УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року                                                                                          м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Віхров В.В., Гайдук В.І.,
Дерев'янко О.Г.

розглянувши у касаційному порядку (Закон України №697-V від 22.02.2007 р.) в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4- представника
ОСОБА_1на рішення Білоцерківського
районного суду Київської області від 19 лютого 2004 року та на ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області від 10 червня 2004
року у справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визнання договору дарування будинку недійсним, треті особи - Білоцерківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, -

встановила:

У січні 2003
року ОСОБА_1. звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що був прописаний і постійно проживав в
будинку свого батька ОСОБА_3. .,
який ІНФОРМАЦІЯ_1помер. У вересні 2002 року позивачу стало відомо, що батько подарував свій будинок відповідачці, яка в
наступному заборонила позивачу користуватись
житлом, крім того на момент посвідчення договору дарування позивач був
неповнолітній, тому просив суд вселити його до будинку і визнати договір
дарування цього будинку недійсним.

Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 16 квітня
2003 року позов був задоволений частково,
позивач був вселений до будинку, у визнанні договору дарування цього
буднику недійсним - відмовлено.

Ухвалою колегії судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 15 липня 2003 року зазначене
рішення було скасовано в частині визнання договору дарування будинку
недійсним та справа в цій частині була направлена на новий судовий
розгляд.

При новому розгляді справи рішенням Білоцерківського районного суду
Київської області від 19 лютого 2004 року,
залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від
10 червня 2004 року, було відмовлено в позові про визнання
договору дарування будинку недійсним.

У касаційній скарзі ОСОБА_4. - представник ОСОБА_1. ставить питання про скасування рішення Білоцерківського районного суду
Київської області від 19 лютого 2004 року та ухвал
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 червня 2004 року, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Справа №
33н-15кс/07  :       6
-18536 кс.04

Головуючий у першій інстанції      Шпик Т.С.

Доповідач                   Дерев'янко
О.Г.

2

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Вирішуючи
справу, суди правильно дійшли висновку про те, що підстав для визнання договору
дарування будинку недійсним немає, оскільки даний спір випливає з майнових
правовідносин, крім того, відповідно до ст.77 КпШС України при житті батьків
діти не мають права на їх майно рівно як і батьки не мають права на майно
дітей.

Згідно із
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими'.
.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4- представника ОСОБА_1- відхилити, а рішення Білоцерківського районного суду Київської області
від 19 лютого 2004 року та ухвалу колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 10 червня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.