Справа №33ц-386кс/07                                            оскаржуване
рішення ухвалено під

Категорія: 25                                                             головуванням
Гуцол Н.А.

Доповідач Гуцол П.П.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Нагорняка В.А. Суддів: Гуцола П.П., Нікушина В.П.

Розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
штрафу та пені, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 15 червня 2005 року, -

встановила:

У липні 2004
році ТОВ «Гарант» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив,
що у відповідності до договору №4140 від 21.10.2003 p., укладеного між
ТОВ «Гарант» та ОСОБА_1, останньому були надані інформаційні, довідкові та
консультативні послуги щодо купівлі об'єкта нерухомості. На виконання умов
договору позивач провів комплекс робіт та підшукав об'єкт нерухомості у вигляді
квартири АДРЕСА_1. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, а
відповідач, отримавши інформацію та підписавши акт прийомки послуг (надання
інфор­мації тощо), відповідно до п. 2.8 договору повинен був провести повну
оплату вартості послуг в день оформлення договору-завдатку, який був укладений
17.11.2003 р. в розмірі 1818 грн. 44 коп. відповідно до комерційної вартості
об'єкта нерухомості. Крім того, від­повідач повинен за п. 3.3 договору сплатити
штраф у розмірі 10% вартості наданих послуг - 181 грн. 84 коп. та пеню в розмірі 10% від
вартості виконаних робіт за кожний день про­строчення - 127 грн. 29 коп.

Рішенням
Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2005 року, яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15 червня 2005
року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Гарант» ЛТД кошти в сумі 880 грн. 70
коп. за надані послуги за договором №4140 від 21.10.2003 p., неустойку
(штраф) в розмірі 181 грн. 84 коп., пені в розмірі 127 грн. 29 коп. та понесені
витрати по оплаті держмита в розмірі 51 грн., а всього стягнуто 1240 грн.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 15 червня 2005 p., а справу направити на новий
розгляд, т. я. су­дом не було усунуті порушення норм процесуального та
матеріального права, які були допущені судом першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла до висновку, що підстав для перегляду судових рішень від­сутні, виходячи
з наступного.

2

Судами
встановлено, що сторони 21.10.2003 p. уклали договір
за № 4140 про на­дання послуг, у відповідності до якого позивач брав на себе
зобов'язання підшукати варі­анти придбання трикімнатної квартири в центрі
міста. За дані послуги відповідач повинен був оплатити 2% від комерційної
вартості об'єкта нерухомості, але не менше 150 умовних одиниць (за курсом НБУ
на день оплати). Оплата проводиться в день оформлення догово­ру завдатку або в
день нотаріального оформлення договору відчуження. У випадку прове­дення оплати
відповідач оплачує неустойку в розмірі 50% та пеню у розмірі 10% від за­значеної
суми оплати послуг.

Апеляційний суд
погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є не­правильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуаль­ного права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, чи перевагу одних
до­казів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені
з доде­ржанням судами норм матеріального та процесуального
права, а також відсутні, передба­чені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суддів не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 331, 332. 337 ЦПК України та п.п.
2 п. З розділу VII «Прикінце­вих та перехідних положень» Закону України «Про
судоустрій України» колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити. Рішення Богун-ського районного суду м. Житомира від 25
березня 2005 року та ухвалу Апеляційного су­ду Житомирської області від 15
червня 2005 року залишити без змін.