УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04 липня
2007 року                                                                                                 м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі суддів:

Гордійчук CO.,
Собіни І.М. ,
Шимківа С. С. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
та церковної громади греко-католицької церкви с. Хутір Будилів Снятинського
району Івано-Франківської області про визнання недійсним договору дарування
будинку та визнання недійсною угоди про розірвання договору купівлі-продажу
будинку за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 14 лютого 2005 року, -

встановила:

У грудні
2002 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та церковної громади
греко-католицької церкви с
Хутір Будилів Снятинського району Івано-Франківської області про визнання
недійсним договору дарування будинку та визнання недійсною угоди про розірвання
договору купівлі-продажу будинку.

Вказував,  що у 1997 році він дійсно продав належний
йому будинок в с Хутір
Будилів Снятинського р-ну релігійній громаді греко-католицької церкви.

У жовтні
2001 року на пропозицію ОСОБА_2 в інтересах релігійної громади договір
купівлі-продажу було розірвано та укладено договір дарування житлового будинку
з ОСОБА_2. Відповідач ввів його в оману,
прикриваючись тим,  що діяв в
інтересах релігійної громади і переоформив житловий будинок на себе.

Просив
визнати незаконною угоду про розірвання договору купівлі-продажу будинку від
17.10.2001 року та договір дарування від 23.10.2001 року.

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 28 липня 2004 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та церковної громади греко-католицької церкви с Хутір Будилів
Снятинського району Івано-Франківської області про визнання недійсним договору
дарування будинку та визнання недійсною угоди про розірвання договору купівлі-

№
33-ц-324                                                                                                         Категорія
№27

Головуючий у 1
інстанції суддя: П»ятковський В.І. Доповідач: суддя Шимків С. С.

продажу будинку
- відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2005 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволено,  рішення
Коломийського міськрайонного суду від 28 липня 2004 року скасовано,  визнано угоду укладену 17.10.2001 року між
ОСОБА_1 та релігійною громадою УГКЦ с Хутір Будилів про розірвання договору
купівлі-продажу будинку від 18.02.1997 року та договір дарування житлового
будинку укладений 23.10.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - недійсними.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 14 лютого 2005 року,  а рішення Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 28 липня 2004 року залишити в силі,  посилаючись на те,  що апеляційним судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу,  якщо визнає,  що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судове рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права,  і доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись
підпунктом 2 пункту 3 розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень Закону України
"Про судоустрій України"
ст.  ст.  331,
332,  335-337 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області,
-

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити. Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14
лютого 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.