АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД     ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-1659/07                                                           Головуючий
Лисенко Л.І. Суддя
доповідач Крилова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.                                                                                         м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Запорізької

області    у складі:

Головуючого
Кочеткової І.В.

Суддів      Крилової О.В.

Бондаря М.
С.  при секретарі Череватій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 06 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування збитків

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2006 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування збитків.

В
позовній заяві зазначала,  що 30.09.2004 року ОСОБА_2
завдала їй декілька ударів,  хапала
руками за одяг,  розірвавши золотий
ланцюжок. Постановою Ленінського райсуду
м.  Запоріжжя від 26.01.2006 року кримінальна
справа відносно ОСОБА_2. закрита по амністії. Діями відповідачки їй завдано
матеріальні збитки в сумі 282 грн. 54 коп.,
що складається з вартості ланцюжка 239 грн.,  26 грн. 23 коп. - вартість проведення
експертизи,  10 грн. - сума,  яка сплачена на добровільне пожертвування в
СМЕ,  поштові витрати,  які вона просить стягнути з відповідачки,  а також просить стягнути моральну шкоду в
сумі 1500 грн.,  оскільки вона не могла
користуватися ланцюжком протягом півтора років,
вимушена була виправдовуватися перед сусідами та спростовувати чутки.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 06 лютого 2007 року позов
задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 71 грн. 07 коп.,  в решті частини позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
вивчивши матеріали справи,  доводи
скарги,  колегія судців приходить до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди,  суд першої інстанції виходив з того,  що позивачкою деякою мірою було спровоковано
злочин.

Проте
такий висновок суду суперечить постанові про закриття кримінальної справи,  з якої вбачається,  що ОСОБА_2 безпричинно вчинила скандал з
мотивів явної неповаги до оточуючих.

В цій же
постанові зазначається про те,  що
протиправними діями ОСОБА_2 заподіяні легкі ушкодження позивачці,  пошкоджено майно.

За таких
обставин повна відмова у відшкодуванні моральної шкоди уявляється
неправомірною.

Проте
визначаючи розмір моральної шкоди,
безумовно можна врахувати конкретні обставини справи щодо події
злочину,  який не є тяжким,  та інші обставини,  зокрема вік відповідачки,  відшкодування нею матеріальної шкоди,  відсутність тяжких наслідків.

З огляду
на викладене апеляційний суд вважає можливим частково задовольнити вимоги про
відшкодування моральної шкоди,  стягнувши
на користь позивачки 100
гр.

Керуючись  ст.
ст.  307,
309 , 313, 314, 315   ЦПК
України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 06 лютого 2007 року по цій
справі в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди
скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути
з ОСОБА_2 до користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 грн.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.