апеляційний суд автономної республіки крим
Справа № 22-ц-672-Ф/07     Головуючий суду першої інстанції
Суддя-доповідач Полянська В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого   -
Моісеєнко Т.І.,

суддів                                    - Полянської В.О.,

- Мамасуєвої Л.О..,
при секретарі - Брежнєвій
O.K.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії цивільну справу за клопотанням представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «Арсенал» м.  Люберці Московської області РФ про забезпечення
виконання рішення суду,  за апеляційною
скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро
«Арсенал» - Петросенко
Ігоря Миколайовича на ухвалу Ленінського районного суду Автономної Республіки
Крим від 21 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Представник
ТОВ «Юридичне бюро «Арсенал» звернувся до суду з клопотанням про примусове
виконання на території України рішення Суворовського районного суду Тульської
області РФ від 21 листопада 2006 року,  яким стягнуто з ОСОБА_1на користь ТОВ
«Юридичне бюро «Арсенал» 10
млн. 300 тисяч 821
руб. 91 коп.

Одночасно
представник ТОВ «Юридичне бюро «Арсенал» звернувся до суду з клопотанням про
забезпечення виконання цього рішення шляхом накладення арешту у вигляді
заборони на відчуження домоволодіння АДРЕСА_1,  яке належить на праві власності боржникові.

Ухвалою
Ленінського районного суду АР Крим від 21
лютого 2007 року
клопотання про забезпечення виконання рішення суду повернуто представнику ТОВ
«Юридичне бюро «Арсенал» м.  Люберці
Московська області РФ на
підставі ч. 8  ст.  153 ЦПК України.

В
апеляційній скарзі представник ТОВ «Юридичне бюро «Арсенал» - Петросенко
І.М.  просить скасувати ухвалу суду та
задовольнити клопотання про забезпечення виконання рішення суду,  оскільки вважає,  що ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального права.

2

Апелянт
посилається на те,  що відсутність прямих
вказівок в розділі VII Цивільного процесуального кодексу України на можливість
судом вжити заходи для належного виконання судового рішення,  після надання їм чинності не є перешкодою для
вирішення цього питання,  оскільки
відповідно принципів верховенства права та невідворотності Рішення любого суду
згідно вимог ч. 2  ст.  1 Мінської
конвенції від 22.01.1993
року,  головним завданням судочинства
є відправлення правосуддя.

Також
апелянт посилається на те,  що відповідно
до ч.3  ст.  151
ЦПК України,  забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно
до ч. 1  ст.  303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Відмовляючи
у прийнятті до розгляду клопотання про накладення арешту на майно боржника для
забезпечення виконання рішення суду від 21
листопаду 2006 року,  суд першої інстанції виходив з того,  що відповідно до ч.3  ст.  151 ЦПК
України,  забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Щодо рішення суду,  яке набрало чинності,  вимоги  ст. . 151 ЦПК України не
можуть бути застосовані,

Колегія
суддів вважає,  що вказаний висновок суду
є обґрунтованим,  таким що відповідає
нормам цивільного процесуального права.

Відповідно
до ч.3  ст.  151
ЦПК України та роз'яснення п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України
від 22 грудня 2006 року „Про
практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
забезпечення позову можливо на будь-якій стадії розгляду справи,  в тому числі й на стадії апеляційного
провадження,  якщо заява про це надійшла
до суду апеляційної інстанції,  або її не
вирішив суд першої інстанції. На відміну від ч.3  ст.  151,
п. 7
ч. 1  ст.  301 ЦПК
України,  у гл. 2 розд. 5 цього Кодексу не
передбачено забезпечення позову на стадії касаційного провадження,  тобто до рішення,  що набрало законної сили. У разі надходження
відповідної заяви її повертають заявникові.

Виконання
рішення суду,  що набрало чинності,  здійснюється Державною виконавчою службою
відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження".

Як
вбачається з матеріалів справи представник ТОВ «Юридичне бюро «Арсенал»
звернувся з клопотанням про забезпечення виконання рішення суду,  яке набрало законної сили,  питання про примусове виконання якого на
території України ще не розглянуте.

Окрім
того,  розділом VIII ЦПК
України «Про визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні»,  а також статтею 152 ЦПК
України,  на яку посилається представник
ТОВ «Юридичне бюро «Арсенал» в своєму клопотанні,  не передбачено забезпечення виконання рішення
суду,  у тому числі іноземного,  у зв'язку з чим вказане клопотання
представника ТОВ «Юридичне бюро «Арсенал» задоволенню не підлягає і у
задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Проте,  суд першої інстанції,  правомірно відмовив у прийнятті до розгляду
клопотання про забезпечення виконання рішення суду,  неправомірно повернув зазначене клопотання
заявникові,  замість прийняття судового
рішення про відмову у задоволенні цього клопотання,  як не заснованого на вимогах закону.

За таких підстав,   колегія суддів вважає,   що ухвала Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 21
лютого 2007 року
підлягає скасуванню з постановлениям
нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення
виконання рішення суду.

Керуючись   ст.
ст.   303,
п. 2
ч. 2   ст.   307. 313. 314,   315. 319 ЦПК України
колегія суддів судової палати у цивільних справах,   -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро
«Арсенал» - Петросенко
Ігоря Миколайовича - задовольнити
частково.

Ухвалу
Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 21 лютого 2007 року скасувати.

Ухвалити
по справі нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення
виконання рішення суду Суворовського районного суду Тульської області РФ від 21 листопада 2006 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає,   оскільки не
перешкоджає подальшому розгляду справи.