Справа
№ 22-ц-1816/07                        Головуюча суду
5                                            Доповідач
апеляційного суду   Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

10 жовтня 2007
року.,  колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої   - Вовненко Г.Ю.,

суддів - Шолох
З.Л.,  Колосовського С. Ю.,

при секретарі
судового засідання - Танцуріної СМ.
,  за участю позивачкиОСОБА_1. ,

розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м.  Миколаєві
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на   рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 10 липня 2007 року
у справі за

позовомОСОБА_1   до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4про захист права власності,

встановила:

В червні 2007
року ОСОБА_5. звернулася
до суду   з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 про захист права власності.

Позивачка
вказувала,  що з 1994 року є власницею
будинку АДРЕСА_1,  а також і земельної
ділянки,  площею 0,  238 га,
виділеної   для його
обслуговування.

В червні
2004 року вона мала намір нотаріально укласти договір купівлі - продажу цього
будинку протягом двох місяців з відповідачкоюОСОБА_2. та отримала від неї 500
грн. авансу. В цей же час дозволила їй та членам її сім'ї тимчасово проживати в
її будинку до вирішення питання про оформлення угоди купівлі - продажу,  без укладення письмового договору найма житла.

Проте,  в обумовлений строк,  а також протягом 2004 - 2006 років
відповідачка не прийняла мір на виконання домовленостей,  посилаючись на втрату паспорту. Складом своєї
сім'ї вона продовжує жити в будинку,
користується земельною ділянкою і не сплачує комунальні витрати.

ОСОБА_1зазначає,  що починаючи з вересня 2006 році вона висуває
усні та письмові вимоги позивачці про звільнення будинку,  оскільки за сімейними обставинами бажає
проживати в ньому особисто.

Посилаючись
на викладене та порушення її права власності,
позивачка просила усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні
належним їй майном шляхом виселення відповідачів з будинку разом з усіма
проживаючими особами,  без надання іншого
жилого приміщення.

Не
визнаючи позов,  відповідачі посилалися
на те,  що в червні 2004 року повністю
сплатили позивачці обумовлену вартість будинку та за її згодою поселилися в
будинку,  як його покупці.

Рішенням                     Жовтневого    районного
Миколаївської    області    від

10 липня 2007
року відмовлено у задоволенні позовуОСОБА_1.

В
апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та
процесуального права,  просила рішення
суду скасувати та постановити нове,  яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  перевіривши законність та обгрунтованість
рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених в суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає   задоволенню,
виходячи з наступного.

Суд
повно та всебічно дослідив обставини спору,
дав належну оцінку доказам по справі та прийшов до вірного висновку про
те,  що відповідачка разом з членами
своєї сім'ї за згодою позивачки з червня 2004 року проживає та користується її
житловим будинком на підставі письмової угоди між ними про його купівлю -
продаж,  а не з підстав договору найму
(оренди) житла. В зв'язку з чим,
районний суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову про їх
виселення,  як тимчасових жильців.

Доводи
апелянта про незаконність рішення суду,
оскільки укладена сторонами угода не відповідає встановленій законом
формі та є нікчемною,  висновків суду не
спростовує. А навпаки,  підтверджує,  що вибраний позивачем спосіб захисту свого
права не відповідає фактичним обставинам справи.

Викладене
свідчіть,  що рішення районного суду
постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  а тому не вбачається   підстав для його скасування.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.