Справа № 22-1517/07                                          Головуючий
у 1 інстанції  Шишов
27                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

17
квітня 2007 р.                  Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого                                                   Шамрило
Л.Г.

суддів                                                              Біляєвої
О.М., Могутової Н.Г.

при секретарі                                                 Стефановій
І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою Донецького обласного Противопухлинного центру (далі ДОПЦ) на рішення
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 20 червня 2006 р. у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ДОПЦ про захист честі, гідності і ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 20 червня 2006 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково: визнано такими, що не відповідають дійсності,
порочать честь, гідність і ділову репутацію позивача, викладені в
характеристиці від 04.07.2005 р. відомості про те, що ОСОБА_1 проявив себе з
негативної сторони, має амбіціозний, невживчивий характер, має схильність до
конфліктів, ігнорує можливість консультацій співробітників ДОПЦ та кафедри
онкології Донецького медичного університету, вважає свою думку єдиною, не маючи
належної кваліфікації. Пролонгує час обстеження хворих, направляючи їх на
дослідження у діагностичний центр ДОКТМО при умові, що дослідження можливо
пройти в ДОПЦ. Зобов'язано відповідача відкликати з управління охорони здоров'я
Донецької облдержадміністрації характеристику від 04.07.2005 р. на протязі двох
тижнів з часу вступу рішення в законну силу та замінити іншою, вказавши в
Характеристиці достовірну інформацію, виклавши факти згідно з посадовою
інструкцією ОСОБА_1, та доповнити характеристику інформацією про те, на
підставі яких наказів позивач вважається притягнутим до адміністративної відповідальності
на час видачі характеристики, а також виключити з характеристики відомості про
небажання медичних сестер працювати з ОСОБА_1. Стягнуто з відповідача на
користь позивача на відшкодування моральної шкоди 300 грн. В решті позову
відмовлено.

Додатковим
рішенням Цього ж суду від 03 листопада 2006 р. стягнуто з ДОПЦ на користь
держави судовий збір в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити по
справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному
обсязі, посилаючись на неправильну оцінку наданим доказам, невідповідність
висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального
права.

В судове
засідання апеляційного суду представник ДОПЦ та позивач ОСОБА_1 не явилися, про
час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом
першої інстанції було встановлено, що у складеній адміністрацією ДОПЦ
характеристиці від 04.07.2005 p., яка була надана І управління охорони здоров'я
Донецької облдержадміністрації для прийняття рішення кваліфікаційною комісією
відносно позивача - лікаря онкохірурга, частина інформації є недостовірною та
такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 Зокрема, це
інформація про те, що позивач проявив себе з негативної сторони, має
амбіціозний, невживчивий характер, має схильність до конфліктів, ігнорує
можливість консультацій співробітників ДОПЦ та кафедри онкології Донецького
медичного університету, вважає свою думку єдиною, не маючи належної
кваліфікації. Пролонгує час обстеження хворих, направляючи їх на дослідження у
діагностичний центр ДОКТМО при умові, що дослідження можливо пройти в ДОПЦ.
Факт розповсюдження цієї інформації підверджується даними журналу реєстрації
вихідної кореспонденції ДОПЦ і не оспорювався представником відповідача в ході
розгляду справи.

Розглядаючи
справу по суті, суд обґрунтовано виходив з того, що правовідносини, які виникли
між сторонами, регулюються нормами Конституції України та Цивільного Кодексу
України.

Відповідно
до ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і
слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно
ст.201 ЦК України
особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є:
здоров'я, честь гідність і ділова репутація, ім'я, авторство та інші блага.
Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність,
недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Ст.277
ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе протилежного.

У
відповідності з вимогами ст.299 ЦК
України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.
Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової
репутації.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, що відповідач не
підтвердив доказами наявність фактів, викладених в характеристиці про те, що
позивач проявив себе з негативної сторони, має амбіціозний, невживчивий характер,
має схильність до конфліктів, ігнорує можливість консультацій співробітників
ДОПЦ та кафедри онкології Донецького медичного університету, вважає свою думку
єдиною, не маючи належної кваліфікації. Пролонгує час обстеження хворих,
направляючи їх на дослідження у діагностичний центр ДОКТМО при умові, що
дослідження можливо пройти в ДОПЦ. Оскільки у відповідності з функціональними
обов'язками ОСОБА_1 не повинен консультуватись у співробітників ДОПЦ та кафедр
навчальних медичних закладів, а відомості про те, що ОСОБА_1 не має належної
кваліфікації, спростовуються посвідченням, дійсним до 13.09.2005 p.,
згідно з яким останній має другу кваліфікацію лікаря онкохірурга.

За таких
обставин суд першої інстанції обгрунтованно визнав цю інформацію недостовірною та
такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача ОСОБА_1
Правильним є і висновок суду про те, що в характеристиці не повинні бути
викладені відомості про небажання медичних сестер працювати разом з позивачем,
оскільки відповідачем підтверджено доказами тільки один факт відмови медсестри
поліклінічного відділення ОСОБА_2 працювати з позивачем у червні 2002 р. згідно
її рапорту (а.с.30).

Згідно
ч. 1 ст.1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

З врахуванням освіти і посади позивача, специфіки
обов'язків, які він виконує, недостовірна інформація, викладена керівництвом
ДОПЦ у характеристиці від 04.07 2005 p., яка стосується
його

особистості та
характеризує його з негативної сторони, спричинила ОСОБА_1 моральні страждання.
А оскільки недостовірну інформацію поширив відповідач, суд першої інстанції
підставно поклав на нього обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої
позивачу поширенням недостовірної інформації, що порочить його честь, гідність
і ділову репутацію. Визначена судом компенсація на відшкодування моральної
шкоди в суму 300 грн. відповідає конкретним обставинам справи, характеру та
глибини моральних страждань, яких зазнав позивач.

Таким
чином, судом першої інстанції правильно встановлені правовідносини, що склалися
між сторонами, і їм дана належна оцінка.

Рішення
суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування немає, тому відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.
ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відповідача ДОПЦ відхилити.

Рішення
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 20 червня 2006 р. та додаткове
рішення суду від 03 листопада 2006 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.