УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
квітня 2007 року                                                                                    м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C.,
Новодворської О.І.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
(далі ВАТ) Торговельно - фінансовий банк „Контракт" про відшкодування
збитків за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 31 січня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 10 квітня 2006 року,

встановила:

В травні
2005 року ОСОБА_1. звернулася до ВАТ „Акціонерний комерційний банк розвитку
малого та середнього бізнесу „Антарес",  правонаступником якого є відповідач,  про відшкодування шкоди,  посилаючись на те,  що 5.04.2004 року з метою забезпечення
кредитних зобов'язань ОСОБА_3. між нею як майновим поручителем та банком був
укладений іпотечний договір,  відповідно
до умов якого у заставу банку було передано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в
м.  Києві. Кредитний договір стосовно
грошових зобов'язань ОСОБА_3. виконувався не в повному обсязі,  у зв'язку з чим 30.08.2004 року відповідач
переоформив на себе право власності на предмет іпотеки. Оцінку вартості
квартири було здійснено приватним підприємством „Форвард" за принципом
визначення ліквідної вартості,  тоді як
ринкова вартість квартира становила 184 400 грн. Різницю вартості вважає
завданими їй збитками,  тому просила
стягнути збитки в розмірі 103 240 грн. В подальшому позивачка збільшила
вимоги,  просила стягнути з
правонаступника - відповідача 135 350 грн.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 31.01.2006 p.,  залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від 10.04.2006 p.,
частково задоволені позовні вимоги. Стягнуто з
відповідача на користь ОСОБА_1. збитки 48 343, 39 грн.,  судові витрати 484, 43 грн.,  всього 48 827, 82 грн.

Справа № 33ц- 49
кс 07

2

Представник
позивачки ОСОБА_1. - ОСОБА_2. звернувся з касаційної скаргою на зазначені
судові рішення,  в обгрунтування яких
посилається на порушення норм матеріального і процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про зміну
судових рішень та стягнення на користь позивачки 135 350 грн.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Суд
першої інстанції виходив з того,  що між
сторонами був укладений іпотечний договір. Сторони не оспорювали договір,  відповідно якого у разі невиконання
позичальником обов'язків по кредитному договору іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно договору вартість предмету
іпотеки визначена сторонами в 130 000 грн. В договорі не передбачено,  що при передачі квартири у власність
відповідачу її ціна буде встановлюватися виходячи з ринкової чи іншої
вартості,  тому суд стягнув різницю між
встановленою сторонами вартістю предмета іпотеки та розміром заборгованості за
кредитом.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції. Відповідно до ч.
2  ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення. Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 31 січня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва
від 10 квітня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді
Апеляційного суду Донецької області: