Справа №22ц-1354/2007                                       Головуючий
у 1 інстанції Карапута Л.В.
Доповідач - Бойко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
вересня 2007 року                                                                      м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:     БОЙКО О.В.

суддів:                            ГОРОБЕЦЬ Т.В.,  ШЕВЧЕНКА В.М.

при
секретарі:              ПІЛЬГУЙ Н.В.

з участю:    ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу судді
Деснянського районного суду м.  Чернігова
від 13 липня 2007 року про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1про встановлення
факту,  що має юридичне значення,  -

встановив:

ОСОБА_1.
подав апеляційну скаргу на ухвалу судді Деснянського районного суду м.  Чернігова від 13 липня 2007 року,  якою відмовлено в прийнятті його заяви про
встановлення факту,  що має юридичне
значення,  оскільки вона не піддягає
розглядові в судах.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати зазначену ухвалу судді і передати
його заяву на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на порушення судом норм чинного
законодавства. Зокрема,  відмовляючи в
прийнятті заяви суд послався на п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про
встановлення фактів,  що мають юридичне
значення",  не звернувши уваги на
те,  що абзац шостий п.2 виключено на
підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року.
Крім того,  на думку апелянта,  суд порушив п.3 ч.1  ст. 256 ЦПК України,  оскільки в даному випадку встановлення факту
нещасного випадку на виробництві є необхідним для призначення щомісячної
страхової виплати,  а згідно п.3. 1.1.
Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам
їх сімей),  від 22 грудня 2005 року №83
обов'язковим документом для призначення

2

зазначених
виплат є оригінал акту за формою Н-1,  а
у разі його відсутності рішення суду про встановлення факту нещасного випадку
на виробництві.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення учасників
судового процесу,  вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд приходить до наступного
висновку.

Підставою
для відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 в ухвалі судді від 13 липня 2007 року
зазначено те,  що така заява не підлягає
розглядові в судах з посиланням на п.1 ч.2
ст. 122 ЦПК

Однак,  такий висновок судді не ґрунтується на
вимогах процесуального закону,  оскільки
зазначеною нормою передбачається підстава для відмови у відкритті провадження у
справі,  а не в прийнятті заяви.

Суду 1
інстанції слід було вирішити питання про можливість відкриття провадження у
справі і в залежності від цього з'ясувати суть спірних правовідносин та
можливого спору про право.

Враховуючи
викладене,  ухвала судді суду першої
інстанції про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 підлягає скасуванню на підставі
п.3 ч.1  ст. 312 ЦПК України з передачею
питання на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Керуючись  ст. ст. 303,
307,  п.3 ч.1  ст.312,
314,  315,  317,
319 ЦПК України,  апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу
судді Деснянського районного суду м.
Чернігова від 13 липня 2007 року скасувати,  матеріали заяви ОСОБА_1передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.