Справа № 22ц-3657/2007                                    Головуючий у 1 -й інстанції - Самсонова В.В.
25                                                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 червня 2007
року

Колегія
суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого
судді -                                                 Петренко
І.О.,

суддів -                                                                     Приходченко
А.П.,  Лаченкової О.В.,

при
секретарі -                                                        Шило
С. Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 25 січня 2007 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа - Третя
Державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та по зустрічному
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  третя особа
Третя Державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку
спадкування по заповіту на квартиру,  -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2004 року позивач звернувся до
суду та просив постановити рішення,  яким
визнати заповіт ОСОБА_3 на ім'я
ОСОБА_2 недійсним.  В обґрунтування
позовних вимог він вказував на те,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася
спадщина на квартируАДРЕСА_1. Менш,  чім
за рік до смерті - в серпні 2003 року його батько зареєстрував шлюб з
відповідачкою,  яка 04 вересня 2004 року
прописалася в дану квартиру,  а також
залишив на її ім'я заповіт на все його майно. Позивач вважає,  що даний заповіт повинен бути визнаний
недійсним,  оскільки волевиявлення батька
не було вільне. Крім цього,  на протязі
п'яти років свого життя батько позивача страждав алкоголізмом і не міг
усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними,  а також відповідачка у зв'язку з хворобою ОСОБА_3.,  чинила на нього тиск,
для того,  щоб заволодіти
квартирою.

У
судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги та
просили визнати заповіт недійсним у зв'язку з тим,  що ОСОБА_3. страждав на алкоголізм,  що потягло порушення функцій головного мозку,  а тому з цієї підстави вони вважають,  що ОСОБА_3. не міг підписувати заповіт від 21
квітня 2004 року,  при цьому посилаючись
на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідачка
подала до суду зустрічну позовну заяву в якій просила,  визнати за нею право власності в порядку
спадкування за заповітом на кв.АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_3.,  який помер
6 червня 2004 року.

В
обґрунтування своїх позовних вимог вона вказувала на те,  що в січні 2003 року вона познайомилася з
ОСОБА_3. та с тих пір
вони стали підтримувати з початку дружні,
а потім і сімейні відносини. 16 серпня 2003 року в Красногвардійському
РАГС вони зареєстрували шлюб. Спільними зусиллями вони зробили ремонт в
квартирі .3 жовтня 2003 року вони стали проживати однією сім'єю,  мали спільний бюджет. 22 квітня 2004 року в
Третій Державній нотаріальній конторі ОСОБА_3. зробив заповіт,  яким заповідав все своє майно після його
смерті ОСОБА_2.  Вона самостійно без
ОСОБА_1 поховала ОСОБА_3. і вважає,  що
його волевиявлення,  відповідало його
волі,  оскільки в подяку за її турботу і
догляд за ним він вирішив після смерті передати свою квартиру в її власність.

В
судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги
підтримали та просив їх задовольнити,
відповідачка - ОСОБА_2  та її
представник заявлені до них позовні вимоги не визнали і підтримували зустрічні
позовні вимоги.

Рішенням
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 25 січня 2007 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено ,  а зустрічний позов
ОСОБА_2  задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та
просить постановити нове рішення,  яким
задовольнити його позовні вимоги.

Вислухавши
учасників процесу ,  що з"явлись
,  вивчивши матеріали справи ,  законність та обгрунтованість рішення суду ,  доводи апеляційної скарги ,  колегія суддів вважає ,  що апеляційну скаргу слід відхилити ,  а рішення суду залишити без змін оскільки для
скасування рішення підстави вказані в
ст.  ст.  309,
311 ЦПК України відсутні.

Відповідно
до вимог  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін ,
якщо визнає ,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням вимоги матеріального та процесуального
права.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3. являвся власником кв. АДРЕСА_1 згідно
свідоцтва про право власності на житло від 30 липня 2001 року ,  виданого згідно розпорядження по ОЖКП
„Південне" від 30 липня 2001 року за № 405-01 ( ар. сп. 23, 24). 16 серпня
2003 року він одружився з ОСОБА_2  ( ар.
сп. 21) і 22 квітня 2004 року склав заповіт ,
в якому на випадок смерті заповідав все своє майно дружині. ( ар. сп.
27).

При
викладених обставинах суд першої інстанції обгрунтовано і у відповідності до
положень  ст.  1235 ЦК
України розгляну справу і задовольнив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
,  яка згідно до положень  ст.  ст.
1269, 1270 ЦК України
прийняла спадщину. Відповідно до вимог
ст.  ст.  10, 60 ЦПК України кожна із сторін по справі
забов"язана надавати докази в підтвердження своїх вимог та заперечень на
вимоги. Однак,  позивач ОСОБА_1 не надав
суду безспірних доказів того ,  що воля
його батька ОСОБА_3. при складанні заповіту на користь ОСОБА_2  була не вільною і він діяв всупереч їй.
Так,  згідно до висновків посмертної
судово-психіатрічної експертизи ОСОБА_3.,
проведеної КЗ „Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня „
20 липня 2006 року ,  акт № 15 ,  на момент складання спірного заповіту він
здатний був розуміти значення своїх дій та керувати ними ( ар. сп.91-94) .

Доводи
наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не мають ознак неправильного застосування
судом норм матеріального або процесуального права ,  які призвели ,  або могли призвести до невірного вирішення
справи. Так,  твердження позивача за
головним позовом про те ,  що його батько
хоча і був дієздатним ,  однак в наслідок
тимчасового стану ,  а саме певних
психічних розладів внаслідок зловживання алкогольними напоями ,  не усвідомлювала значення своїх дій ,  були судом першої інстанції перевірені і в
судовому рішенні проаналізовані.

Посилання
ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі на пояснення свідків ,  які
вказували на хворобливий стан спадкодавця зводяться до незгоди з рішенням суду
і з висновками,  до яких він дійшов.

Таким
чином ,  колегія суддів вважає ,  що суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі ,
надані сторонами докази ,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон ,  який їх регулює і постановив рішення ,  підстав для зміни ,  чи скасування якого не встановлено.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308,  313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України ,  колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішенні
Красно гвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 25 січня 2007 року і додаткове рішення того ж суду
від 5 лютого 007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення ,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України .