Справа № 22ц-854-2007р.                                                      Головуючий
Категорія       спори       про                                                    Гибало
відшкодування              шкоди                                                Доповідач в
апеляційній інстанції
заподіяної        незаконними                                                   Подорога В.М.
діями     та     бездіяльністю
органів досудового слідства
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15"
травня 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                Храпко В.Д.

суддів                            Бурлака В.О.,
Подорога В.М.

при
секретарі               Федьорко М.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14
березня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до управління MB С України в
Черкаській області та держави Україна про відшкодування шкоди,-

встановила:

27 листопада 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, а
14 лютого 2007 року з додатковою позовною заявою до Управління МВС України в
Черкаській області та держави Україна про відшкодування шкоди заподіяної
незаконними діями та бездіяльністю органів досудового слідства, посилаючись на
те, що на протязі 2001 року проти них були вчинені тяжкі кримінальні злочини,
по яких Смілянським МРВ в 2001-2002 роках порушено три кримінальні справи по
яких вони визнані потерпілими. Проте, не зважаючи на значний період часу, через
бездіяльність органів досудового слідства, розслідування даних кримінальних
справ до сих пір не завершено, злочинців винних у скоєнні тяжких кримінальних
злочинів до суворої кримінальної відповідальності не притягнуто.

Вважають, що своєю бездіяльністю працівники управління МВС в Черкаській
області свідомо виконують корпоративне замовлення силових структур регіону, не
бажають розкривати злочини, по яких вони являються потерпілими. Особи, які
вчинили злочини заподіяли їм матеріальну шкоду в розмірі 1169493 грн., а органи
досудового слідства незаконно унеможливлюють відшкодування такої шкоди. Така
бездіяльність даних органів є особливо нестерпною та викликає тяжкі моральні
страждання у позивачів.

Розмір отриманої
ними моральної шкоди вони оцінюють в 381470 грн.

Просили суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідачів на їх користь у
відшкодування матеріальної та моральної шкоди 1550963 грн.

Рішенням
Смілянського міськрайонного суду від 14 березня 2007 року ухвалено:

в задоволенні позову
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління МВС України в Черкаській області та
держави Україна про відшкодування шкоди - відмовити.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в своїй апеляційній
скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, просить його скасувати та ухвалити нове рішення,
яким повністю задовольнити їх позовні вимоги, оскільки вважають, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши учасників процесу, обговоривши матеріали справи, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги а також вимог заявлених в суді, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без
змін з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.60 ЦПК України «кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень...»

Як вбачається з матеріалів справи, 26 квітня 2001 року та 8 листопада 2002
року Смілянським МРВ були порушені кримінальні справи по факту нанесення
тілесних ушкоджень ОСОБА_1, а 23 травня 2001 року порушено кримінальну справу
по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2

Провадження по даних кримінальних справах неодноразово зупинялось, досудове
слідство по жодній справі не закінчено, звинувачення нікому не пред'явлено.

Відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України «Майнова
шкода завдана майну фізичної особи, внаслідок злочину відшкодовується державою,
якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин,або якщо вона є
неплатоспроможною. Умова та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої
майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюється законом.»

Оскільки відповідний закон, який би передбачав порядок відшкодування
майнової шкоди згідно із зазначеною нормою відсутній, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову позивачам в
задоволенні їх позовних вимог, враховуючи і ті обставини, що питання про
відшкодування моральної шкоди даною нормою взагалі не передбачено.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів також вважає, що оскаржуване рішення
відповідає вимогам закону, обґрунтоване на зібраних та перевірених по справі
доказах, в межах пред'явленого позивачем позову, відповідає вимогам матеріального
та процесуального права, а доводи апелянта не є суттєвими, були предметом
судового розгляду, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і вони не дають
підстав для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 314, 315 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двохмісячного строку до Верховного Суду України з
дня набрання нею законної сили.