АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
червня 2007 року                                                                                     м.
Харків

Колегія суддів з
касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

головуючого:
Колтунової А.І.;

суддів:
Коваленко І.П., Луспеника Д.Д., Ларенка В.І., Яцини В.Б.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 28 березня 2003 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 24 лютого 2004 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і поділу спільного майна подружжя, і по
зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

14
червня 2002 року ОСОБА_2. звернулася до суд з позовом до ОСОБА_3. про
розірвання шлюбу і поділ майна, вказуючи, що вона перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з 6 березня 1998 року. Від шлюбу у них є донька ОСОБА_4,
1996 року народження. Також ОСОБА_2. вказала, що сімейне життя з відповідачем у
них не склалося, вони постійно сваряться, не можуть знайти взаємопорозумшня,
припинили подружні відносини, вирішили розірвати шлюб та розділити майно.

Посилаючись
на наведені обставини і на підставі ст.ст. 22, 28, 29 КпШС України, позивачка
після уточнення своїх вимог просила суд розірвати шлюб між нею і ОСОБА_3.,
дочку залишити з нею, визнати право власності за нею на нажите у спільному
шлюбі майно: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ум. Одесі, 1/2 частини
приватизованої земельної ділянки в житловому масиві «Дружба» вАДРЕСА_2.

Справа №
242-кс-07

Головуючий у
першої інстанції: Куранін О.В.

Доповідач: Яцина
В.Б.

Також просила
майно загальною вартістю 13450 доларів США,
яке нажите в період спільного подружнього життя розділити таким чином:
гараж під номером АДРЕСА_3 вартістю 1900 доларів США залишити їй. Інше малоцінне майно і предмети домашнього
вжитку, окрім індивідуального майна доньки - дитячих меблів, розділити з
урахування інтересів дитини, а саме: позивачці залишити холодильник, музичний
центр, соковижималку, телевізор, утюг, пральну машину, кухонну стінку,
велюровий м'який куточок, шафи білі дзеркальні, прихожу, кухонний комбайн, а
всього майна на 4400 дол. США,
інше майно, а саме - майно домашнього вжитку, та вантажно-пасажирський
автомобіль «Соболь» вартістю 5400 дол.
США - виділити відповідачу, та стягнути з нього на її користь 2325 доларів США різниці у
вартості поділеного між сторонами майна.

Відповідач
ОСОБА_3. позов в частині вимог про розірвання шлюбу визнав, в іншій частині -
частково, погодився з вимогами позивачки щодо поділу права власності на вказані
квартиру і земельну ділянку та - з оцінкою майна позивачкою, і звернувся до
ОСОБА_2. з зустрічним позовом про розподіл спільного майна подружжя, в якому
просив визнати за сторонами у рівних частинах право власності на вищевказані
квартиру вартістю 18 100 дол.
США та земельну ділянку, виділити йому мікроавтобус вартістю
5400 дол. США і гараж
вартістю 1900 дол. США, а інше
майно, яке знаходиться у квартирі на загальну вартість 6520 дол. США - виділити
позивачці, погодився виплатити їй компенсацію 575 доларів США різниці вартості
майна після його поділу.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2003 року шлюб між ОСОБА_2. і
ОСОБА_3. розірваний.

Визнано
за ОСОБА_2. і ОСОБА_3. право власності, за кожним, на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 у м. Одесі.

Визнано
за ОСОБА_2. і ОСОБА_3. право власності, за кожним, на 1/2 частину земельної
ділянки площею 0,0973 гектара, яка знаходиться на житловому масиві «Дружба»
вАДРЕСА_2.

Виділено
ОСОБА_3. частина спільного майна подружжя в вигляді вантажно-пасажирського
мікроавтобуса та гаражу, який знаходиться на автостоянці «Олімп» під № ЗО, а
всього майна на 38 690 грн.

Виділено
ОСОБА_2. частина спільного майна подружжя, яке складається з холодильнику та
інших меблів та предметів домашнього вжитку, а всього майна на 32595 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_2. грошову компенсацію в сумі 3047 грн. 50 коп.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2004 року апеляційна скарга
ОСОБА_2. задоволена частково: рішення Київського районного суду м. Одеси від 28
березня 2003 року змінено.

Розірваний
шлюб між ОСОБА_2. і ОСОБА_3., зареєстрований 6 березня 1998 року у відділі ЗАГС
Київського району м. Одеси, актовий запис № 167.

Визнано за ОСОБА_2.
і ОСОБА_3. право власності за кожним на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у м.
Одесі.

Стаття
89 ЗК України передбачає, що у спільній сумісній власності можуть перебувати
земельні ділянки.

Оскільки
судами не встановлено обставин, які відповідно до ст. 24 КпШС України можуть
бути підставою для визнання спірної земельної ділянки роздільним майном
подружжя, ця ділянка була виділена під час спільного шлюбу одному з подружжя
для будівництва та обслуговування жилого будинку, то відповідно до наведених
норм матеріального права, вказана земельна ділянка є спільної власністю
подружжя, яка підлягає поділу

З
наведених підстав позовні вимоги сторін щодо визнання права власності за ними
по 1/2 частини приватизованої земельної ділянки в житловому масиві «Дружба»
вАДРЕСА_2 необхідно задовольнити.

Судова
колегія відкидає доводи касаційної скарги щодо неправильного визначення
вартості поділеного майна, оскільки сторони визнали ці обставини і спору щодо
них під час судового розгляду не було.

Немає
підстав і для виключення зі складу спільного майна подружжя, яке підлягає
поділу, присудженого ОСОБА_2. гаража на автостоянці «Олімп», оскільки це майно
на час розгляду справи існувало, спору щодо його вартості не було, необхідність
звільнення земельної ділянки під цим гаражем для майбутнього будівництва
третіми особами, яка виникла після ухвалення судових рішень, правового статусу
спірного гаража для вирішення справи не змінює.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки
апеляційний суд, змінивши рішення суду першої інстанції, в іншій частині
вирішив спір по суті в цілому відповідно до норм матеріального і процесуального
права, то колегія суддів не знаходить підстав для іншого втручання в судові
рішення, доводи касаційної скарги цього висновку не спростовують.

Керуючись
статтями 336, 341, 346 ЦПК України, колегія суддів з касаційного розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області, -

ВИРІШИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2004 року змінити.

Визнати за
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/2 частину приватизованої
земельної ділянки площею 0,0973 га
в межах згідно з планом державного акту на

право
приватної власності на землю НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_3., в житловому масиві «Дружба» вАДРЕСА_2.

В іншій частині
вказану ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Рішення
оскарженню не підлягає.