Справа № 22-2140/2007 року
головуючий  в І-ій інстанції:
доповідач: Бережний С.Д.
рішення

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

«12» грудня 2007 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Хмельницької області в
складі:

головуючого-судді: Бережного С.Д.,

суддів: Харчука В.М., Гуменюк Н.І.,

при секретарі: Коробчук А.А.,

за участю представника
позивача: Антощука О.А.,

та відповідача: ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляцію ЗАТ
«Тепловодоенергія» м. Кам'янець-Подільського на рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області від «27» серпня 2007 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача
в підтримку апеляційної скарги, пояснення відповідача ОСОБА_1. в заперечення
апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів

встановила:

В червні 2004 року підприємство
«Кам'янець-Подільськтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1.
про стягнення боргу в розмірі 297 грн. 64 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що
відповідач отримує від підприємства послуги з тепло-, водопостачання та
водовідведення. Отримані послуги відповідач відповідно до ст. 67, ст. 68 ЖК
України зобов'язаний щомісячно сплачувати. Невиконання даних зобов'язань
призвело до виникнення заборгованості підприємству суми в 297 грн. 64 коп., яка
склалася станом на 01.05.2004 року. В зв'язку з цим, позивач просив стягнути з
відповідача 297 грн. 64 коп. боргу.

В суді представник правонаступника позивача ЗАТ
«Тепловодоенергія» позовні вимоги збільшив та просив суд стягнути з відповідача
заборгованість за надані відповідачу послуги станом на 01.02.2007 року в
розмірі 756 грн. 98 коп., з них: за опалення - 448 грн. 75 коп.; за
водопостачання - 308 грн. 23 коп., за водовідведення - 10 грн. 34 коп. В
обґрунтування вимог представник позивача пояснив, що відповідач з заявою до
їхнього підприємства, що він пільговик звернувся тільки в лютому 2007 року,
згідно законодавства, він зобов'язаний був щорічно надавати підприємству
документи, які підтверджують його право на пільгу, а тому підстави для
нарахування йому пільг виникли тільки з цього часу; з 2001 року відповідач був
зарахований як абонент підприємства, договір з ним не укладався. В зв'язку з
цим, представник ЗАТ «Тепловодоенергія» просив стягнути з ОСОБА_1. 756 грн. 98
коп. боргу.

Рішенням місцевого суду в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Оскаржуючи рішення суду в
апеляційному порядку, ЗАТ «Тепловодоенергія» просить рішення суду скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому апелянт посилається на те,
що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд безпідставно
відмовив в задоволенні позовних вимог.

На думку ЗАТ
«Тепловодоенергія» головна мотивація рішення суду - про відсутність договору
між ним та відповідачем - є помилковою, оскільки ОСОБА_1. з гуртожитку не
виписувався та повинен був укласти договір про надання комунальних послуг
згідно п. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

В запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_1. вважає доводи апеляції ЗАТ «Тепловодоенергія»
надуманими та вказує що судом першої інстанції були повно і об'єктивно
з'ясовані всі важливі обставини справи, без порушень норм як матеріального, так
і процесуального права; вважає, що апеляція повинна бути залишена без розгляду,
оскільки порушені строки на оскарження рішення суду.

В засідання апеляційного
суду представник позивача Антощук О.А. підтримав подану апеляцію; відповідач
ОСОБА_1.в суді апеляційного суду апеляційну скаргу не визнав і просив залишити
рішення міськрайсуду суду без змін.

Суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1. працював на ВАТ «Кам'янець-Подільський цукровий завод» з
23.03.1990 року та був зареєстрований і проживав в кімнаті №АДРЕСА_1

21.08.2001 року
відповідач звільнився з роботи на підприємстві, але за ним залишилось
ліжко-місце, яке до липня 2007 року не було нікому іншому перерозподілене. Дана
обставина підтверджується актом перевірки паспортного режиму гуртожитку від
14.02.2007 року на а.с. 26. Даним актом підтверджується і та обставина, що
ОСОБА_1. періодично приїжджав в гуртожиток, але постійно в ньому не проживав.

Із наявних в справі
матеріалів, а саме, ксерокопії переліку опалювальних кімнат по гуртожитку
поАДРЕСА_1 селища цукрового заводу відповідач зазначений в кімнаті № 39-б із
визначенням загальної площі розподіленої на квартиронаймача в розмірі 7,12 кв.
м. без будь-яких позначок на списках додаткових повідомлень чи копій документів
про те, що ОСОБА_1. є пільговиком.

Письмова заява ОСОБА_1.
про перерахунок за надані послуги з доданою копією посвідчення інваліда
надійшла на адресу ЗАТ «Тепловодоенергія» тільки 14.02.2007 року.

Суд критично оцінив
пояснення представника позивача, що відповідач у 2001 році був зарахований як
абонент підприємства і зобов'язаний був щорічно надавати підприємству
документи, які підтверджували його пільгу.

Разом з тим, згідно п. 22 «Правил надання
послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
21.07.2005 року № 630, у разі отримання права на пільгу споживач подає
виконавцю письмову заяву та документи, що її підтверджують. Оплата за послуги з
урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують
право на пільгу.

Відповідач документів,
що підтверджують його право на пільгу не надавав до лютого місяця 2007 року ні
позивачу по справі, ні іншим комунальним підприємствам.

Посилання суду в
рішенні як на підставу відмови в задоволенні позову не укладення між позивачем
та відповідачем договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення,
- не звільняє ОСОБА_1. від оплати за надані послуги.

Та обставина, що
позивачем жителям гуртожитку дійсно надавались зазначені послуги, знайшла своє
підтвердження в судовому засіданні і не оспорюється відповідачем.

Той факт, що ОСОБА_1.
періодично з'являвся в гуртожиток, підтверджується показами мешканців кімнати №
39, де був зареєстрований відповідач і за ним зберігалось ліжко-місце (а.с.
26).

Згідно списку осіб,
які проживають в гуртожитку по АДРЕСА_1 зазначений ОСОБА_1.

Згідно пояснень в
судовому засіданні представника третьої особи на стороні позивача підприємства
«Комунжитлосервіс» ОСОБА_2., даних про те, що ОСОБА_1. користується пільгами за
комунальні послуги у підприємства не було, в зв'язку з чим, йому нараховувалась
заборгованість по оплаті.

Ці фактичні дані не
були  враховані судом при ухваленні
рішення по справі.

За таких обставин,
доводи апеляційної скарги щодо необхідності скасування рішення місцевого суду
заслуговують на увагу. Проте, передбачених законом підстав для направлення
справи на новий судовий розгляді в суд першої інстанції колегія суддів не
вбачає і вважає за необхідне ухвалити нове рішення.

Доводи заперечення на
апеляцію про те, що заява на апеляційне оскарження та апеляційна скарга подані
з порушенням строків на апеляційне оскарження, передбачених ст.. 294 ПК
України, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, і тому не беруться
до уваги колегією суддів.

Керуючись ст.ст. 303, 307,  309,
313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу
Камянець-Подільського ЗАТ «Тепловодоенергія» задоволити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області від «27» серпня 2007 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги ЗАТ «Тепловодоенергія» до ОСОБА_1задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь
ЗАТ»Тепловодоенергія» 756 грн. 98 коп.

Рішення набирає законної
сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.

Головуючий: /підпис/

судді: /підпис/

Копія вірна, згідно оригіналу

cуддя апеляційного
суду
Бережний С.Д.