Справа №22-8574                                                      Головуючий
в І інстанції Самоткан Н.Г.
19                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
- Калиновського АБ.

суддів                    - Кузнецова В.О., Кіктенко
Л.М.

при секретарі -
Журавель Ю.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних    випадків
на   виробництві   та
професійних   захворювань   України
в

м.Першотравенську

на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

07листопада
2006 року

за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду

соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань

України
м. Першотравенську про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з

відповідача
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних

випадків
на виробництві та професійних захворювань України м. Першотравенську на його

користь
моральної шкоди в розмірі 75 000 грн. заподіяну йому у зв'язку з професійним

захворюванням
і втрати професійної працездатності в зв'язку з травмою. Висновком МСЕК

від
03.05.2006 року йому встановлено 80% втрати працездатності та другу групу
інвалідності

по
трудовому каліцтву. Відповідач не сплачує компенсацію моральної шкоди, тому позивач

просив
суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 75 000 грн.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

07листопада
2006 року позов було задоволено частково і стягнено з відповідача на користь

позивача
моральну шкоду в сумі 40 000 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення суду, відмовивши

позивачеві
у позовних вимогах через порушення судом першої інстанції норм матеріального

та
процесуального права.

Розглянувши
матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах

доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга

підлягає
частковому задоволенню, а рішення зміні з наступних підстав.

Позивач
знаходився у трудових відносинах з ВАТ „ Шахта „ Степова „ . 01 вересня

2004
року при виконанні трудових обв'язків був травмований. Згідно первинного
висновку

2

МСЕК від
15.09.2004 року позивачу встановлено 40 % стійкої втрати професійної

працездатності.

Відповідно
до абз. 3 ч.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне

соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,

які
спричинили втрату працездатності" (далі Закону) завданнями страхування від
нещасного

випадку
є відшкодування матеріальної та моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей.

Відшкодування
моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової

виплати
незалежно від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну

шкоду
визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот розмірів
мінімальної

заробітної
плати, встановленої на день виплати, незалежно від інших страхових виплат, як

зазначено
в ч.З ст. 34 Закону.

За таких
обставин, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що

позивачеві
було заподіяно моральну шкоду, в тому числі за відсутності висновку МСЕК про

наявність
моральної шкоди, і відповідно до вимог ст. ст. 21, 28 вищезазначеного Закону та
ст.

ст. 3,9
Закону України "Про охорону праці", стягнув з Фонду на користь
позивача моральну

шкоду.

Доводи
скаржника про накладення мораторію на 2006 рік Законом України „Про

державний
бюджет України на 2006 рік" в частині призначення моральної шкоди
потерпшим

від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату

працездатності,
не можуть бути прийняті до уваги тому, що позивачу втрата професійної

працездатності
вперше була встановлена у вересні 2004 року, тобто правовідносини по

відшкодуванню
моральної шкоди виникли ще до 2006 року.

Безпідставні
посилання відповідача на пропуск позивачем трьохмісячного строку

звернення
до суду, оскільки даний спір не відноситься до трудових спорів.

Доводи
відповідача викладені у скарзі правильність висновків суду не спростовують,

рішення
суду ухвалено з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права,

тому
колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Разом з
тим з урахуванням всіх обставин справи, підстав та часу виникнення права на

відшкодування
моральної шкоди у позивача, стану його здоров'я, проценту втрати

працездатності,
колегія суддів вважає, що стягнута моральна шкода у розмірі 40 000 грн.

підлягає
зменшенню до 20 000 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, 313 ЦПК
України,

колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА.

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в

м.Першотравенську задовольнити
частково.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07

листопада 2006 року змінити,
зменшивши суму стягнутої моральної шкоди з 40 000 грн. до

20000 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути

оскаржене
в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців.