Справа № 22ц-466/07                   Головуючий у 1 інстанції - Пушкарчук В.П.
- 29                                   Доповідач         - Подолюк
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

13
червня 2007 року.                                                                             місто
Луцьк.

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого                    - Шевчук Л.Я.

суддів                               - Свистун О.В.,
Подолюка В.А.

при
секретарі                  - Ліник Т.В.

з участю
представника позивача - Дем'янчук К.Ф. .

відповідачів -
ОСОБА_1., ОСОБА_2.

представника
відповідачів - ОСОБА_4. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом колективного підприємства « ЖКК « до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
переселення, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення
Луцького міськрайонного суду від 12 грудня 2006 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2006 року колективне підприємство « ЖКК « звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про переселення з одного жилого приміщення в інше. Позовні
вимоги мотивувало тим, що адміністрація гуртожитку АДРЕСА_1на виконання вимог «
Примірного положення про гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів
УРСР від 3 червня 1986 року №208 щодо обв'язку утримувати гуртожиток відповідно
до встановлених санітарних правил, єдиних правил і норм експлуатації та ремонту
житлового фонду, видала наказ №6 від 31 травня 2005 року про переобладнання
кімнати №438 в побутову та переселення у зв'язку з цим мешканців цієї кімнати,
відповідачів по справі, у рівноцінну кімнату №442 з видачею відповідних
ордерів. Однак ОСОБА_1.та ОСОБА_2. відмовляються виконувати розпорядження
власника гуртожитку а тому адміністрація позивача змушена звернутися до суду із
вказаним позовом.

Заочним рішенням
Луцького міськрайонного суду від 12 грудня 2006 року

позов задоволено. Постановлено ОСОБА_1та ОСОБА_2.
переселити з кімнати № 438 у кімнату №442 гуртожитку АДРЕСА_1.

Не
погоджуючись в вказаним судовим рішенням відповідач ОСОБА_1. подала на нього
апеляційну скаргу в якій покликаючись на його незаконність із-за порушення
судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення
суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити позивачу у
задоволенні його позову.

Заслухавши
пояснення відповідачів ОСОБА_1., ОСОБА_2. та представника відповідачів
ОСОБА_4., які підтримали скаргу з підстав наведених в ній, заперечення
представника позивача ОСОБА_3., перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга
не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Судом з
пояснень сторін, письмових матеріалів справи (а.с. 4-6) встановлено, що
колективне підприємство « ЖКК « є власником гуртожитку АДРЕСА_1де відповідачі
проживають в кімнаті №438, яка згідно рішення адміністрації підприємства
підлягає переобладнанню під побутову кімнату.

Відповідно
до п.19 «Примірного положення про гуртожитки» затвердженого Постановою Ради
Міністрів Української РСР 3 червня 1986 року за №208 переселення в разі
необхідності громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку
провадиться за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та
профспілкового комітету з видачею нового ордера.

З
письмових матеріалів справи (а.с. 14 ) вбачається, що відповідачам ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. видано ордер на переселення в кімнату №442 цього ж приміщення
гуртожитку.

Оскільки
в адміністрації підприємства є необхідність у переобладнанні кімнати №438 під
побутову кімнату, переселення відповідачів відбувається відповідно до положень
зазначеного нормативного акту, то колегія суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції з'ясувавши всі обставини справи та давши їм правильну юридичну
оцінку прийшов до правильного висновку про задоволення позову колективного
підприємства « ЖКК « про переселення відповідача ОСОБА_1. та ОСОБА_2. з однієї
кімнати гуртожитку в іншу, яка відповідає вимогам житлового приміщення.

Посилання
апелянта на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, позивачу було
відмовлено у виселенні її із спірної кімнати гуртожитку та на те, що в кімнаті
№438 відсутні комунікації, необхідні для побутової кімнати, не з'ясування судом
наявності санітарно-побутової потреби в такому переобладнанні кімнати, не
спростовують висновків суду оскільки влаштування таких комунікацій і вирішення
питання про переобладнання віднесено до компетенції власника приміщення а не суду,
а наявність судового рішення про відмову в позові про виселення ОСОБА_1. з
гуртожитку без надання іншого житлового приміщення, не може бути підставою для
відмови в позові про переселення з однієї кімнати в іншу при зазначених
обставинах.

Отже рішення
суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись      ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити. Заочне рішення Луцького міськрайонного
суду від 12 грудня 2006 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.