АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД   ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

"04"
жовтня 2 007року

Колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах апеляційного
суду Житомирської області в складі: головуючого-судді: Худякова A.M.,
суддів: Зарицької Г.В.,
Олексієнка М. М. ,  при секретарі
судового засідання: Хоменко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської
області від 12 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення
Малинського районного суду Житомирської області від 12 червня 2007 року,  яким в задоволені позову відмовлено. Апелянт
просить ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити позовні вимоги,  посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст. 116 ЖК України якщо наймач,  члени його сім' ї або інші особи,  які проживають разом з ним,  систематично руйнують чи псують жиле
приміщення,  або використовують його не
за призначенням,  або систематичним
порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку,  а заходи запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними,  виселення
винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 та
ОСОБА_23ареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Справа №
22ц/1623                                                                  Головуючий
в суді 1 інст Міхненко С
Д

Категорія
30                                                                              Доповідач
Худяков АМ

2

Як вбачається
з матеріалів справи,  позиція позивача
зводиться до того,  що з відповідачем
неможливо спільно проживати в одному жилому приміщенні,  тому на підставі  ст. 116 ЖК України просив виселити ОСОБА_2
без надання іншого житла.

Проте
допустимими засобами доказування цей факт не доведений.

Згідно
довідки Малинського МРВ України в Житомирській області від 27.08.2006 року в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 відмовлено на підставі п.2  ст. 6 КПК України та винесено йому офіційне
застереження про недопустимість в подальшому антигромадської поведінки.

Тобто інших доказів,  які б свідчили
про систематичне порушення відповідачем правил співжиття або триваючій
антигромадській поведінці останнього,
ОСОБА_1 не надав.

Отже,  всупереч вимогам  ст. 60 ЦПК України,  позивач не довів обставин,  на які він посилався як на підставу своїх
вимог.

Таким
чином,  на підставі наявних у справі
доказів суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність
підстав для виселення відповідача із спірної квартири.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду й не дають підстав
вважати про порушення судом норм матеріального чи процесуального права,  які призвели до неправильного вирішення
справи.

Доводи
апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи
безпідставні. Як видно з матеріалів справи суд об'єктивно оцінив зібрані по
справі докази,  дав їм правильну правову
оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення,
підстав для скасування якого немає.

Керуючись  ст.
ст. 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Малинського районного суду Житомирської області від 12 червня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців.