Справа №22Ц-1613/2007 р.                                                       Головуючий у 1 інстанції Пухна U.M.
Категорія 19,44                                                                         Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А..
УХВАЛА

іменем України

25 червня 2007 року                                                                                                 м. Київ

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого судді:    Яворського М.А

суддів                           Корзаченко І.Ф., Червінко К.С.

при секретарі                  Сторожук І.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
Київської області матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2007 року
позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальність «Броварський домобудівний комбінат
«Меркурій» про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У лютому 20067 року У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ТОВ «Броварський домобудівний комбінат
«Меркурій» та просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь 100 тисяч грн. на відшкодування
моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 18 липня 2006 року апеляційним
судом Київської області постановлено рішення за її позовом
до ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій», яким зобов'язано відповідача виконати умови п. 2.9.1 договору № 34
(укладеного між ЖБК «Електрон» та ТОВ «Броварський
домобудівний комбінат «Меркурій»), укласти з нею договір дольової участі у будівництві п'ятикімнатної квартири в будинку АДРЕСА_2
(будівельна АДРЕСА_1) та надати їй реквізити для внесення залишкової частини пайових внесків із зарахуванням раніше внесених
сум. Проте відповідач ухиляється від виконання
зазначеного рішення стосовно укладення з нею договору дольової участі
у будівництві квартири, чим заподіяв ' моральну шкоду.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого
2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду першої інстанції позивачка по
справі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення
про задоволення поданого нею позову в повному обсягу, посилаючись
при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія судців, перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги, заявлених
позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

2

Судом першої інстанції встановлено, що 18 липня 2006 року
апеляційним судом Київської області постановлено рішення за
позовом ОСОБА_1. до ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій», згідно якого зобов'язано відповідача виконати умови п.
2.9.1 договору № 34 (укладеного між ЖБК «Електрон» та
ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій»), укласти з ОСОБА_1. договір дольової участі у будівництві п'ятикімнатної
квартири в будинку АДРЕСА_2 (будівельна АДРЕСА_1) та надати їй реквізити для внесення залишкової частини пайових
внесків із зарахуванням раніше внесених сум.

11 серпня 2006 року ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій»
звернулося до апеляційного суду Київської області
про роз'яснення даного рішення. В задоволенні заяви відмовлено 17
жовтня 2006 року.

16 серпня 2006 року відповідач використав своє право на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду Київської області від 18 липня 2006
року та просив про зупинення його виконання.
1 вересня 2006 року ухвалою Верховного Суду України відмовлено у задоволені касаційної
скарги.

18  серпня 2006 року державною виконавчою службою у м.
Бровари та Броварському районі

відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення
апеляційного суду Київської області від

18 липня 2006 року та надано відповідачу строк для добровільного
його виконання до 24 серпня

2006 року, у зв'язку з чим 23 серпня 2006 року ВАТ
«Броварський домобудівний комбінат

«Меркурій» позивачці направлено проект договору, який
пропонувалося до укладення. Відповідь

від ОСОБА_1. на дану пропозицію товариством отримана 11
вересня 2006 року, де зазначалося

про
незгоду позивачки з окремими пунктами проекту договору.

19  жовтня 2006 року відповідачем знову було
направлено на адресу позивачки лист-

запрошення на укладення договору 26 жовтня 2006
року о 14 годині і в цей день товариством

надано представнику позивачки ОСОБА_2 два
екземпляри договору. Проте у листі від 30

жовтня 2006 року ОСОБА_1. знову вказала на
недоліки окремих пунктів даного договору,

пропонувала розглянути дані пропозиції, внести їх
до договору і підписання договору призначити

на 2 листопада 2006 року. ТОВ «Броварський
домобудівний комбінат «Меркурій» 2 листопада 2006

року також направило позивачці два екземпляри
договору. Аналогічний лист на ім'я позивачки та

проекти договору направлялися і 22 грудня 2006 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
виходив із того, що вини відповідача у
спричиненні позивачці по справі моральної шкоди не має, тому відсутні підстави
для стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції
виходячи з наступних обставин.

Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, місцевий суд,
розглядаючи вказаний спір перевіряв доводи позивача щодо
спричинення відповідачем йому моральної шкоди, а також наявність обставин, які б підтвердили винну відповідача у спричиненні
вказаної шкоди шляхом ухилення від виконання рішення суду.

Зокрема судом першої інстанції встановлено відсутність вини відповідача у
невиконанні рішення апеляційного суду Київської
області від 18 липня 2006 року щодо укладення договору, оскільки товариством
вживалося всіх передбачених законодавством заходів для укладення даного договору. Відповідач фактично робив пропозиції позивачці
щодо укладення договору направляючи при цьому
проекти договору, як це передбачено вимогами законодавства, зокрема ст. ст.
638, 640, 642, 646 ЦК України, де визначено,
що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою; договір вважається укладеним
з моменту одержання

3

особою, яка направила пропозицію
укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано,
умовах є відмовою від одержання пропозиції і водночас
новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Судом першої інстанції надано оцінки доказам сторін щодо складення актів
державного виконавця від 28 серпня, 5 вересня,
7 вересня 2006 року, оскільки договір не підписувався саме позивачкою по справі у зв'язку з непогодженням нею умов
договору ( зокрема п. 4.4 Договору ).

Обгрунтовано на думку колегії суддів судом першої інстанції відмовлено в
задоволенні позову в частині стягнення моральної
шкоди, оскільки судом дано оцінку наданим позивачкою медичним довідкам та іншим
документам щодо стану здоров'я позивачки та при цьому враховано, що позивачкою не було надано переконливих доказів, того,
що саме ухилення відповідача від укладення договору є в причинному
зв'язку з погіршенням стану здоров'я позивачки.

Доводи апелянта про те, що судом не правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права є
безпідставними, оскільки чинним законодавством не передбачено такого виду відповідальності сторони цивільного процесу як
відшкодування моральної шкоди за невиконання чи не своєчасне
виконання рішення суду. Крім того колегією суддів враховується при цьому, що чинним законодавством визначено порядок
примусового виконання рішення суду та визначені
права Державних виконавців ДВС щодо осіб які ухиляються від виконання рішень
судів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не спростовуються висновків суду першої інстанції тому рішення суду повинно бути
залишено без змін, а апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303,
307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
вілхилити.

Рішення
Броварського міськрайонного суду від 13 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної інстанції
протягом двох місяців з часу набрання законної сили.