Справа № 2-66/ 2007
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
червня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді -
Проскурні С.М.,

при
секретарі - Корнацькій І.В.,

за участю представника позивача -
адвоката ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3. - адвоката ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, завданої
у зв'язку з недостачею,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_5.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3. про стягнення з них в
солідарному порядку матеріальної шкоди в розмірі 10480 грн., заподіяної
недостачею в її магазині вищезазначеними працівниками під час виконання своїх
трудових обов'язків. Вимоги мотивовані тим, що з відповідачами нею було
укладено трудові договори, відповідно до яких ОСОБА_2. та ОСОБА_3. були
прийняті на роботу в якості продавців продовольчих товарів, в обов'язки яких
входило приймання, зберігання товаро-матеріальних цінностей, грошових коштів.
Під час проведення останньої інвентаризації в магазині 06 липня 2006 року була
виявлена недостача на суму 12493,21 грн., яка лише частково погашена.

В
судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідно до пояснень ОСОБА_5.,
вона є суб'єктом підприємницької діяльності, фізичною особою з правом найму
робітників та має магазин, розташований в АДРЕСА_1 Красногвардійського району
АР Крим  з продажу продуктів харчування
та побутової хімії.

Для роботи в якості старших
продавців були прийняті ОСОБА_2. і ОСОБА_3., з якими нею укладені трудові
договори, та з 01 березня 2006 року їх помічниками прийняті ОСОБА_6. і ОСОБА_7
Працювали продавці по 2 чоловіка в зміну, ОСОБА_2. з ОСОБА_6., ОСОБА_3. з
ОСОБА_7. При проведенні інвентаризації товаро-матеріальних цінностей у
присутності продавців в магазині 06 липня 2006 року була виявлена недостача
продуктів харчування на суму 12493,21 грн. за період з 01.03.06 по 06.07.06.
Частково, за рахунок заробітної плати, недостача була погашена продавцями в
сумі 2013 грн. Розмір матеріальної шкоди, яка залишилась невідшкодованою,
складає 10480 грн., яку просила стягнути з відповідачів солідарно.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2. позов не визнала, зазначивши, що
продавцем у приватного підприємця ОСОБА_5. вона працювала з вересня 2004 року,
з нею укладено трудовий договір та договір про повну індивідуальну матеріальну
відповідальність. Крім неї, продавцями в магазині працювали ОСОБА_3., з якою
також укладено трудовий договір, та з 01 березня 2006 року ОСОБА_6. і ОСОБА_7,
трудові договори з якими ОСОБА_5. не укладала. Працювали вони по два чоловіка в
зміну, ОСОБА_3. разом з ОСОБА_7., вона з ОСОБА_6.   ОСОБА_3. та вона вважалися старшими
продавцями. Товар отримували на підставі накладних постачальників, з
відображенням в книзі доходу та видатків. Щоденно на кінець робочого дня
виводили залишок товарів по книгам обліку доходів та витрат, які велись у двох
примірниках, продавцями та ОСОБА_5. Ніяких розбіжностей не було, все сходилось.
Під час проведення останньої ревізії 06 липня 2007 року, за період з 01 березня
2006 року, за участю всіх продавців та ОСОБА_5., була виявлена недостача на
суму 12493,21 грн. Чому виникла така недостача, пояснити не може. Товару з
магазину без оплати його вартості вона не брала, в борг не видавала,
розкрадання товарів в магазині не було.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3. позов не визнала, пояснивши, що
продавцем у підприємця ОСОБА_5. вона працювала з лютого 2006 року, трудові
правовідносини були оформленні з укладанням трудового договору у письмовій
формі 23.03.06. Повністю підтримала пояснення, які були дані відповідачем
ОСОБА_2.

Відповідачі
ОСОБА_6. та ОСОБА_7, яких було залучено до участі в справі на підставі ухвали
суду, в судовому засіданні позов не визнали. Відповідно до пояснень ОСОБА_6. та
ОСОБА_7. продавцями в магазині у приватного підприємця ОСОБА_5. вони працювали
з 01 березня 2006 року, однак трудових договорів у письмовій формі з ними не
укладалось. В іншому дали пояснення, аналогічні за своїм змістом з ОСОБА_2. та
ОСОБА_3, повністю з ними погоджуючись.

Вислухавши
пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_5.. такими, що
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в
межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно
зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно
до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на
них трудових обов'язків.

При
покладенні  матеріальної відповідальності
права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі,
організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

За
наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути
покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної,
адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Відповідно
до ст.131 ч.2 КЗпП України працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна
підприємства, установи, організації і вживати заходів щодо запобігання шкоди.

Судом
встановлено, що суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_5.
для торгівлі в магазині, розташованому в АДРЕСА_1Красногвардійського району АР
Крим використовувалась наймана праця продавців ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_6. та
ОСОБА_7.  З  ОСОБА_3 та ОСОБА_2. було укладено письмові
трудові договори, з останньою також договір про повну (індивідуальну)
матеріальну відповідальність за виконання роботи, пов'язаної з обліком,
зберіганням товаро-матеріальних цінностей, реалізацією товару (а.с.5, 6, 21).
ОСОБА_6. та ОСОБА_7 були прийняті на роботу в магазин, та з 01 березня 2006
року виконували обов'язки продавців, приймали товар, здійснювали його продаж, хоча трудовий
договір у письмовій формі ОСОБА_5. з ними не укладала.

Згідно
зі ст.24 ч.4 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли
наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до
роботи.

При
проведенні інвентаризації товаро-матеріальних цінностей у присутності продавців
в магазині 06 липня 2006 року була виявлена недостача продуктів харчування на
суму 12493,21 грн.

Зокрема,
звіркою накладних на отримання продуктів харчування за період з 01.03.06 по
06.07.06, і це підтверджено перевіркою розрахунків та обліку
товаро-матеріальних цінностей, проведеною контрольно-ревізійним відділом у
Красногвардійському районі (довідка № 330-21-4 від 23.02.07), встановлено
наступне:

-     залишок
продуктів харчування на 01.03.06 складав 20797,17 грн., отримано

продуктів у березні 2006 року на
суму 75996,20 грн., витрати (здавання виручки, оплата за отриманий товар
постачальникам та інше) - 60743,43 грн.;

-     залишок на
01.04.06 склав 36049,94 грн., надходження - 70351,26 грн.,

витрати - 64711,15 грн.;

-     залишок на
01.05.06 склав 41690,05 грн., надходження продуктів харчування у

травні на суму 67884,47 грн.,
витрати 66333,74 грн.;

-     залишок на
01.06.06 склав 43240,78 грн., надходження продуктів харчування у

червні на суму 76899,27 грн.,
витрати 80383,62 грн.;

-     залишок
продуктів харчування на момент ревізії 06.07.06 за Книгами обліку

доходів та витрат продавців та
приватного підприємця ОСОБА_5. склав 39756,43 грн.

Під час проведення ОСОБА_5. у присутності продавців інвентаризації

наявності продуктів харчування в
магазині с. Клепініно станом на 06.07.06 фактична наявність товару склала
27263,22 грн. Звіркою залишків по книгам обліку доходів і витрат з результатами
проведеної інвентаризації виявлена недостача продуктів харчування на суму
12493,21 грн.

Відповідно
до п.4 п.п.4.2 абз.4 Положення “Про ведення касових операцій у національній
валюті в Україні”, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.04

№ 637 підприємці касової книги не
ведуть, замість неї заводиться книга обліку доходів і витрат (ф-10).

Судом
встановлено, що підприємцем ОСОБА_5. велась книга обліку доходів і витрат,
додатково була заведена зареєстрована книга обліку доходів і витрат (ф-10) на
найманих працівників, які займались реалізацією товару, що передбачено
Постановою Кабінету Міністрів України № 507 від 16.03.00. “Про роз'яснення
Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727 (“Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”).

Судом
були досліджені книги обліку доходів і витрат, які велись окремо продавцями та
підприємцем, в яких зазначено періоди обліку, сума виручки з відображенням
отриманого товару за накладними, датами здавання виручки, що підтверджувалось
підписами обох сторін: продавців та підприємця, розбіжностей не виявлено.

Згідно
з ст.134 ч.1 п.1, п.5 КЗпП України працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству,
установі, організації, у випадках, якщо: між працівником і підприємством,
установою, організацією відповідно  до
статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на
себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості
майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;
шкоди завдано недостачею матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції).

Відповідно
до ст.137 ч.1 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає
покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту
конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно.

Згідно
з ст.138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести
наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно
до ст.1353 ч.5 КЗпП України розмір підлягаючої покриттю шкоди,
заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з
урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності.

Оцінюючи
за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового
задоволення позову.

Відповідачі
перебували з позивачем у трудових правовідносинах, при виконанні своїх трудових
обов'язків заподіяли підприємцю матеріальну шкоду внаслідок недостачі товару на
загальну суму 12493,21 грн., розмір якої підтверджено документально, відтак на
підставі п.5 ч.1 ст.134 КЗпП України повинні нести  матеріальну відповідальність у повному
розмірі заподіяної шкоди (ОСОБА_2. також і на підставі п.1 зазначеної статті).

Разом
з тим проведеною контрольно-ревізійним відділом у Красногвардійському районі у
період з 20.02.07 по 23.02.07 ревізією розрахунків та обліку
товаро-матеріальних цінностей, була виявлена заборгованість з заробітної плати
підприємця ОСОБА_5. продавцям, яка склала 2413 грн. Як пояснила в судовому
засіданні ОСОБА_5. зазначена суму зарахована в погашення заподіяної недостачі,
відтак розмір невідшкодованої матеріальної шкоди становить 10080,21 грн.
(12493,21 грн. - 2413 грн.).

Відповідачами
в суді не доведено, що підприємцем ОСОБА_5. не було створено в магазині
належних умов для збереження товаро-матеріальних цінностей.

Приймаючи
до уваги, що шкоду було заподіяно з вини усіх відповідачів, враховуючи однакові
ступінь їх вини, вид та межу матеріальної відповідальності, шкоду у розмірі
10080,21 грн. вони мають покрити у рівних частках, оскільки трудове законодавство
не передбачає солідарної відповідальності (10080,21 грн. : 4 = 2520,05 грн.).

Відповідно
до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають частковому
стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 100,80 грн.
(10080,21 грн. х 1%) та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи (130,80 грн. : 4 = 32,70 грн.).

Керуючись статтями 24, 130, 131, 134, 135-3, 137, 138 КЗпП України, 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування
матеріальної шкоди, завданою у зв'язку з недостачею у магазині, розташованому в
АДРЕСА_1 АР Крим у період з 01.03.06р. по 06.07.06р.   по  2520,05 грн. з кожної та на відшкодування
понесених судових витрат по 32,70 грн. з кожної, всього по 2552 грн. 75 коп. з
кожної.

В іншій
частині позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя