Справа № 2-517 /2007
РІШЕННЯ

Іменем       України

21 грудня 2007 року
Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Яготинського
районного суду з позовними заявами до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, в котрій вказано, що постановою Яготинського районного суду
від 10 серпня 2007 року встановлено, що 23 січня 2007 року близько 20
годин  ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки
ВАЗ -21093 НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою сполученням “Яготин -Засупоївка” в
напрямку с. Засупоївка Яготинського району Київської області, допустив
порушення правил безпеки руху та експлуатації транспорту, що призвело до
зіткнення автомобіля під його керуванням з автомобілем марки “ Нісан” НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_1 на підставі доручення, та який  належав на праві власності ОСОБА_3  ОСОБА_4 згідно вказаної постанови від
кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України звільнений на підставі
ст.1 п.”б” Закону України “Про амністію”. В результаті ДТП автомобіль марки
“Нісан “ отримав механічні пошкодження та позивачеві ОСОБА_3 пошкодженням
автомобіля завдана шкода, розмір котрої висновку автотоварознавчої експертизи
становить 13547 гривень 40 коп. Пошкодженням майна та порушенням прав власника
позивачеві завдана моральна шкода, котру він оцінив в 5000 гривень, та всього
просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 18 547 грн. 40 коп. та 150 гривень
витрат за надання юридичної допомоги. В наслідок дорожньо - транспортної пригоди
водій ОСОБА_1 та пасажир автомобіля “Нісан” - ОСОБА_2 отримали середньої
тяжкості тілесні ушкодження. ОСОБА_1 з 23 січня 2007 року по  4 квітня 2007 року знаходився на
стаціонарному та амбулаторному лікуванні, та витратив на лікування 2034 грн.19
коп. ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з 23 січня
по 12 березня 2007 року, та витратив на лікування 1397 гривень 13 копійок. Для
проведення санаторно - курортного лікування кожному з позивачів потрібно 3312
грн. За час знаходження на лікуванні ОСОБА_1 недоотримав заробітну плату в
розмірі 90 грн.16 коп., а ОСОБА_2 недоотримав
115 гривень 17 коп.  Внаслідок
отримання позивачами травм та тривалого лікування були порушені їх звичайні
нормальні життєві зв'язки, для поновлення котрих потребувались час та зусилля,
останні перенесли фізичний біль, зазнали глибокі моральні страждання, та їм
завдана моральна шкода, яку кожний позивач оцінив  в 20000 гривень, та просив стягнути на його
користь вказану суму та суму вищеперелічених матеріальних збитків, а також по
150 гривень витрат за надання юридичної допомоги.

В судовому засіданні представник
позивачів та позивачі підтримали вимоги позову.

Відповідач та його представник вимоги
позову визнали частково, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 керував автомобілем по
дорученню невідповідної форми, а тому ОСОБА_3 не може звертатися з позовом до
ОСОБА_4. В підтвердження позовних вимог про стягнення коштів на лікування немає
чеків аптеки, та оскільки позивачі працюють лікарями, то ліки вони могли
використовувати безкоштовні. Витрати на санаторно - курортне лікування ще
позивачами не понесені, а тому не можуть бути відшкодованими, а розмір
моральної шкоди, яку просять відшкодувати позивачі є завищеним, оскільки
відповідач не відшкодовував шкоди своєчасно, так як сам знаходиться на
стаціонарному лікуванні, а пізніше під час ДТП постраждав і батько позивача,
який на даний час також лікується.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення частково.

Так, з показів свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, даних в судовому засіданні вбачається, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1
після отриманих травм тривалий час перебували на лікуванні,  та для лікування за власні кошти були придбані
ліки, яки призначались лікарем, хоча в сім'ях було скрутне матеріальне
становище. Останні не могли виконувати будь - яку роботу, були прикутими до
ліжка, зазнали фізичний біль, страждання.

З показів свідка ОСОБА_7 показав, що
працює травматологом, та позивачі перебували у нього на лікуванні. Призначені
ліки були придбані за власні кошти позивачів, оскільки в лікарні практично
відсутнє забезпечення ліками хворих. Позивачі для лікування придбавали та
використовували самі ті ліки, які зазначені у призначеннях, що знаходяться в
матеріалах справи. Обидва позивача потребують санаторно - курортного лікування
в санаторіях для відновлення функцій органів опори та руху.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
показала, що приблизно через тиждень після ДТП підходила до ОСОБА_1, та
останній називав їй суму для відшкодування завданої позивачам шкоди у розмірі
25000 гривень. Шкода не була відшкодована оскільки чоловік також отримав
травми, перебував на лікуванні, а пізніше до лікарні трапив батько відповідача,
та в них не вистачає коштів.

З копії постанови Яготинського
районного суду від 10 серпня 2007 року (а.с.4) видно, що ОСОБА_4, що
обвинувачується за ст. 286 ч.1 КК України, було звільнено від кримінальної
відповідальності згідно акту амністії на підставі п.”б” ст. 1 Закону України
“Про амністію”.

З витягу з медичної картки
стаціонарного хворого ОСОБА_1, ОСОБА_2, довідок Яготинської ЦРЛ та Яготинської
ЦРА, з консультативного висновку, направлення на лікування, довідок для
одержання путівки, копій лікарняних листків, довідок відділення філії - Санаторій
“Полтава”, копії товарного чека, (6-13, 15, 16,17,49-58,62,63,128-133) видно,
що ОСОБА_1 з 23 січня 2007 року по  4
квітня 2007 року знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні  з приводу полі травми, струсу головного
мозку, пошкодження лонного симорізу, забою правої половини грудної клітки,
правосторонньої постравматичної плевропневмонії , та витратив на лікування 2034
грн.19 коп. ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з 23
січня по 12 березня 2007 року з приводу політравми, контузії головного мозку,
саден ділянки голови, пошкодження ЗХС лівого колінного суглобу, закритої травми
живота, та витратив на лікування 1397 гривень 13 копійок. Призначені позивачам
ліки та медичні засоби під час їх стаціонарного лікування, проведення операції
та подальшого лікування були в дійсності використані, та лікувальним закладом
безкоштовно не надавались. Вартість
санаторно - курортного лікування становить 3312 грн.

З довідок Яготиснької ЦРЛ (а.с. 14, 64, 137) видно, що за час знаходження
на лікуванні позивачі не могли виконувати обов'язків ургентного лікаря, та
ОСОБА_1 недоотримав заробітну плату в розмірі 90 грн.16 коп., а ОСОБА_2
недоотримав  115 гривень 17 коп.   При нарахуванні заробітної плати доплата за
ургентність враховується тільки у випадку виконання роботи.

З копії нотаріально завіреної довіреності (а.с.109), з копії свідоцтва про
реєстрацію ТЗ (а.с.104) видно, що ОСОБА_1 під час ДТП керував автомобілем
ОСОБА_3 на підставі доручення.

З висновку авто товарознавчої експертизи (а.с. 98-103) видно, що
матеріальна шкода завдана пошкодженням автомобіля “Нісан” д.н.з. 86545 КВ
становить 13547 гривень 40 копійок.

З копій квитанцій до прибуткового ордеру (а.с.3,113,20) видно, що за
надання юридичної допомоги кожним з позивачів витрачено по 150 гривень.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: ... у  душевних
стражданнях,  яких  фізична
особа  зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї самої,
членів її сім'ї чи близьких родичів;
3) у  душевних  стражданнях,
яких  фізична  особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна...  Моральна шкода відшкодовується грішми,  іншим майном або в інший спосіб.      Розмір грошового відшкодування
моральної  шкоди  визначається судом  залежно
від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань,   погіршення   здібностей
потерпілого   або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди,  якщо вина є підставою для відшкодування, а
також з урахуванням інших обставин,  які
мають істотне значення. При   визначенні   розміру
відшкодування   враховуються   вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що
шкода, завдана    джерелом    підвищеної     небезпеки, відшкодовується  особою,
яка  на  відповідній
правовій  підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє   транспортним   засобом,
механізмом,   іншим  об'єктом, використання,  зберігання або утримання  якого
створює  підвищену небезпеку...
Особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,  відповідає за завдану шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоди
було   завдано  внаслідок
непереборної  сили  або
умислу потерпілого.

Згідно ч.1,2  ст. 1167. ЦК України
моральна  шкода,  завдана
фізичній  або  юридичній
особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності
її  вини,  крім
випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна  шкода
відшкодовується незалежно від вини органу державної влади,  органу влади Автономної Республіки Крим,  органу місцевого  самоврядування,  фізичної
або юридичної особи,  яка її
завдала:      1) якщо шкоди завдано
каліцтвом,  іншим ушкодженням  здоров'я або
смертю  фізичної  особи
внаслідок  дії  джерела
підвищеної небезпеки...

Згідно ст. 1202 ч.2 ЦК України стягнення додаткових витрат, передбачених
частиною першою ст.1195 ЦК України може бути здійснена наперед у межах строків,
встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертиз, а також у
разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата
проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2007 року близько
20 годин  ОСОБА_4, керуючи автомобілем
марки ВАЗ -21093 НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою сполученням “Яготин
-Засупоївка” в напрямку с. Засупоївка Яготинського району Київської області,
допустив порушення правил безпеки руху та експлуатації транспорту, що призвело
до зіткнення автомобіля під його керуванням з автомобілем марки “ Нісан”
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 на підставі доручення, та який  належав на праві власності ОСОБА_3  Постановою Яготинського районного суду від 10
серпня 2007 року ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК
України звільнений на підставі ст.1 п.”б” Закону України “Про амністію”.
Вказана постанова відповідачем не оскаржувалась. В результаті ДТП автомобіль
марки “Нісан “ отримав механічні пошкодження та позивачеві ОСОБА_3 пошкодженням
автомобіля завдана шкода, розмір котрої згідно висновку автотоварознавчої
експертизи становить 13547 гривень 40 коп. Пошкодженням майна, порушенням прав
власника неможливістю користування автомобілем позивачеві ОСОБА_3 завдана
моральна шкода, котру суд, з врахуванням
характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних
страждань…, ступеня вини відповідача, виходячи з вимог розумності, оцінює в
5000 гривень.

В наслідок дорожньо - транспортної пригоди водій ОСОБА_1 та пасажир
автомобіля “Нісан” - ОСОБА_2 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.
ОСОБА_1 з 23 січня 2007 року по  4 квітня
2007 року знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, та витратив
на лікування 2034 грн.19 коп. ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні з 23 січня по 12 березня 2007 року, та витратив на
лікування 1397 гривень 13 копійок. Витрати кожного з позивачів за надані їм
юридичні послуги становлять 150 гривень. Матеріальна шкода у вказаних розмірах
підлягає стягненню з відповідача, а решту вимог суд вважає недоведеними та
безпідставними. Неправомірними діями відповідача позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1
завдана моральна шкода. Внаслідок отримання позивачами травм та тривалого
лікування, були порушені їх звичайні нормальні життєві зв'язки, для поновлення
котрих потребувались час та зусилля, останні перенесли фізичний біль, зазнали
глибокі моральні страждання. Суд, з врахуванням   характеру та обсягу заподіяних позивачам
моральних і фізичних страждань…, ступеня вини відповідача, виходячи з вимог
розумності, оцінює моральну шкоду кожного з них в 5000 гривень, а решту вимог
знаходить безпідставною, та такою, що до задоволення не підлягає.

При цьому суд виходить з наступного.

Так, вимоги про стягнення втраченого позивачами заробітку не можуть бути
задоволені судом, оскільки нарахування зарплати за ургентність лікарям
провадиться після проведеної ними роботи, а суду не надано  доказів, що вказана робота була б ними
обов'язково виконана за будь яких умов.

Хоча процесуальні наслідки не
призначення відповідної лікарської експертизи для визначення строків проведення
санаторно - курортного лікування судом роз'яснено, клопотання про призначення
такої експертизи позивачами заявлено не було, в зв'язку з чим вимоги про
стягнення оплати за санаторне - курортне лікування наперед до задоволення не
підлягають.

Заперечення позивача щодо відсутності чеків аптек на придбання ліків
спростовуються показами свідка ОСОБА_7, витягами з історії хвороби, накладними
аптеки та довідною ЦРЛ, в зв'язку з чим суд не може прийняти їх до уваги.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212 ЦПК України, ст.ст. 23,1187, 1167, 1202 ч.2
ЦК України,  209,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4

на
користь ОСОБА_1 2034 гривні 19 копійок витрат на лікування, 5000 гривень
моральної шкоди та 150 гривень витрат за надання юридичних послуг,

на користь ОСОБА_4 - 1397 гривень 13
копійок витрат на лікування, 150 гривень витрат за надання юридичних послуг та
5000 гривень моральної шкоди,

на користь ОСОБА_3 - 13574 гривні 40
копійок шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, 150 гривень витрат за надання
юридичної допомоги, 5000 гривень моральної шкоди,

а також
173 гривні державного мита на користь держави, а в задоволенні решти позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі через Яготинський районний суд        протягом 10 днів з дня проголошення
рішення заяви  про апеляційне оскарження
та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                                                      Литвин
Л.І.