Справа № 22ц-1239/07                                  Головуючий
суду першої інстанції:
Категорія: 34                                                  Суддя-доповідач
апеляційного суду:
РІШЕННЯ

Іменем   України

16 липня
2007 року                  колегія суддів
судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого:   Лисенка
П.П.,

суддів:             Кутової Т.З., Данилової О.О.,

при секретарі
судового засідання: Варміш О.С.,

за участю:
відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 5 квітня
2007 року, ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про реальний поділ майна
подружжя

встановила:

В листопаді 2006 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 2/3 частини домоволодіння
АДРЕСА_1, посилаючись на те що даний будинок набутий подружжям в шлюбі, та на
інтереси двох неповнолітніх дітей, які проживають з   позивачкою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги і просила реально
поділити спірний будинок, відступивши від рівності часток, залишити «у
власності будинок відповідачу, а з нього на її користь стягнути грошову
компенсацію вартості 2/3 частини
домоволодіння.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 5 квітня
2007 року позов задоволено.

Домоволодіння АДРЕСА_1 визнано загальною сумісною власністю сторін. За
ОСОБА_3 в даному домоволодінні визнано право власності на 2/3 його частини. В
порядку розподілу вказане домоволодіння залишено у власність ОСОБА_1, з якого
на користь ОСОБА_3 стягнуто 15045 грн. 62 коп. грошової компенсації за її долю
в спільному майні. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просить вказане рішення суду скасувати, по
справі ухвалити нове рішення, яким спірний будинок залишити у власності за
відповідачем, а на користь позивачки стягнути 11284 грн. 23 коп. вартості 1/2
частини будинку, як компенсації належної їй частки, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу,
дослідивши докази по справі, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга    підлягає   задоволенню.

Суд, постановляючи рішення про визнання частки позивачки
в спільному майні в розмірі 2/3 та його розподіл шляхом стягнення компенсації
на користь позивачки вартості вказаної частини будинку, виходив з того, що двоє
неповнолітніх дітей мешкають з позивачкою, а відповідач не приймає участі в їх
матеріальному забезпеченні та не сплачує
аліменти на їх утримання.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не
відповідає вимогам закону.

Як видно з матеріалів справи і таке встановлено судом,
сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24 листопада 2006
року (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку Аліну , 6
січня 1993 року народження та сина Віталія, 1 липня 1994 року народження (а.с.
9).

В період шлюбу сторони придбали незакінчений будівництвом житловий будинок,
і після його добудови було отримано свідоцтво на ім'я відповідача про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним
договором. Частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена за рішенням суду,
якщо з нею (ним) проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Так, з наведених обставин справи дійсно слідує, що діти проживають з
позивачкою, між тим аліменти на їх утримання вона не стягувала з відповідача,
тому у суда не було підстав
для висновку про їх (аліментів) недостатність для утримання та розвитку дітей.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для застосування
положень ч.3 ст. 70 СК України та відступлення від рівності часток подружжя в
сумісному майні. Таким чином частки в спірному будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_4      складають по Уг у кожного.

Враховуючи, що позивачка в спірному будинку не проживає і бажає отримати
грошову компенсацію вартості належної їй частки будинку, проти чого не
заперечує відповідач, суд дійшов вірного висновку, що розподіл спільного майна
подружжя слід провести саме шляхом стягнення такої компенсації.

Відповідно до висновків експерта вартість спірного будинку складає 22568
грн., тому компенсація на користь позивачки складе 11284 грн.

Крім того, визнання в резолютивній частині рішення спірного будинку
об'єктом права спільної сумісної власності сторін є зайвим, оскільки таке
визначено законом. Визнання права власності за позивачкою на визначену частку в
спірному будинку також є необгрунтованим, оскільки позивачкою заявлені позовні
вимоги про розподіл сумісного майна шляхом сплати їй компенсації. Тому належна
їй частка тільки визначається судом, а остаточно позивачці присуджується
грошова компенсація.

Виходячи з наведеного, оскаржуване рішення районного суду слід змінити.
Висновки суду в частині визнання будинку АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та в частині визнання права власності за ОСОБА_3 на 2/3
частини зазначеного будинку  підлягають
виключенню.

Вказане рішення в частині стягнення грошової компенсації
з відповідача на користь позивачки слід змінити шляхом зменшення розміру
компенсації, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3,  до 11284 грн.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 310,
315 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Новобузького районного суду Миколаївської
області від 5 квітня 2007 року в частині визнання будинку АДРЕСА_1 вартістю
22568 грн. 45 коп. спільною сумісною власністю, визнання права власності за
ОСОБА_3 на 2/ З частини вказаного домоволодіння, вартістю 15045 грн. 62 коп .
та стягнення компенсації на користь ОСОБА_3 змінити.

Висновки суду про визнання будинку АДРЕСА_1 вартістю 22568 грн. 45 коп.
спільною сумісною власністю та в частині визнання права власності за ОСОБА_3 на
2/ 3 частини вказаного домоволодіння, вартістю 15045 грн. 62 коп. виключити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 11284 грн.
(одинадцять тисяч двісті вісімдесят чотири грн.) компенсації вартості належної
їй частки спільного майна подружжя в порядку його поділу.

В іншій частині
рішення  залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.