Справа № 22 - 2697 / 2007р.                                  Головуючий у 1
інстанції: Щербак А.А.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02
серпня 2007 року                                                                                     м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:      Денисенко
А.1.,

Суддів:                  Коваленко А.І.,

Давискиби
Н.Ф., При секретарі:    Тахтаул О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про стягнення грошових
коштів.

В позові зазначав, що 19 травня 2002 року між сторонами складена розписка,
згідно до якої він передав ОСОБА_2 завдаток у розмірі 100 доларів США в рахунок продажу
житлового будинку АДРЕСА_1. Вартість будинку була встановлена в розмірі 1000
доларів США. Після
купівлі будинку він разом зі своєю родиною веселився в будинок, займався його
благоустроєм, вивозив сміття, замінив електропровід, побудували опалювальну
систему, сплачували необхідні платежі. На купівлю будівельних матеріалів він
витратив 3624 грн. та сплатив вартість купленого жилого будинку в розмірі 1050
доларів США.

Посилаючись на те, що його виселено із цього будинку і
йому відмовлено у задоволенні його зустрічного позову про визнання дійсним
договору купівлі-продажу жилого будинку, просив суд стягнути з ОСОБА_2
таОСОБА_3 втрати на ремонт житлового будинку в розмірі 3624 грн., а також суму
5302 грн. 50 коп. договірну вартість жилого будинку та моральну шкоду в розмірі
5000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
05 червня 2007 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, заперечення
ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали та доводи скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. З та п. 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд виходив з
того, що 100 доларів США
були виплачені ним у якості завдатку і відповідно до ст.195 ЦК України в
редакції 1963 року, що діяв на момент укладення договору купівлі - продажу між
сторонами, якщо за невиконання договору відповідною с сторона, яка
дала завдаток, він залишається у другої сторони. Щодо 550 доларів США, які були
надіслані ОСОБА_3 переказом від 01.04.2003 року, суд виходив„-з~лого, що
позивачем не надано суду переконливих доказів, що ця сума пересилалась
відповідачу у якості сплати по договору купівлі-продажу житлового будинку.

Проте з такими висновками суду погодися не можна, оскільки вони не
відповідають фактичним обставинам справи та закону.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2,
за згодою його дружини ОСОБА_3, була укладена угода про те, що ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_3
100 доларів США в рахунок
продажі йому жилого будинку АДРЕСА_1, а залишок вартості цього будинку в розмірі
900 доларів СЩА зобов'язується виплатити до серпня місяця. Про це свідчить
розписка від 1.9 травня 2002 року.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 100 доларів США він передав
ОСОБА_3 при укладені угоди та підписанні розписки, а 01.04.2003 року переслав
переказом ОСОБА_3 550 доларів США в рахунок вартості купленого будинку.
Відповідач ОСОБА_2 уклонявся від нотаріального посвідчення договору купівлі
-продажу житлового будинку, тому він звертався з позовом про визнання цього
договору дійсним. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від
17.11.2005 року ОСОБА_1
відмовлено у задоволені зазначеного позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3
не заперечують, що дійсно ці гроші були отримані від позивача, але вважають, що
100 доларів США це
завдаток, який не підлягає поверненню, а 550 доларів США сплачені
позивачем за проживання в будинку за усною домовленістю.

Проте, їх доводи не відповідають фактичним обставинам
справи та закону. Оскільки договір купівлі - продажу жилого будинку між
сторонами та договір завдатку не був посвідчений нотаріально, вимоги ст.195 ЦК України в
редакції 1963 року, що діяв на момент виникнення цих правовідносин, не можуть
бути застосовані. Будь-яких письмових доказів про зобов'язання позивача
сплатити гроші за проживання в жилому будинку відповідачами суду не надано.

Зі змістом ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте
майно), зокрема повернення виконаного за недійсним правочином, зобов' язана
повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ч.2 ст.23 та ч.2 ст.31 КпШС при укладенні
угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.
Стягнення може бути звернено на все майно, яке є спільною сумісною власністю
подружжя, коли рішенням суду встановлено, що зобов'язання одного з подружжя
було видано в інтересах усієї сім'ї і одержане за зобов' язанням
використано на її" потреби.

Зважаючи на викладене подружжя ОСОБА_3 повинні повернути
позивачу безпідставно набуті кошти в сумі 3282 грн.50коп., що еквівалентні 650
доларам США, набуті в
рахунок укладення договору.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п.3 п.4 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з постановлянням нового рішення про стягнення з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3282грн.50 коп., що еквівалентно 650 доларам США.

Позовні вимоги про стягнення з відповідачів витрат на проведення ремонту
будинку в сумі 3624грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн, не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем не надано письмових доказів про домовленість з
відповідачами про виконання ним ремонтних робіт та відшкодування моральної
шкоди.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2007 року
по цій справі скасувати та постановити нове рішення наступного змісту:

„Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3282грн.50коп., що
еквівалентно 650 доларам СІНА та судові витрати: судовий збір в розмірі 51 грн.
та витрати на ІТЗ в розмірі 30грн.

В іншій частині
позовних вимог відмовити."

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення,
проте може бути

оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом

двох місяців.