УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня
2007 р.                                                                                                                м.  Ужгород

Колегія
судців Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого:
Куштана Б.П.,  суддів: Кеміня М. П. та Фазикош Г.В.,  при секретарі Байзат С. Ю.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Тячівського районного суду від 04 квітня 2007 р. за позовом ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,  -

встановила:

апелянти
просять змінити рішення Тячівського районного суду від 04.04.07 p.,
стягнувши з ОСОБА_1 660.96 грн.,  а з ОСОБА_2
- 359.52 грн. збитків.

Указаним
рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1945.82
грн. у відшкодування заподіяних матеріальних збитків та 34 грн. судових
витрат,  а з ОСОБА_2 - 1602 грн. у
відшкодування збитків і 31 грн. судових витрат. У решті позовних вимог
відмовлено.

Апелянти
доводять про неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи. Вказують,
що земельних ділянок не захоплювали,
а користувалися ними за договором оренди. У всякому разі заподіяна
позивачу шкода мала б визначатися лише за 2004-05 роки.

Письмових
заперечень на скаргу позивач не подав.

Суд
першої інстанції встановив,  що ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки площею 1.65га,
яка розташована в урочищі Бобово с.
В.Лази. Відповідачі самовільно зайняли частину цієї ділянки та протягом
5 років її використовували. Так,  ОСОБА_1
зайняв 0.34га,  а ОСОБА_2 - 0.28га.,  які за рішенням Тячівського районного суду
від 01.12.06 р. вони зобов'язані повернути власнику. Розмір збитків визначений
комісією райдержадміністрацїї. З урахуванням строку позовної давності з ОСОБА_1
належить стягнути 1945.82 грн.,  а з
ОСОБА_2 - 1602 грн. у відшкодування збитків,
заподіяних ОСОБА_4 як власниці землі. Моральна шкода є недоведеною.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню,  а рішення -
залишенню без змін,  з таких мотивів.

Рішенням
Тячівського районного суду від 01.12.06 p.,
яке 13.02.06 р. набрало законної сили і має преюдиціальне
значення,  встановлено факт самовільного
зайняття та використання відповідачами земельної ділянки позивачки,  що за правилами  ст.  61
ЦПК не підлягає доказуванню.

Згідно з
положеннями  ст.  ст.
116 ЗК України (в редакції 1992 p.,
чинного на момент виникнення спірних правовідносин),  152,
156,  157 чинного ЗК України (2001
р.) одним із способів захисту прав на земельні ділянки,  який може застосовуватися при усуненні
будь-яких порушень прав власника на землю чи землекористувача,  є відшкодування винними особами заподіяних
збитків у порядку,  встановленому
Кабінетом Міністрів України. На сьогодні діє Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі та землекористувачам,
затверджений постановою КМУ від 19.04.93 р. № 284.

Справа №
22ц - 913/07                                                           Номер
рядка статистичного звіту: 33

Головуючий у
першій інстанції: Розман М. М.
Доповідач: Куштан Б.П.

Розмір збитків,  які є предметом
судового спору,  визначені відповідно до
вимог цього Порядку і складають позовні суми,
тобто 2412 грн. стосовно ОСОБА_1 та 1986 гр. -стосовно ОСОБА_2 (а.с. 7-9).
Разом з тим,  до заявлених вимог цілком
вірно застосований строк позовної давності.

У
контексті наведеного доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу як такі,  ще суперечать фактичним обставинам справи.
Довідка сільради від 05.12.05 р.,  на яку посилаються апелянти (а.с.
67),  не стосується предмету спору. Окрім
цього,  в порушення  ст.  64
ЦПК Україні така замість оригіналу подана у вигляді неналежно засвідченої
ксерокопії.

Отже,  перевіривши законність і обґрунтованість
оскарженого рішення в межах доводі апеляційної скарги та позовних вимог,  колегія суддів визнала,  що суд першої інстанції ухвали його з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308,  313,  314 ч.1 п.1,
315,  317,  319 ЦПК України,  -

ухвалила:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

2.
Рішення Тячівського районного суду від 04 квітня 2007 р.
залишити без змін.

3.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Копію ухвали
надіслати сторонам.