overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України Косенко В.Й. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ленінського місцевого  суду м. Запоріжжя
від 22 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 24 квітня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
“Запоріжтрансформатор” про стягнення заборгованості та компенсації за невикористану
відпустку та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням
Ленінського місцевого  суду м. Запоріжжя
від 22 грудня 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ
“Запоріжтрансформатор” про стягнення заборгованості та компенсації за
невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 24 квітня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення
Ленінського місцевого  суду м. Запоріжжя
від 22 грудня  2006 року залишено без
змін.

У
касаційній скарзі заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

У
відкритті касаційного провадження у зазначеній справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Зі змісту касаційної
скарги, оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги, вбачається, що наведені
у скарзі доводи не дають підстав для висновків про те, що рішення суду  постановлені з  порушенням норм матеріального й процесуального
права.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити  у
відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
“Запоріжтрансформатор” про стягнення заборгованості та компенсації за
невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ленінського місцевого
суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2006 року та ухвалу  апеляційного суду Запорізької області  від 24 квітня 2007 року.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                           В.Й. Косенко
Суддя 1-ї інстанції Матяш О.В.                                                        Суддя доповідач Бондар М.
20 серпня 2007 року                                                                           Справа
№ 22-2930
УХВАЛА

Іменем    України

Коллегїя судової
палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий
-суддя: Бондар М. С,   судді:   Гончар О.С. ,  ЛомеЙКО В.О. секретар - Вертелецька І.В.

при участі:      прокурора-                                    адвокат -

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу  та заяву

ОСОБА_1
про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали судді Ленінського
районного суду М. Запоріжжя від 16.01.2002 року про повернення скарги,  -

встановила  :

16 січня
2002 року суддя Ленінського районного суду М. Запоріжжя виніс ухвалу про
повернення скарги ОСОБА_1.  на дії
ліквідаційної комісії банку "Слов'янський".

З заявою
про поновлення про поновлення пропущеного процесуального строку до суду
звернувся заявник.

Вивчивши
матеріали справи колегія суддів судової пала­ті з цивільних справ апеляційного
суду дійшла до висновку,  що заява про
поновлення процесуального строку не підлягає задово­ленню з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 73 ЦПК суд може поновити
процесуаль­ний строк пропущений з поважної причини.

З
матеріалів справи вбачається,  що
оскаржувану ухвалу суд прийняв у січні 2002 року.

За
нормами  ст. 216 ЦПК (в редакції 1963
року) особам які не брали участь у справі копія ухвали надсилається судом.

Зазначені
вимоги були завчасно виконані про що свід­чить лист суду першої інстанції (а.с.
12).

Крім
того,  звертає на себе увагу і те,  що з часу по­дання позову (2001 рік) і по
2007 рік заявник не мав інтересу до справи.

При
таких обставинах колегія суддів вважає,
що прохан­ня про поновлення пропущеного процесуального строку за мотива­ми,  які викладені в заяві не може бути
задоволено.

Керуючись  ст. 294, 307, 313, 314, 317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила

Заяву
ОСОБА_1.  про поновлення процесуального
строку залишити без задоволення,  а
апеляційну скаргу без розгляду.

Ухвала
судової колегії може бути оскаржена безпосеред­ньо до Верховного Суду України в
двохмісячний термін з дня на­брання чинності ухвали апеляційного суду.
СУДОВИЙ НАКАЗ
28 квітня 2007 року                                                                                             №2н-785/2007року
Судця
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області  Малєєв А.Ю. розглянувши заяву заступника
прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі ВАТ „Укртелеком"    та
його    відокремленого    безбалансованого    підрозділу    -
Центру телекомунікаційних послуг Івано-Франківської філії ВАТ
стягнення заборгованості за надання послуг телефонного зв'язку в сумі 724
грн.09 коп. з ОСОБА_1
до ст.ст. 258, 526, 530, 610-612, 622-625 Цивільного кодексу України, 99, 102,
103 Цивільного процесуального кодексу України, -
1.    Стягнути з ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер відсутній,
що проживає за адресою АДРЕСА_1
користь ВАТ „Укртелеком" в особі відокремленого безбалансованого
підрозділу -Центру телекомунікаційних послуг Івано-Франківської філії ВАТ
знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Ак. Сахарова, 32,
зарахуванням на р/р 2603215 в АППБ „Аваль", МФО 336462, Код 01184835 - заборгованості за
послуг телефонного зв'язку в сумі 724 грн. 09 коп.
Стягнути з боржника в дохід держави, - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 15 грн. 00 коп., та
витрати 25 грн. 50 коп.. державного мита.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати
Згідно ст.104 Цивільного процесуального кодексу України
(далі - ЦПК України) боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача
протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його
Відповідно до ст. 105 ЦПК України у разі ненадходження
заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та
за наявності даних про тримання боржником копії наказу судовий наказ набирає
законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана
в установлений строк, розглядається судом протягом п'яти днів з дня її
надходження без судового розгляду і виклику сторін, про що постановляється
ухвала, якою скасовується судовий наказ (стаття 106 ЦПК України).
Справа № 2  -  О -
РІШЕННЯ

Іменем України

27  лютого  2007
року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський  районний
суд  Автономної  Республіки
Крим

у складі головуючого  судді                         -   Мязгова Л.О.

при секретарі
-   Архірєєвої  Ю.В.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні  в  смт. Красногвардійське  справу за заявою  ОСОБА_1
про  встановлення факту належності
ощадної книжки, зацікавлена особа
Красногвардійська  філія  ощадбанку
№ 4567

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою
про встановлення факту  належності
ощадної книжки  виданої  на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_2 де в його по
батькові  допущена граматична помилка,
записаний як  «ІНФОРМАЦІЯ_1», а
правильно згідно  свідоцтва про смерть
останнього «ІНФОРМАЦІЯ_2».
Просила встановити  факт
належності ощадної книжки.

У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, просила заяву
задовольнити. Пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразове  знімав
гроші   з книжки  та
ніяких  заперечень з стороні  філії банку не  було. На дану помилку вони  раніше
не  звертали  ніякої уваги.

Представник ощадбанку в  судовому
засіданні не заперечував  проти  задоволення заяви.

Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи ВАТ «Державного
ощадного  банку України», вивчивши
матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1
виданого 13.06.2006 року Октябрьскою селищною радою Красногвардійського
району АР Крим, актовий  запис № 72,
ОСОБА_2  помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 68
років.

З  ощадної   книжки
за  № рахунку  НОМЕР_2 вбачається  що вона видана на ім'я  ОСОБА_2.

Заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3. знаходилась
в шлюби  з ОСОБА_2 1938 р.н., що
підтверджується   штампом в паспорті
заявниці НОМЕР_3  виданого  16.11.2001 року Красногвардійським  РВ. (а.п. 10).

Сукупність перерахованих вище доказів, а саме точний збіг прізвища, ім'я
зазначених в ощадний книжки  з свідоцтвом
про смерть, а також фактичне  сходження  по батькові, дозволяє суду зробити висновок
про те, що ощадна книжка видана на ім'я
ОСОБА_2 належить ОСОБА_2.

Встановлення даного факту має
юридичне значення - необхідно заявниці для  оформлення спадщини.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 256
п. 6 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву  ОСОБА_1   -
задовольнити.

Встановити юридичний факт належності
ощадної  книжки за  рахунком
НОМЕР_2  яка  видана Октябрьською філією ощадбанку України
на ім'я  ОСОБА_2  - ОСОБА_2.

Рішення може  бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Красногвардійський районний
суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або  в порядку  ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23
квітня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області в складі:

Новодворської
О.І., Висоцької В.С, Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства „Київпастранс", третя особаОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожно-транспортною
пригодою за касаційною скаргою Комунального підприємства „Київпастранс" на
рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 червня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2004 року,

встановила:

Комунальне підприємство „Київпастранс" звернулося до Верховного Суду
України з касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м. Києва від
8 червня 2004 року, яке залишено без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 26 серпня 2004 року, яким задоволено позов ОСОБА_1до Комунального
підприємства „Київпастранс" про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди заподіяної у результаті ДТП.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на неповне з'ясування судами
фактичних обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий судовий розгляд.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи
частково позовні вимоги та, стягуючи з відповідача на користь позивача у
відшкодування матеріальної шкоди 7919 грн., а у

Справа №
33ц-281кс-07

відшкодування
моральної шкоди 2000 грн., місцевий суд виходив із того, що позивачем доведено,
що шкода заподіяна з вини працівника відповідача водія ОСОБА_2 розмір шкоди
підтверджено відповідними доказами, тому він повинен згідно ст. 450, 440-1 ЦК України (у
редакції 1963 року)

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та
залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу Комунального підприємства „Київпастранс" відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 червня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08
травня 2007 року                                                                                             м.  Вінниця

Колегія  судців
судової палати  з  цивільних
справ  апеляційного  суду Вінницької області у складі:

Головуючого :
Якути О.І, .

Суддів:
Щолокової О.В.,  Міхасішина І.В.

При секретарі:
Яблонській І.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці клопотання ОСОБА_1про поновлення строку на апеляційне оскарження
рішення Замостянського районного суду м.
Вінниці від 24.05.2005 року у справі за позовом Українсько-німецько-датського
спільного підприємства «Український мобільний зв'язок» в особі Вінницької філії
до ОСОБА_1про стягнення заборгованості,
-

встановила:

Рішенням
Замостянського районного суду м.  Вінниці
від 24.05.2005 року вищезазначений позов задоволено.

На таке
рішення відповідач ОСОБА_1. подав до суду клопотання у якому просив поновити
строк на оскарження вищезазначеного рішення,
посилаючись на те,  що подати
заяву та апеляційну скаргу у встановлений законом строк не мав можливості.

Відповідно
до ч.1  ст.  294 ЦПК України заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно
ч. 1  ст.
73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк,  встановлений,
відповідно,  законом або
судом,  за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних причин.

Справа № 22 -
987    2007 р.       Категорія: 11

постанова
ухвалена під головуванням Батрин О . В.

Доповідач: Якута
О.І.

Колегія
суддів вважає,  що зазначена ОСОБА_1.
причина пропуску строку не являється поважною і в поновленні строку необхідно
відмовити.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  73,  294 ЦПК України,  колегія

суддів,

ухвалила:

Відмовити
ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Замостянського
районного суду м.  Вінниці від 24 травня
2005 року.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.
Справа № 2-0525
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: Головуючого   -
судді Кучми А.Ю. при секретарі -
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,   -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
посилаючись на те, що 05.03.1988
в Комінтернівському відділі ЗАГС м. Харкова зареєструвала шлюб з
відповідачем, актовий запис №
220, однак через зловживання останнім алкогольними напоями, сварки та бійки,
подружнє життя з ОСОБА_2 не склалося. Відповідач, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, принижує людську гідність позивачки. Примирення та
збереження сім'ї не можливе. Дітей від шлюбу не має, однак в позасудовому
порядку розірвати шлюб ОСОБА_2 не бажає. Майновий спір відсутній.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов
задовольнити та розірвати шлюб із ОСОБА_2
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи
повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224
Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши
добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:
05.03.1988 Комінтернівським
відділом ЗАГС м. Харкова зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий
запис № 220 (свідоцтво
про укладання шлюбу Серії НОМЕР_1).
Подружнє життя між сторонами не склалося через зловживання ОСОБА_2
алкогольними напоями сварки та бійки. Відповідач, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, принижує людську гідність позивачки. Примирення і
зберігання сім'ї неможливе та не є доцільним.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112
Сімейного кодексу України, суд -
ОСОБА_1  задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 05.03.1988 Комінтернівським відділом ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 220, розірвати.
При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 державне мито
Рішення може бути оскаржено до судової палати
апеляційного суду Харківської області через місцевий Комінтернівський районний
суд м. Харкова шляхом подачі у 10-ти денний термін, починаючи з наступного дня
після його проголошення, заяви про апеляційне оскарження та подачі апеляційної
скарги у 20-ти денний термін після подачі заяви або в порядку ч. 4 ст. 2 95 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Справа № 22-78507                                   Головуючий
в 1-й інст.- Герасимчук М.К.
Доповідач - Ковалевич С.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 вересня
2007р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області у складі

головуючого- судді Собіни І.М. суддів Ковалевича С.П., Пашкевича О.О. при
секретарі Колесовій
Л.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Рівненського міського суду від 20
червня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів. Перевіривши докази у справі та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням
Рівненського міського суду від 20 червня 2007р. задоволено позовні вимоги
ОСОБА_2 та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 14 всіх видів його доходів до
досягнення позивачем 23-х річного віку.

В апеляційній
скарзі на вказане рішення ОСОБА_1
посилається на його незаконність через порушення судом норм матеріального
права.

Вказує, що він
добровільно надає допомогу синові при його навчанні, проте суд першої інстанції
безпідставно цих обставин до уваги не прийняв. Крім того від другого шлюбу він
також має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_3.

Просив спірне рішення скасувати та ухвалити нове, яким в
позові відмовити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_4
та ОСОБА_1 мають від шлюбу повнолітнього сина - позивача по справі ОСОБА_2, який навчається
на стаціонарній формі навчання в м. Києві.

Позивач та його представник ОСОБА_4
стверджують, що відповідач не регулярно надає допомогу синові, хоча має таку можливість, оскільки отримує достатній
дохід. За    наведених обставин
суд першої інстанції правильно керуючись ст. 199 СК України постановив рішення
про стягнення аліментів на користь сина на час його навчання, але не довше, як
до досягнення ним 23-х років.

Проте,
визначаючи розмір аліментів, судом не враховано, що відповідач має на утриманні
від другого шлюбу неповнолітню доньку - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження.

За наведених
обставин колегія суддів приходить до висновку про зменшення розмірі аліментів з
14 частини усіх видів його доходу до 16.

У зв»язку з наведеним, рішення суду першої інстанції
підлягає частковій зміні.

Керуючись ст. ст. 182, 199 СК України, ст. ст. 309,
313,316 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Змінити рішення
Рівненського міського суду від 20 червня 2007р., зменшивши розмір стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на час
його навчання, але не довше як до досягнення ним 23-ти років з 14 до 16
частини всіх видів його доходу.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду набуває чинності з моменту його проголошення
і може бути оскаржене

сторонами по справі протягом двох місяців з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді               ЯЦЕНКА С.Л.

при секретарі                           ЗАЙВЕНКО Л.М.

з участю адвоката                   ОСОБА_1

провівши відкрите попереднє судове засідання в залі суду
в м.Смілі по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та
розділ спадкового майна,-

встановив :

В ході
попереднього розгляду справи сторони уклали мирову угоду і просять визнати її.

За умовами мирової угоди за ОСОБА_2 визнається право
власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, належну
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а
також на 1/2 частину цієї квартири, належної ОСОБА_3. Позивач сплачує
відповідачці суму еквівалентну 3500
доларів США грошової компенсації за належну їй частину квартири і він
відмовляється від претензій стосовно квартири АДРЕСА_2, належної ОСОБА_3.

Мирова угода сторін не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вона повинна бути прийнята судом.

Керуючись
ч.4 ст. 130, ст. 175, п.4  ч.1
ст.205 ЦПК України,-

ухвалив :

Затвердити мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно
якої за ОСОБА_2 визнається право власності на квартиру АДРЕСА_1, належну
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і
ОСОБА_3. на підставі свідоцтва про право власності №464-Р-П від 29 листопада 1994 року, а ОСОБА_2
сплачує ОСОБА_3. суму еквівалентну 3500
доларів США грошової компенсації за належну їй частину квартири АДРЕСА_1 і відмовляється
від претензій стосовно квартири АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду
Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 5 денний строк з
дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження та подання протягом 10 днів після подання
такої заяви -апеляційної
скарги. Апеляційна скарга може бути подана через міськрайонний суд і в 5 денний строк з
дня проголошення ухвали без посереднього подання заяви про її оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на
її оскарження, а в разі її оскарження -
після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.