Справа № 22ц-767/07                                             Головуючий у 1 інстанції Костюкевич O.K.
Категорія: 23                                                                Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року                                                                                   м.Луцьк

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
-      судді Сівчука Є.І.

суддів                  -      Русинчука М.М., Мудренко Л.І.

при секретарі
-      Масляній С.В.

з участю представника позивача
ОСОБА_3. відповідача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про відшкодування майнової
та моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2на рішення
Луцького міськрайонного суду від 16 липня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 16 липня 2007 року позов ОСОБА_1. задоволено
частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 7410 грн., 1700 грн. моральної шкоди та 130 грн. судових витрат.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_2 покликаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати рішення суду.

Апелянт в скарзі
зазначає, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки наявним у справі
доказам. Вважає, що його вини у дорожньо-транспортій пригоді 31.12.06 р
немає, а зіткнення транспортних засобів, належних позивачу ОСОБА_1. та третій
особі ОСОБА_5. відбулося через неадекватні дії водія ОСОБА_6, який керував
автомобілем позивача.

Не вбачає апелянт підстав для стягнення з нього моральної
шкоди.

Заслухавши
пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, які апеляційну
скаргу підтримали з наведених у ній підстав, представника позивача ОСОБА_3., який апеляційну
скаргу заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія

2

суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, і це відповідає обставинам справи, що 31 грудня 2006
року о 12 годині відповідач, керуючи автомобілем «Мерседес-508» д.н.НОМЕР_1в
м.Луцьку при виїзді з території АЗС на вул .Львівську не надав дороги
автомобілю «Івеко» д.н. НОМЕР_2, належному позивачу ОСОБА_1., який рухався по
головній дорозі, що змусило водія останнього змінити напрямок руху, внаслідок
чого відбулося зіткнення транспортних засобів позивача та третьої особи
ОСОБА_5. В результаті даної ДТП автомобілі останніх отримали механічні
пошкодження. За порушення п.п.10.2 Правил дорожнього руху ОСОБА_2. постановою
Луцького міськрайонного суду від 19.01.2007 року притягнутий до
адміністративної відповідальності.

З огляду на
вищенаведені обставини доводи відповідача ОСОБА_2 про відсутність його вини у
дорожньо-транспортній пригоді не заслуговують на увагу .

Дослідженими в
судовому засіданні доказами, а саме накладною від 04.01.07 р, калькуляцією
виконаних робіт (а.с.6,10) стверджено, що позивач понесла витрати на придбання
запчастин в сумі 4710 грн. та відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 1666
грн. Також позивачем було відшкодовано збитки, завдані пошкодженням автомобіля
третьої особи ОСОБА_5., в сумі 1034 грн.

Отже, суд першої
інстанції підставно поклав на відповідача відповідальність по відшкодуванню
завданих позивачу матеріальних збитків. Розмір матеріальної шкоди, визначеної
судом, ОСОБА_2. не оспорював.

Ст. 1167 ЦК України
передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку, що діями відповідача ОСОБА_2 позивачу
ОСОБА_1. заподіяно моральну шкоду. Розмір моральної шкоди судом визначений
відповідно до глибини душевних страждань, яких позивач зазнала в зв'язку з
пошкодженням належного їй майна.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду.

Рішення
постановлене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від
16 липня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.