суд міста Севастополя
Справа № 22ц-674/2007р.                                         Головуючий
у першій інстанції  Проценко О.І.
Категорія   18                                                              Доповідач
у апеляційній інстанції Колбіна Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17 травня 2007 року колегія судової палати у цивільних справах апеляційного
суду міста  Севастополя в складі:

головуючого     -  Клочка В.П.

суддів                 -  Колбіної Т.П., Алєєвої Н.Г.

при секретарі   -  Благовідові А.В.

за участю      -  представника позивача - ОСОБА_3,

та представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 14 березня 2007 р.
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди не дійсною,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу у розмірі 2490 грн. за договором позики від 08.10.2005р.
та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Вимоги мотивовані тим, що відповідачка 08.10.2005 р. взяла у нього в борг
2490 грн., але у встановлений договором позики строк до 08.01.2006 р. кошти не
повернула. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 500
грн.

У травні 2006 р. ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом про визнання
угоди позики недійсною, посилаючись на то, що вона була укладена під впливом
обману, що вона з 02.07.2004 р. по 18.10.2005 р. знаходилась у трудових
відносинах з ПП ОСОБА_1, працюючи на посаді продавця у торговому павільйоні. В
період з 07.10.2005 р. по 08.10.2005 р. була проведена інвентаризація товарних
запасів в торговому павільйоні, в результаті якої була виявлена недостача у
розмірі 5335,63 грн. Вказує, що позивач змусив її написати розписку щодо позики
у розмірі 2490грн., але кошти вона не отримала.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 14 березня
2007 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 2490 грн. У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено. Судом вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, мотивуючи свої
вимоги тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального
і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Вказує, що суд не дав оцінку тому факту, що позивач змусив її написати боргову
розписку на суму 2490 грн.

2

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
представника позивача - ОСОБА_3, та представника відповідача - ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Приймаючі рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у
розмірі 2490 грн. за договором позики, суд першої інстанції виходив з того, що
між сторонами був укладений договір позики, оформлений відповідною письмовою
розпискою (а.с. 28).

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання договору
позики недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала
доказів безгрошовості позики чи недійсності договору укладеного під впливом
обману.

З такими висновками суду погоджується судова колегія.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що
08.10.2005 р. у відповідності до письмової розписки ОСОБА_1 передав ОСОБА_2
2490 грн., яка зобов'язалась їх повернути у строк до 08.01.2006 р. (а.с. 28).

У встановлений термін відповідач позивачеві грошові кошти не повернула.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що відповідно до ст.ст.
1046,1047 ЦК
України суд першої інстанції правильно встановив факт
боргового зобов'язання ОСОБА_2  перед
ОСОБА_1

Посилання відповідача ОСОБА_2 на недійсність договору позики внаслідок
обману та на безгрошовість позики без підставні.

В частині безгрошевості позики посилання на свідчення свідків в силу ст. 59
ЦПК України не є допустимими доказами, а тому правомірно не прийняті судом до
уваги. Крім того, з письмової розписки (а.с. 28) вбачається, що ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 суму за договором позики.

Доводи відповідача про написання розписки під впливом обману та насильства
спростовуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від
19.01.2006 р. відносно ОСОБА_1 за ст. 6 п. 2 КПК України, інших доказів  відповідач суду не надав.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є
підставою для скасування судового рішення, яке постановлено у відповідності до
вимог матеріального і процесуального права.

При таких обставинах, на підставі ч. 1 ст. 308 ЦПК України, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін.

Керуючись  статтями  303,307,308,313-315  ЦПК
України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 14 березня
2007 р. - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців із дня оголошення.