АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 22ц - 3296/ 2007                            Головуючий в 1 інстанції - Присяжна Ж.І.
-19/21                                              Доповідач  -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 року       Колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого   -
Глущенко Н.Г.

суддів                                             - Григорченка
Е.І.,  Красвітної Т.П.

при
секретарі  - Білоконь Н.В.

з участю
адвоката -ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ДП " Придніпровська
залізниця" на   рішення    Кіровського районного суду м.  Днінропетровська  від 16
травня  2006 року по справі
за  позовом   ОСОБА_1до
Державного    підприємства
"Придніпровська залізниця" про визнання нещасного випадку виробничою
травмою та відшкодування моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА:

ДП " Придніпровська
залізниця" звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій просить
скасувати рішення Кіровського районного суду м.
Дншропетровська від 16.05.2006
року та ухвалити нове рішення,  яким
відмовити позивачу в його позовних вимогах.

Зазначеним
рішенням позовні вимогиОСОБА_1. задоволені частково. Суд відмінив акт № 1 про нещасний
випадок невиробничого характеру від 13.08.2004
року,  складений комісією ДП " Придніпровська
залізниця" та встановив,  що
нещасний випадок,  який стався з ОСОБА_1.
28.07.2004 року,  є виробничим.
Суд зобов'язав Дніпропетровську дирекцію залізничних перевезень ДП
"Придніпровська залізниця" скласти акт про нещасний випадок,  що стався з ОСОБА_1. 28.07.2004 року,  за формою Н-1. Також рішенням суду стягнено з
ДП "Придніпровська залізниця" на користь позивача 1000 грн. у
відшкодування моральної шкоди,  а в іншій
частині позовних вимог ОСОБА_1. -відмовлено
/ а. с.
96-99 /.

Як на
підстави апеляційної скарги відповідач посилається на те,  що рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального закону /
а. с.  107-111 /.

Судом
першої інстанції встановлено,  щоОСОБА_1.
станом на 28.07.2004 року
працював на посаді складача поїздів ПЧ-8 Придніпровської залізниці.

Позивач,  28.07.2004
року о 21 годині,  проходив вздовж залізничного полотнища,  що веде до 44 тупика,  де і
отримав удар зі спини по затилку,  в
результаті  чого знепритомнів.

Позивача було доставлено в лікарню де йому встановлено
діагноз - черепно-мізкова
травм,  струс головного мозку і він
пройшов курс стаціонарного лікування.

Згідно  ст.  171 КЗпП України - власник або
уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних
випадків на виробництві відповідно до порядку,  встановленого
Кабміном України.

Комісією
з розслідувань нещасного випадку Придніпровської залізниці 13.08.2004 року було
складено Акт № 1 про
нещасний випадок невиробничого характеру. В акті комісія зробила висновок про
те,  що нещасний випадок є наслідком
спричинення тілесних ушкоджень сторонньою особою,  він не пов'язаний з виробництвом,  а тому не підлягає обліку і складається акт
за формою НТ. Крім того,  комісія в акті № 1 від 13.08.2004 року
зазначила,  що Глущенко отримав травму не
під час виконання трудових обов'язків,
до роботи не приступив,  судячи з
обставин,  нещасний випадок стався поза
територією станції / а. с.
7-8, 9 /.

Вироком
Кіровського районного суд м.
Дніпропетровська від 09.03.2005 року встановлено,  що 28.07.2004 року 6 21 годиніОСОБА_1.,  працюючи на посаді складальника поїздів ПЧ-8
Придніпровської залізниці,  виконуючи
свої функціональні обов'язки,  проходив
вздовж залізничного полотна,  що веде до
44 тупика,  де отримав удар ззаду по
затилку голови,  після чого знепритомнів.

За
висновками Дніпропетровського обласного бюро СМЕ № 4553-Є від 08.09.2004 року
та № 5896-Є від 23.11.2004 року встановлено,
що позивачу спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми,  струсу
головного мозку,  закритої травми шийного
відділу хребта,  листез СЗ-С4,  які відносяться до ушкоджень середньої
тяжкості,  що спричинили тривалий розлад
здоров'я / а. с.  15-21 /.

Зазначений
вирок суду набрав законної сили,  а тому
обставини встановлені судом і викладені у ньому,  відповідно до вимог  ст.  61 ЦПК
України,  доказуванню не підлягають.

За таких
обставин,  суд першої інстанції прийшов
до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1в
частині скасування акту складеного відповідачем за формою НТ від 13.08.2004 року,  встановлення того факту,  що нещасний випадок який стався з ним 28.07.2004 року є
виробничим та зобов'язання відповідача скласти акт з цього приводу по формі Н-1
- підлягають
задоволенню. Вимоги ж позивача щодо відшкодування моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню,  а в іншій
частині позовних вимог - слід відмовити.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог,  колегія суддів
приходить до висновку,  що скаргу
необхідно відхилити,  а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи
даний спір,  який виник між
сторонами,  суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін,  обставини справи,  перевірив доводи сторін та дав їм належну
правову оцінку,  постановив рішення,  яке відповідає вимогам закону. Висновки суду
достатньо обгрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими
доказами,  поясненнями свідків та самих
сторін.

При вище
наведених обставинах справи,  суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про те,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню відповідно
до вимог  ст.   ст.  171,
237-1 КЗпП України.

Приведені
в апеляційній скарзі доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги,  оскільки вони зводяться до переоцінки доказів
і незгоди з висновками суду по їх оцінці..

Відповідно
ж до  ст.
212 ЦПК
України виключне право оцінки доказів належить суду,  який має оцшювати докази за своїм внутрішнім
переконанням,  що ґрунтується на
всебічному,  повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,  керуючись законом.

Інші доводи
апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень
матеріального чи процесуального закону,
які могли б призвести до скасування судового рішення,  судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином,  доводи апеляційної скарги є
необгрунтовані,  а рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 308 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ДП " Придніпровська залізниця" - відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 16
травня 2006 року -залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з цього часу.