Головуючий 1 інстанції Філь О.Є.
Справа № 22ц- 3199-2007р.                                Доповідач Курило
УХВАЛА

Іменем України

7 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судці Курило В.П.

суддів Саніковой
О.С. ,  Шамрило Л.Г.

при секретарі
Степаненко В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_2,  третя особа виконавчий комітет
Новоолександрівської сільської ради про визнання договору купівлі-продажу
жилого будинку дійсним,

ВСТАНОВИВ:

До апеляційного
суду Донецької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2007
року,  якою позовна заява ОСОБА_1 про
визнання договору купівлі-продажу жилого будинку визнана не поданою і повернута
позивачеві.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду через
те,  що вона не відповідає вимогам
процесуального законодавства.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що скарга підлягає задоволенню,  ухвала суду - скасуванню з повернення справи
у суд першої інстанції,  виходячи з
наступного.

Визнаючи
позовну заяву не поданою і повертаючи її позивачу,  суд першої інстанції виходив з того,  що позовна заява має недоліки,  які не були усунуті позивачем у наданий судом
строк.

Але з таким
висновком суду першої інстанції погодитися не можливо.

Відповідно
до ч.1  ст.  З ЦПК України кожна особа має право в
порядку,  встановленому цим
Кодексом,  звернутися до суду за захистом
своїх порушених,  невизнаних або
оспорюваних прав,  свобод чи інтересів.

З
матеріалів справи видно,  що у січні 2007
року позивач звернувся в суд до відповідачів з позовом про визнання договору
купівлі-продажу жилого будинку дійсним.

Ухвалою
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2007 року
позовна заява залишена без руху,
позивачеві наданий строк для усунення недоліків заяви. При цьому суд
виходив з того,  що позивач не додав до
своєї заяви письмові докази того,  що
сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і

відбулося його
повне виконання,  довідку з місця
проживання на підтвердження факту користування позивачем житловим
будинком,  квитанції про сплату
комунальних платежів та плати за користування земельною ділянкою,  письмові докази того,  що позивач передав відповідачам в якості
плати за будинок гроші в повному розмірі.

Між
тим,  форма і зміст позовної заяви
передбачаються  ст. 119 ЦПК України,  з якої видно,
що позовна заява повинна містити,
зокрема,  зміст позовних
вимог,  виклад обставин,  якими позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги,  зазначення доказів,  що підтверджують кожну обставину,  наявність підстав для звільнення від
доказування,  перелік документів,  що додаються до заяви.

Частина
5, 6, 7  ст.  119 ЦПК України передбачає,  що у обов'язкову порядку має бути додано до
позовної заяви.

Аналіз
позовної заяви ОСОБА_1 дає підстави зробити висновок про те,  що вона за змістом і формою відповідає
вимогам  ст. 119 ЦПК України. З переліку
документів,  що додаються позивачем до
позовної заяви,  видно,  що він надавав суду копії заяв про дозвіл на
продажу будинку,  витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно,  копію
рішення опікунської ради,  копія
технічного паспорту на будинок,
квитанції про сплату судового збору і витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи,  копії
позовної заяви.

В
позовній заяві позивач вказав адресу місця проживання відповідачів. Надання ж
документів,  що зазначає суд в своїй ухвалі
від 29 січня 2007 року при подачі позовної заяви в суд законом не передбачено.

Постанавлюючи
ухвалу від 29 січня 2007 року про залишення позовної заяви без руху і надання
строку на усунення недоліків позовної заяви,
суд першої інстанції фактично з"ясовував якими доказами позивач
обґрунтовував свої позовні вимоги.

Але
відповідно до ч.6  ст.  130 ЦПК України вказані дії суддя виконує під
час попереднього судового засідання.

Отже,  передбачених
ст.  121 ЦПК України підстав для
залишення позовної заяви без руху у суду не було.

За таких
умов ухвала суду про визнання позовної заяви не поданою і повернення її
позивачеві є незаконною і підлягає скасуванню.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307,
312 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити. Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області від 12 лютого 2007 року скасувати. Справу повернути у місцевий суд для
вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення і може
бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду апеляційної інстанції.