Справа № 22ц-5307
від 2007 року             Головуючий в
1 інстанції Фісунов А.Л.
Категорія 44                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 рік липень
02 дня     Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду

Дніпропетровської
області в складі:

головуючого      - Бараннік О.П.,

суддів              - Михайловської С.Ю., Максюта
Ж.І.,

при секретарі      - Кочковій А.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2- ОСОБА_3 на
рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ЖКП „Парус" про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2002 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_1 і ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири, посилаючись на те, що
11 серпня 2002 року її двохкімнатна квартира НОМЕР_1, загальною площею 52,5
кв.м. була залита із квартири відповідачів НОМЕР_2, розташованої двома поверхами
вище в будинку АДРЕСА_1.

Зі слів дочки відповідачів ОСОБА_3 причиною залиття квартири ОСОБА_4 став
розрив шланги, який з'єднує бачок з водопровідною системою.

Таким чином, оскільки в результаті вказаного залиття
позивачці була спричинена як матеріальна, так
и моральна шкода, яку відповідачі в добровільному порядку відшкодовувати не
бажають, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові ОСОБА_4 просила стягнути на свою користь в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 9 200 гривень і в рахунок відшкодування
моральної шкоди -2 000 гривень.

Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська
від 09 квітня 2003 року, 26 червня 2003 року і від 06.12.2006 року до участі у
справі в якості співвідповідачів притягнуті ВЖ РЕП Ленінського району м. Дніпропетровська, ЖЕК - 41 та ЖКП
„Парус".

Справа
розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28
березня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково. З ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь
позивачки стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 600 гривень, в
рахунок відшкодування моральної шкоди 500 гривень, а також понесені затрати по
справі. Крім того, цим же рішенням на користь позивачки з житлового
комунального підприємства „Парус" також стягнуто в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 4 600 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 500
гривень і понесені затрати по справі.

В апеляційній скарзі представляюча інтереси відповідачів
ОСОБА_3, посилаючись на' відсутність вини відповідачів в залитті квартири
позивачки і на неналежне виконання своїх обов'язків по обслуговуванню
сантехнічного обладнання житловим комунальним підприємством „Парус"
просила рішення суду, висновки якого не відповідають обставинам справи,
скасувати і ухвалити нове рішення, яким всю відповідальність по відшкодуванню
шкоди за залиття квартири відповідачки покласти на ЖКП „Парус".

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської
області вважає, що апеляційна скарга
представляючої

інтереси відповідачів ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково , а рішення
суду - частковій зміні виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дав їм належну
правову оцінку і обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом
постановив рішення про стягнення з відповідачів матеріальної і моральної шкоди,
спричиненої залиттям квартири позивачки.

Доводи
представника відповідачів про відсутність вини ОСОБА_1 в залитті квартири

позивачки, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно пунктів 2.2.1
та 2.2.2 договору укладеного між ВЖ РЕО Ленінського району м. Дніпропетровська
та ОСОБА_1 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової
території на співвласника покладено обов'язок дотримуватися вимог „Правил
користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, а
також своєчасно інформувати власника будинку або підприємство, що обслуговує
будинок, про виявлені несправності елементів квартири, чого в дійсності
відповідачами виконано не було і чому судом першої інстанції була дана належна
правова оцінка.

Не можуть бути прийняті до уваги, і доводи представляючої інтереси
відповідачів ОСОБА_3 про відсутність моральної шкоди, оскільки сам факт залиття
житлового приміщення, а також пошкодження майна позивачки, та ті негативні
наслідки, які мають місце при цьому, уже свідчать про наявність моральної
шкоди.

Разом з тим, приймаючи до уваги похилий вік відповідачів, а також те, що
крім пенсії ніяких інших джерел доходів вони не мають, в зв'язку з чим
стягнення з них шкоди у повному розмірі поставить їх в дуже тяжке становище,
колегія суддів вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 454 ЦК України / в
редакції від 1963 року / та пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоду" від 27.03.1992 року № 6 з послідуючими змінами, зменшити розмір
стягнутої з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 матеріальної шкоди з 4 600 гривень до 2 500
гривень, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представляючої інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2- ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2007
року - змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди з 4 600
гривень до 2 500 гривень, солідарно.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від
28 березня 2007 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарги протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.