Справа №22ц-830/2007р.                                 Головуючий
41                                                                                           Дудкіна
Доповідач      Клочко В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 липня
2007р. колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м.  Севастополя в складі:

головуючого   - Куцеконя І.П.

суддів        - Клочка
В.П.,  Сундукова В.М.

при секретарі -
Баран М. Л.

за участю     - ОСОБА_1,
представника відповідача Тарасової Л.0.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду
Ленінського району м.  Севастополя від 25
квітня 2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Севастопольського
регіонального товариства мисливців та риболовів про зобов'язання видачі наказу
про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в грудні 2006
року звернувся до суду з позовом до Севастопольського регіонального товариства
мисливців та риболовів (далі; СРТМР) про зобов'язання видачі наказу. про
звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в
розмірі 19812 грн.

Вимоги
мотивовані тим,  що рішенням позачергової
конференції СРТМР від 18 квітня 2003р. з ним достроково було розірвано трудовий
договір на підставі п.1  ст. 40 КЗпП
України з порушенням діючого законодавства - без видачі відповідного
наказу,  що,  фактично,
свідчить лише про відсторонення його від роботи та тягне сплату
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням суду в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати через невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та вимогам матеріального закону.

Розглянувши
матеріали справи,  доводи скарги,  колегія вважає,  що остання задоволенню не підлягає.

Постановляючи
рішення,  суд виходив з того,  що звільнення позивача було проведено у
відповідності до діючого законодавства,
підстав для додаткового видання наказу про його звільнення немає,  неможливість внесення до трудової книжки
запису про звільнення викликана перебуванням даного документу у позивача,  що в сукупності з пропуском строку звернення
до суду стало причиною для відмови в позові в повному обсязі.

З такими
висновками погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх
обставин справи,  з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Згідно з
ч.3  ст. 147-1 КЗпП України,  працівники,
які займають виборні посади,
можуть бути звільнені тільки за рішенням органу,  який їх обрав,  і лише з підстав,  передбачених законодавством.

Згідно з
п.4.7 Статуту Українського товариства мисливців та рибалок,  Кримська республіканська,  обласна....,
міська конференція обирає Кримську республіканську,  обласну раду та її голову.

Для
керівництва поточною роботою рада організації товариства обирає із свого складу
строком на 5 років президію (п.4.10 Статуту). Голова Кримської
республіканської,  обласної... ради
одночасно являється головою президії відповідної ради товариства (п.4.12
Статуту).

З
матеріалів справи слідує,  що рішенням
президії Севастопольського регіонального товариства мисливців та рибалок від 01
жовтня 1998 року ОСОБА_1. був
обраний головою Ради та президії;• постановою позачергової конференції СРТМР
від 18 квітня 2003р. позивач був звільнений з займаної посади за ч.1  ст. 41 КЗпП України,  законність постанови підтверджена рішенням
місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від 12 серпня 2003р.

Повний
розрахунок з позивачем по заробітній платі за період з 01 січня 2003р. по 18
квітня 2003р. було проведено на підставі рішення місцевого суду Ленінського
району м.  Севастополя від 23 травня
2005р.

Оскільки правом
звільнення працівника з посади наділений орган
(посадова  особа),   який
прийняв  особу  на
роботу конференція СРТМР,  що
відповідає вимогам  ст. 147-1 КЗпП
України,  Статуту СРТМР,   то законних підстав для додаткового
винесення наказу про звільнення позивача суд не знайшов.

Крім
того,  позивач звернувся до суду з
позовом про винесення відповідного наказу з пропуском встановленого  ст. 233 КЗпП України місячного строку,  що також є причиною для відмови в позові і що
обґрунтовано прийняв до уваги суд першої інстанції.

Доводи
скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для зміни чи
скасування судового рішення,  що,  в силу
ст. 308 ЦПК України,  тягне відхилення
скарги.

Керуючись  ст.
ст. 303-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від 25 квітня 2007р. залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.