АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22 ц -4544/ 07                                                        Головуючий
- 19                                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Бараннік О.П.

суддів -
Михайлівської С. Ю.,  Максюти Ж.І.

при секретарі -
Лещинській О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Дніпропетровську

апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Тернівка на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13
грудня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Тернівка про стягнення недонарахованих
щомісячних страхових виплат,

встановила:

Відділення
виконавчої дирекції ФССНВВ ПЗ України в м. Тернівка в своїй апеляційній скарзі
просить скасувати рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області
від 13 грудня 2006 року,  яким позов
ОСОБА_1задоволено у повному обсязі.

З ВВД
ВССНВВ ПЗ України в м. Тернівка на користь ОСОБА_1стягнуто в рахунок
недоплачених щомісячних страхових виплат 1963 грн. 52 коп.,  зобов'язано відділення виконавчої дирекції
ФССНВВ ПЗ України в М. Павлограді встановити виплату на користь ОСОБА_1з
01.12.2006 р. у розмірі 756 грн. 06 коп.3 подальшими перерахунками у випадку
зміни ступені втрати професійної працездатності та підвищеннями у порядку,  встановленому законодавством України.,  а також моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В
обґрунтування своєї апеляційної скарги відповідач посилається на те,  що рішення суду винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Суд
першої інстанції задовольняючи позов позивача встановив,  що позивач під час роботи на підприємствах
вугільної промисловості отримав професійне захворювання і за висновком МСЕК
йому було встановлено втрату професійної працездатності та призначені щомісячні
страхові виплати.

Відповідач
призначив позивачеві щомісячні страхові виплати на підставі Постанови правління
Фонду „Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх
сімей)" перерахувавши їх з 01.03.2002 року із застосуванням
коефіцієнтів,  зазначених у вказаній
Постанові.

Отже цей
перерахунок був зроблений з порушення діючого законодавства України,  оскільки згідно постанови Київського
апеляційного господарського суду від 08.06.2004 року та від 14.06.2005 року
перерахунок щомісячних виплат повинен проводитися за коефіцієнтом,  вказаним ч.2
ст. 29 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
які спричинили втрату працездатності",
а не за коефіцієнтами,  зазначеним
Постановою Фонду.

Крім
того,  зазначеними постановами Київського
апеляційного господарського суду від 08.06.2004 року та від 14.06.2005 року
Постанова правління Фонду „ Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат
потерпілим (членам їх сімей)" визнана такою,  що не відповідає ч.2  ст. 29 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності",  а

ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 06.09.2006 року ці ухвали
Київського апеляційного господарського суду залишені без змін.

З
наведених підстав суд першої інстанції перерахував щомісячні виплати позивачу
за наведений період із застосуванням вказаного в Законі України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності"
коефіцієнту та стягнув цю суму з відповідача на його користь і зобов'язав
відповідача проводити виплату страхових сум у відповідності із зазначенням
Закону України.

Суд
обгрунтовано не застосував до вимог позивача трьохрічний термін позовної давності
виходячи із вимог  ст. 40 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату
працездатності" та з тієї обставини,
що своєчасно ці виплати позивач не отримав з вини відповідача.

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог,  колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,  суд
першої інстанції правильно встановив вищезазначені обставини по справі та
згідно вимог  ст. 83 ЦК України
(1963р),   ст. 268 ЦК України (2004 p.),
ст.  ст. 28,
29,  34,  40 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання які спричинили втрату працездатності",  правильно ухвалив рішення по суті спору.

Разом з
тим,  задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_1про відшкодування моральної шкоди суд в своєму рішенні не
зазначив якими нормами права він керувався приймаючи таке рішення.

Між
тим,  правовідносини які виникли між
сторонами врегульовані Законом України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  яким відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з невірним застосуванням коефіцієнтів при перерахунку
щомісячних страхових виплат не передбачено.

За таких
обставин,  рішення суду першої інстанції
в частині часткового задоволення вимог ОСОБА_1про відшкодування моральної шкоди
підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в цій
позовній вимозі з підстав  ст.  309 ЦПК України.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303, 307, 309 ЦПК України,  колегія суддів,  -

в и р іш и л а :

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Тернівка-задовольнити частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 грудня
2006 року в

частині стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка   на користь

ОСОБА_1моральної
шкоди в розмірі 1000 грн. скасувати та відмовити позивачу в цій частині у
задоволені позову.

В решті
рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006
року залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х
місяців.