УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19 липня 2007
року                                                                                                 м.
Харків

Колегія суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Луспеника Д.Д.,
Коваленко Г.П., Швецової Л.А.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про захист честі, гідності та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Одеської області від 20 липня 2006 року,

встановила:

У серпні 1999 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися в суд з
аналогічними зазначеними вище позовними заявами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.09.1998 p., пізно увечері,
на подвір'ї будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2.. з якою у позивачів склалися неприязні
стосунки, у присутності багатьох осіб висловлювалась на адресу ОСОБА_1
образливими, непристойними словами, після цього підійшла до автомобіля, в якому
знаходився власник ОСОБА_3 та інші особи, і який зробив їй зауваження, щоб вона
не ображала його дружину, а вона з неприязні плюнула в салон автомобіля.

Крім того, ОСОБА_3 посилався на те, що відповідачка, зазнавши в цей же час
тілесних ушкоджень у взаємному конфлікті з його знайомим ОСОБА_5 і знаходячись
в медичній установі, заявила черговому лікарю неправдиву інформацію

№945-кс-07

про
отримання пошкоджень від нього, у зв'язку з чим така інформація потрапила до
органів міліції, а потім й у пресу про її побиття працівником міліції, яким він
являвся на той період. Також ОСОБА_2. та ОСОБА_4 направили звернення до
народного депутата, де виклали неправдиву інформацію про .побиття ним
відповідачку, що завдано йому приниження честі та гідності внаслідок проведення
відносно нього службового розслідування працівниками УМВСУ в Одеській області.

З урахуванням зазначеного, в порядку захисту честі та
гідності через поширення про них недостовірної інформації, ОСОБА_1 просила
стягнути з ОСОБА_2. 2000 грн. моральної шкоди, а ОСОБА_3 - з ОСОБА_2. та
ОСОБА_4, з кожного, по 5000 грн. моральної шкоди.

Справа судами розглядалася неодноразово. Останнім рішенням Котовського
міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2006 року позовні вимоги
задоволені частково. На користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2. стягнуто 1000 грн. моральної
шкоди. На користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2. та ОСОБА_4, з кожного, стягнуто по 1500
грн. моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 липня
2006 року рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_2. та
ОСОБА_4 скасоване, ухвалене нове рішення про часткове задоволення позовних
вимог. На користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2. стягнуто 750 грн. моральної шкоди. На
користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2. стягнуто 750 грн. моральної шкоди. У позові ОСОБА_3
до ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення
апеляційного суду та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2. своїми діями та образливими
висловлюваннями на подвір'ї будинку принизила честь, гідність ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, чим завдала їм моральної шкоди. Також ОСОБА_2., повідомивши в лікарні
про побиття з боку ОСОБА_3, а потім разом з ОСОБА_4 повідомивши про це
народному депутату, поширили про нього недостовірну інформацію, чим завдали
йому моральної шкоди.

Апеляційний суд, ухвалюючи по суті спору нове рішення,
погодився з висновком районного суду, що висловлювання та дії ОСОБА_2. на
подвір'ї будинку принизили честь та гідність позивачів, оскільки були
образливими та непристойними, з порушенням норм моралі та загальноприйнятих
норм поведінки і

визначив
розмір моральної шкоди з урахуванням обставин справи та наданих доказів. При
цьому суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 щодо
повідомлення ОСОБА_2. в лікарні про її побиття позивачем, що є фактичним
звернення до правоохоронного органу, та направлення разом з ОСОБА_4 такого ж
звернення до народного депутата, оскільки цим самим відповідачі реалізували
своє право на звернення до офіційних осіб з проханням про проведення перевірки
їхніх доводів, що не може вважатися поширенням недостовірної інформації.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Посилання касаційної скарги виключно стосується фактичних обставин справи
(питання факту), переоцінки доказів і немає посилань на порушення норм закону
(питання права), які б призвели до неправильного вирішення справи, перевірка
фактичних обставин справи знаходиться поза межами касаційного розгляду справи,
що визначено ст. 335 ЦПК України.

Судові рішення відповідають роз'ясненням, даним у п. З
постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 28.09.1990 р. (зі змінами)
„Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності та
ділової репутації громадян та організацій" і пунктах 3, 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. (зі змінами) „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язковою
скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 335, 345 ЦПК України, колегія суддів з касаційного
розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.