АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня
місяця 12   дня колегія суддів судової палати
по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосії
в складі: Головуючого,  судді -
Моісеєнко Т.І

суддів -  Іщенка В.І,
Мамасуєвої Л.О.

При
секретарі- ЦендраО.М. . розглянувши в місті Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання особою,
що втратила право користування житловим приміщенням,  зустрічному позову ОСОБА_2. до ОСОБА_3,  ОСОБА_1.,
Бюро технічної інвентаризації м.
Керч про визнання права власності на 12 частину самовільно побудованого
домоволодіння з надвірними будівлями,  що
є спільною власністю подружжя,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_2. на рішення Керченського міського суду АР Крим від 21 вересня 2006 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернулась в суді з позовом до ОСОБА_2. про визнання особою,  що втратила право користування житловим
приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що позивачка є власником
зазначеного будинку,  у якому з 1993 року
зареєстрований відповідач,  котрий
знаходився у шлюбі з її дочкою ОСОБА_3. Шлюб між дочкою та ОСОБА_2. було
розірвано у 2003 році,  з вказаного часу відповідач не мешкає за
місцем реєстрації без поважних причин,
комунальних послуг не сплачує,
перешкод у проживанні в будинку вона йому не чинила. Позивачка
вважає,  що відповідач втратив право користування
житловою площею,  оскільки мешкає за
іншою адресою і має іншу родину,  а за
місцем реєстрації не проживає більш 6
місяців.

ОСОБА_2.
звернувся в суді з зустрічним позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_1.,
Бюро технічної інвентаризації м.
Керч про визнання права власності на 12 частину самовільно побудованого
домоволодіння з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що під час шлюбу
з ОСОБА_3. , з дозволу ОСОБА_1, . на земельній ділянці належного останній
домоволодіння,  він за власні кошти і
особистою працею побудував новий будинок,
який не введений до експлуатації.

Просив
визнати вказаний будинок сумісною власністю подружжя і за нормами сімейного
законодавства визнати за ним право власності на 12 частину самовільно
побудованого будинку з надвірними будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1.

Справа №
22ц -847 ф/2007р.                                              Головуючий
в першій інстанції

суддя   Цурцев В.М.

суддя-доповідач                                                                                                 Моісеєнко
Т.І

-2-

Рішенням   Керченського міського суду від 21 вересня 2006 року було
ухвалено: Позовні вимоги ОСОБА_1. задовольнити. Визнати ОСОБА_2особою,  що втратила право. користування
жилим приміщенням у домоволодінні АДРЕСА_1.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. про визнання права власності на 12 частину
самовільно побудованого домоволодіння з надвірними будівлями,  розташованого по АДРЕСА_1було відмовлено.

Суд
першої інстанції дійшов висновку про те,
що ОСОБА_2. не проживає за місцем реєстрації з жовтня 2002 року .3 вказаного часу
бажань про вселення у вказаний будинок не виказував,  його особистих речей у будинку не має,  комунальні платежі та податки за будинок не
сплачує. На підставі викладеного,  суд
дійшов до висновку , що ОСОБА_2. не проживає за місцем реєстрації без поважних
причин більш 6 місяців,  в зв'язку з чим втратив право користування
житловою площею.

Суд
також вказав,  що новий будинок,  що є предметом спору ,
не прийнятий до експлуатації,  відбудований на території домоволодіння,  належного ОСОБА_1.,  не є власністю ОСОБА_3. і не може бути
предметом розгляду,  як сумісна власність
подружжя.

Не
погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_2.
подав апеляційну скаргу,  мотивовану
тим,  що висновки суду не- відповідають
дійсним обставинам справи. Вважає,  що
суд не досліджував належним чином обставин коли був відбудований новий
будинок,  не надав критичної оцінки
поясненням свідків,  які давали
неправдиві пояснення,  ігнорував факт
присвоєння ОСОБА_3. грошей,  які були
передані йому Мілюковим в повернення боргу,
а також не встановив за які кошти був відбудований вказаний будинок .

Крім
того,  апелянт вважає,  що суд не дав належної оцінки тим
обставинам,  що він не проживав за місцем
реєстрації з поважних причин,  оскільки в
спірному будинку проживав разом з ОСОБА_3. ОСОБА_4,  який перешкоджав йому у проживанні за місцем
реєстрації.

У
апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати і справу направити на
новий розгляд в той же суд першої інстанції в іншому складі суддів.

Дослідивши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,  судова колегія приходить до висновку,  що скарга не підлягає задоволенню.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_2. не проживає за місцем реєстрації з жовтня 2002 року,  чого він не оскаржував під час попереднього
розгляду справи. Доказів про звернення до житлових органів,  правоохоронних органів,  прокуратури та суду з вимогами про захист
порушених житлових прав,  усунення
перешкод у користуванні житловою площею і про вселення у будинок ОСОБА_2. не
надано Відповідно до  ст. 71, 156 ЖК
України ,  при тимчасовій відсутності членів сім'ї власника будинку
за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

За
такими обставинами суд дійшов обґрунтованого висновку про те,  що ОСОБА_2. не проживав за місцем реєстрації
без поважних причин більш 6
місяців,  в зв.язку з чим втратив
право користування житловою площею будинку АДРЕСА_1.

З вказаними
висновками суду колегія суддів погоджується,
знаходить їх обгрунтованими.

Колегія
суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те,  що позовні вимоги ОСОБА_2. про поділ
сумісного майна подружжя і визнання права власності на 12 частину   ново відбудованого будинку по АДРЕСА_1 не
підлягають задоволенню.

З
матеріалів справи вбачається,  що рішення
виконкому Керченської міської Ради №1190
від 27.12.2002 року про
надання дозволу на виготовлення проекту будівництва нового житлового будинку за
спірною адресою та рішення виконкому №314
від 11.04.2003 року про
затвердження проекту будівництва були прийняти після того,  як ОСОБА_2. залишив вказаний будинок ( а.с.  11,
48, 49).

З
матеріалів справи також вбачається,  що
замовником за договором підряду на будування спірного будинку був ОСОБА_5..
Рішенням Керченського міського суду від 25.12.2003
року було встановлено,  що ОСОБА_3.
не є стороною по договору підряду на будівництво вказаного будинку. Рішення
суду від 25.12.2003 року у
зазначеній частині залишено без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.02.2005 року і набрало
чинності (а.с. 34, 112зв)..
Відповідно до ч.3  ст. 61 ЦПК
України,  обставини,  встановлені судовим рішенням у
цивільній,  господарській     або адміністративній справи,  що набрало законної сили,   не

-3-

доказуються при розгляді інших справ,  у яких беруть участь ті самі особи
або особа,  щодо якої встановлено ці
обставини.

Оскільки
судовим рішенням від 25.12.2003
року встановлено,  що стороною за
договором підряду на будування нового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 був
ОСОБА_5.,  а не ОСОБА_3.,  останню не можна визнати власником будинку
або будівельних матеріалів ,  витрачених на його будівництво,  оскільки спірний будинок не введений до
експлуатації.

На
підставі викладеного суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2. про визнання права власності на 12 частину спірного
будинку. як відбудовано за його сумісні кошти з ОСОБА_3.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2. не спростовують висновки суду першої інстанції і не
містять безперечних доказів ,  підтверджуючих те,
що рішення суду першої інстанції суперечить закону.

Згідно  ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається в
обгрунтування своїх вимог та заперечень.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія
суддів вважає,  що обставини справи в
межах позовних вимог встановлені судом повно і правильно,  на підставі наданих сторонами доказів
ухвалено рішення..

Підстав
для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає.

Керуючись
статтями 303,  308 Цивільного процесуального кодексу
України,  колегія суддів судової палати
по цивільних справах,    -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Керченського міського суду АР Крим від 21
вересня 2006 року
-залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом 2 місяців
до суду касаційної інстанції.