Справа № 33-ц-193/07                                                       Головуючий
Категорія- 3                                                                        Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 року колегія
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі:

Подолюка В.А.,
Завидовської- Марчук О.Г., Мудренко Л.І.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1до
ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про визнання незаконним наказу про
звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із
заробітної плати та середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 1
березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26
травня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ВАТ «Тернопільське об'єднання
«Текстерно» про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення
на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати та середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 1 березня 2005 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 травня 2005 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне з'ясування судами
обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, в зв'язку
з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення справи на
новий розгляд.

Відповідно до Закону України « Про внесення
змін до Закону України «
Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V дана
справа 14 травня 2007 року була
передана до розгляду відповідно до глави 2
Розділу V Цивільного процесуального кодексу України апеляційному
суду Волинської області.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволені позову місцевий суд виходив з
того, що звільнення позивача з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України та виплата
заробітної плати проведена з дотриманням вимог трудового законодавства.

Апеляційний суд погодився з таким висновком суду першої інстанції та
залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення
ухвалені з додержанням судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332,
336 ЦПК України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 1 березня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 26 травня 2005
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.