Справа № 22-1408/2007р.                                        Головуючий у
1  інст. Волоско IP.
Категорія 12                                                                        Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня місяця 01 дня  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Бермеса І.В.

суддів: Мікуш ЮР.,
Богонюка М.Я.

при секретарі:
Дунчюс С.В.

з участю сторін,
адвоката ОСОБА_2 на

стороні позивача

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в   м.Львові   цивільну
справу   за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 05 березня 2007 року, колегія

суддів

встановила:

Оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ
„Галант" про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Рішення суду
оскаржив ОСОБА_1

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржуване
рішення суду незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають
встановленим обставинам справи, а при прийнятті рішення порушено норми
матеріального та процесуального права.

Суд обґрунтовує своє рішення на обставинах, жодним чином
не доведених та докази щодо яких відсутні в матеріалах справи.

Суд не обґрунтував, чому він приймає не підтверджені доказами твердження
відповідача та водночас відхиляє доказані обставини, на які посилається позивач
як на підставу своїх вимог.

Необґрунтованим та незрозумілим є висновок суду про необґрунтованість та
недоведеність висновку автситехнічного дослідження, проведеного ЛНДІСЕ від
03.07.2006р.

Судом не визначено з чому полягає необґрунтованість висновку експерта та чому,
на думку суду, експерт не обґрунтував свого висновку, даючи пояснення в
судовому засіданні.

Вважає, що зазначене вище є підставою стверджувати, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, а при прийнятті рішення було порушено норми
матеріального права.

Просить скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1 та виступ його адвоката на
підтримання апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника
відповідача Олексин Т.Т., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до угоди купівлі - продажу транспортного засобу від 24 вересня
2004 року ( а.с. 7-8) зареєстрованого Галицькою універсальною товарною біржою (
р.н. 012344) продавець ПП „Вертеп - плюс" продав, а покупець ОСОБА_1
(позивач по справі) купив транспортний засіб: ЗІЛ 5301 1999 року випуску,
сірого кольору № кузова НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2.

Згідно ст. 655 ЦК України
за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець) передає або
зобов'язується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі - продажу, як вбачається із змісту договору, був
транспортний засіб ЗІЛ 5301, який, відповідно до вимог ст. 662 ЦК України,
продавець, тобто ПП „Вертеп - плюс" зобов'язано було передати покупцеві,
тобто ОСОБА_1

Приналежності товару, а саме документи на нього, продавець передав
покупцеві, переоформивши в органах МРЕО транспортний засіб на його прізвище та
позивачем отримано свідоцтво про реєстрацію ( технічний паспорт) на його ім'я.

Пред'являючи позовні вимоги до ВАТ „Талант" про
відшкодування збитків, позивач повинен би був знати, що права та обов'язки при
укладенні договору купівлі - продажу транспортного засобу виникли між ним, як
покупцем, та ПП „Вертеп -плюс", як продавцем який незважаючи на будь - які
обставини повинен діяти добросовісно як перед покупцем і відповідно до ст. 662
ЦК України передати покупцеві, в даному випадку, ОСОБА_1 проданий товар, так і
добросовісно виконувати умови іншого договору перед третіми особами. Мається, в
даному випадку, на увазі договір оренди між ПП „Вертеп - плюс" та ВАТ
„Талант" про оренду місця для зберігання транспортного засобу, що не
повинно впливати на права та обов'язки позивача по справі, як добросовісного
набувача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до/at „Галант"
є безпідставними, оскільки договірні зобов'язання виникли між ним і ПП „Вертеп
- плюс" яке мало обов'язок передати ОСОБА_1 куплений у них транспортний
засіб.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги як і не
погоджується із мотивами постановленого судом рішення, яке є по суті
правильним, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ч.2 ЦПК України не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 312 ч.1 п.1, 314
ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Сихівського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення, може бути
оскаржена до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців.