прийнята не була, а тому ОСОБА_1,
має право на спадкування за правилами ЦК
України 2004 року, як спадкоємець п'ятої черги за законом. А також вважав
суд, що нотаріусом державної нотаріальної контори незаконно вчинена така нотаріальна
дія, як прийняття заяви від ОСОБА_2 про прийняття спадщини, як непрацездатного
утриманця померлої.

Між тим, до
таких висновків місцевий суд прийшов без повного з'ясування усіх обставин
справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а також неправильно
застосував норму матеріального права.

Так, із
матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, була відкрита спадкова справа 26 червня 2003 року за заявою ОСОБА_4 (від
її імені діяв ОСОБА_1), як спадкоємицею за заповітом. В цій заяві зазначено, що
на протязі двадцяти років зі спадкодавцем проживав ОСОБА_2

15 липня 2003
року ОСОБА_2, як непрацездатний утриманець померлої, звернувся з заявою про
прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Шестимісячний строк для
прийняття спадщини сплив 10 жовтня 2003 року. Інших заяв про прийняття
(відмову) спадщини в цей термін не надходило.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 грудня 2004
року позов ОСОБА_2 задоволено, його визнано утриманцем ОСОБА_3, визнано
недійсним заповіт, складений 5 квітня 2003 року в лікарні, згідно якого ОСОБА_3
заповідала своє майно ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове
майно (будинок АДРЕСА_1) в порядку спадкування за

законом. Це
рішення місцевого суду залишене без змін ухвалою апеляційного суду
Миколаївського області 25 травня 2005 року та ухвалою Верховного Суду України
від 7 лютого 2006 року. Таким чином, ОСОБА_2, у відповідності до вимог ст.ст.
531, 549 ЦК України
1963 року, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, як непрацездатний утриманець.

Правилами ЦК України 1963
року спадкування двоюрідними племінниками, яким є ОСОБА_1, не передбачено.

ЦК України 2003 року набрав чинності з 1 січня 2004 року і
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

За таких
обставин підстав для задоволення позову ОСОБА_1 не вбачається, тому у
задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Доводи позивача
про необхідність застосування положень ЦК
України 2003 року щодо спадкування необґрунтовані, оскільки пов'язані з
невірним тлумаченням законодавства.

Так, відповідно
до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК
України 2003 року правила книги шостої ЦК України 2003 року застосовуються до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності
новим ЦК України.
Однак, викладене свідчить про те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину відповідно до ст.
549 ЦК України
1963 року.

За таких
обставин, колегія судців вважає, що рішення місцевого суду підлягає
скасуванню  на підставі  пп.
3,  4  ч.1
ст.  309  ЦПК України з

3

постановлениям
нового   рішення      про      відмову   у   задоволенні   позову
ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 січня   2007 року скасувати та постановити нове
рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та Першої Первомайської
державної нотаріальної контори Миколаївської області про скасування
нотаріальної дії та визнання права на спадкування за законом.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.