АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
червня 2007 року                                                                                             м.  Одеса
судів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
суддів                                        -
Драгомерецького М. М.
СП.,  при секретарі - Переверзевій Н.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
приватного підприємства "Вік-Ac" про
визнання договору купівлі - продажу та визнання права власності,  за апеляційною скаргою представника
Міністерства оборони України Прокопенко Г.В. на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2006 року, -
апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2007 року апеляційна скарга
представника Міністерства оборони України Прокопенко
Рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня
2006 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства
"Вік-Ac" про визнання
договору купівлі - продажу та визнання права власності - скасовано і справа
направлена на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду.

При
розгляді справи судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові
витрати.

Згідно
ч. 1 п. 4  ст.  220 ЦПК України суд,  що ухвалив рішення,  може за заявою осіб,  які беруть участь у справі,  чи з власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення,  якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до приватного підприємства
"Вік-Ас" про визнання договору купівлі - продажу та визнання права
власності на не житлові будівлі,
розташовані на території бази відпочинку „Сова" Лиманському
курортному районі смт.  Затока,  м.
Білгород-Дністровський Одеської області,
а саме - будинок охорони літера „Ч",  спальний корпус літера „1Г",  їдальня літера „Я",  спальний корпус літера „Ю". Згідно
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15 липня 2006 року вартість
зазначеного майна складає 1 375 000 грн. (а.с.
5)

Згідно
п. 9  ст.
65 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на
будинки,  що належать громадянам на праві
приватної власності,  - дійсною вартістю
будинку,  а для будинків,  що належать державним,  кооперативним та іншим громадським
організаціям,  не нижче їх балансової
вартості.

Головуючий
у першій інстанції Ступакова І.Г.                           Справа
№ 22ц -1001/2007 р.

Доповідач
- Станкевич В.А.                                                          Категорія:
ЦП 5

2

Відповідно
до Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 „Про
державне мито" ставки державного мита встановлюються в таких розмірах:

·   із
позовних заяв 1 відсоток ціни позову,
але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше
100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

·   із
апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови,  а також заяв про перегляд їх за
нововиявленими обставинами 50 відсотків ставки,
що підлягає сплаті у разі подання заяви,
для розгляду спору в першій інстанції,
а із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки,  обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

При
подачі апеляційної скарги представником Міністерства оборони України Прокопенко Г.В. було
сплачено державне мито в розмірі 8, 5 грн.

Судова
колегія вважає необхідним стягнути з Міністерства Оборони України недоплачену
суму державного мита в розмірі 841, 5 грн.

Керуючись  ст.
304,  305,  307,
ст.   ст.  311,
313,  ч. 1 п. 2  ст.
314,   ст.
ст.  315,  317,
319 ЦПК України,  судова колегія

ухвалила :

Стягнути
з Міністерства Оборони України недоплачену суму судових витрат в розмірі 841
(вісімсот сорок одна) гривня 50 копійок.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції