в 1 інстанції Шум Л.І.
21 (2 )                                          Доповідач
УХВАЛА

Іменем    України

29 серпня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Дніпропетровської
області в складі:

головуючого:
Неклеси В.І.

суддів :        Митрофанової Л.В.,  Соколан Н.О.

при секретарі :
Бондаренко І.В.

за
участю: представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі - Бершадської
Людмили Станіславівни

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі,
відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний
комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м.  Кривого Рогу від 06 лютого 2007 року по
цивільній справі за позовомОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат",
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі про стягнення заборгованості по
щомісячних платежах відшкодування шкоди,
компенсації втрати частини сум у відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 06 лютого 2007 року з відкритого акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» (далі ВАТ «КЗРК») на користь ОСОБА_1  стягнуто одноразово заборгованість по
щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01.01.1996
року по 01.04.2001 року у сумі 7619, 80 грн.,
компенсацію частини відшкодування шкоди у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати за період з 01.01.1998 року по 01.04.2001 року у сумі 6052, 23
грн.,  з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в м.  Кривому
Розі (далі Фонд соціального страхування) стягнуто одноразово заборгованість по
щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку в сумі 25053, 01
грн.,  і щомісячно з 01.02.2007 року по
728, 03 грн. до зміни обставин,  що
тягнуть перерахунок щомісячних виплат.

В
апеляційній скарзі ВАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду і
направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції,  так як судом не досліджено питання фактичного
підвищення тарифних ставок і окладів по підприємству,  судом не надана правова оцінка економічному
обґрунтуванню та застосуванню коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів
на підприємстві,  а також фактичної
середньої заробітної плати по комбінату,
та незаконно стягнуто компенсацію.

В
апеляційній скарзі Фонд соціального страхування ставить питання про скасування
ріяіення суду і ухвалення нового про відмову позивачу у задоволенні позовних
вимог,  оскільки постановляючи
рішення,  суд першої інстанції не взяв до
уваги,  що Фонд соціального страхування
не є належним відповідачем по справі,
суд необгрунтовано відкоригував
суми     відшкодування шкоди на
коефіцієнти росту тарифних ставок і

окладів,  а не на коефіцієнти фактичного росту
заробітної плати,  не перевірив,  чи збільшилася фактична заробітна плата,  безпідставно застосував коефіцієнт 2, 5 з
01.01.1996 року,  суд неправильно
застосував п. 28 "Правил відшкодування власником підприємства,  установи,
організації або уповноваженим ним органом шкоди,  заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків" надалі Правил відшкодування шкоди ,  затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 23 червня 1993 року №472 ,
який встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,  а не сам механізм такого перерахунку,  судом не враховано,  що при збільшенні тарифних ставок не
відбулося підвищення заробітної плати працівників,  судом неправомірно стягнута компенсація.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і
заявлених позовних вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга ВАТ
"КЗРК" підлягає задоволенню,
скарга Фонду соціального страхування -частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював з 1953 року по 1962 року на шахті Більшовик ВО «Кривбасруда»,  правонаступником якого стало ВАТ "КЗРК" крепильщиком,  підривником,
бурильником з повним робочим днем у шкідливих підземних умовах праці. В
результаті нещасного випадку на виробництві у 1961 році йому встановлено 10 %
втрати працездатності,  при наступних
переоглядах ступінь втрати працездатності змінювався та висновком СЕК. від 19.05.1994
року встановлено 45% безстроково та третя група інвалідності.

У
зв'язку з частковою втратою працездатності позивачу відповідачем у
добровільному порядку проводилися виплати відшкодування шкоди здоров'ю згідно
із законом з розрахунку середнього заробітку по професії позивача та ступеня
втрати працездатності.

Задовольняючи
в повному обсязі вимоги позивача в межах,
які перевищують строк позовної давності,
суд першої інстанції виходив із того,
що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права
на позов,  а право на позов виникає з
дня,  коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її права ( ст.  76 ЦК
України в редакції 1963р.).

На думку колегії
суддів,  такий висновок суду є невірним .

Суд
першої інстанції не звернув увагу на норми
ст.  71 ЦК України в
редакції 1963 року,  з урахуванням
правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року та роз'яснення,
викладені в п.п. 1,  1-1,  1-2,
22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року
( з подальшими змінами),  «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  згідно з якими загальний строк,  у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого права ( позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадках,  коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем ( у тому числі й у разі
неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволені позову,  кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Відповідно
до Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-Х1У "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" особам,  які потерпіли на виробництві до 01 квітня
2001 року,  Фонд сплачує страхові виплати
та надає соціальні послуги з моменту передачі відповідними підприємствами в
установленому порядку документів,  що
підтверджують право цих працівників на такі послуги.

Однак,  стягуючи з ВАТ «КЗРК» заборгованість по
відшкодуванню втраченого заробітку за період починаючи з 01.01.1996 року,  а з Фонду соціального страхування щомісячні
страхові платежі за період з 01.04.2001 року,
суд не звернув уваги на це

правило і не
встановив,  чи дотримано позивачем строк
позовної давності при звернені до суду з зазначеним позовом.

Крім
того,  задовольняючи позов,  суд першої інстанції виходив з того,  що при перерахуванні позивачу сум страхових
виплат підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту реальної
середньої заробітної плати,  а не
встановлені спільними

постановами
дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти. У свою чергу Фонд
соціального страхування також продовжив виплату цих сум у неправильному
розмірі.

Колегія
судців з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для
перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди погодитись не може,  оскільки змінюючи розмір щомісячних
виплат,  суд не перевірив,  чи відбулося фактичне підвищення заробітної
плати по підприємству,  не витребував
відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за
оспорюваний період,  тобто на час виплати
відшкодування шкоди підприємством.

Оскільки
вказані недоліки не були і не могли бути усунені ухваленням додаткового рішення
судом першої інстанції,  рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  згідно вимог п.5 ч.1  ст.
311 ЦПК України.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що рішення суду ухвалене з порушенням вимог
матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню в повному
обсязі,  з направленням справи на новий
розгляд в той же суд.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
п.5 ч.1  ст.  311, 313- 315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний
комбінат" задовольнити,  відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і профзахворювань України в м.
Кривому Розі - задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 06 лютого 2007 року скасувати. Справу направити на новий розгляд в той
же суд в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.