АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2546/2007                                      Головуючий
у І й інстанції -Федоровська О.І.
Категорія -43       Доповідач - Григорченко Е.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19   червня
2007   року   Колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі: головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів -
Григорченка Е.І.,  Максюта Ж.І. при
секретарі - Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 січня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_1 до Комунального
виробничого житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства Самарського району
м.  Дніпропетровська про стягнення
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою на рішення Самарського районного суду м.  Дніпропетровська від 19.01.2007 року,  де ставить питання про скасування рішення
суду та постановляння нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі в
частині відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те,  що рішення
ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права / а.с.  50-55 /.

Рішенням
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19.01.2007 року відмовлено позивачам у задоволенні
позовних вимог.

Судом
встановлено,  що між позивачем та
відповідачем укладений договір 16.01.2006р. про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових територій /а.с.  5-7/.

Позивачі
звернулися до відповідача з заявою,  де
просили усунути аварійну ситуацію,  тобто
ліквідувати отвір,  який зробила дощова
вода,  яка стікає зі стріхи будинку,  однак відповідач не усунув аварійну
ситуацію,  чим була заподіяна моральна
шкода,  оскільки ставиться під загрозу
їхнє життя.

Ремонтні
роботи за заявою позивачів були проведені відповідачем в жовтні 2006
року/а.с.  41/.

За таких
обставини,  суд першої інстанції прийшов
до висновку про відмову у позовних вимогах,
оскільки не встановлено вини KB ЖРЕП Самарського
району м.  Дніпропетровська з цього
приводу,  а виконання робіт по усуненню
недоліків по утриманню будинку та прибудинкової території не в той час .коли
бажав позивач,  а

пізніше,  пов'язане з господарче фінансовою діяльністю
підприємства і не може бути підставою для задоволення вимог позивачів про
відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог,  колегія суддів не
находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення
суду,  з наступних підстав.

Вирішуючи
даний спір,  який виник між
сторонами,  суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін,  обставини справи,  перевірив доводи сторін та,  дав їм належну правову оцінку,  постановив рішення,  яке відповідає вимогам закону. Висновки суду
достатньо обгрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими
доказами та поясненнями самих сторін.

При вище
наведених обставинах справи,  суд першої
інстанції,  керуючись діючим матеріальним
та процесуальним законом,  зокрема  ст.  23
ЦК України,  прийшов обґрунтованого висновку про відмову в
позові про відшкодування моральної шкоди,
оскільки у відповідності до  ст.  10 ЦПК України позивач повинен був довести за
допомогою належних та допустимих доказів,
з урахуванням положень  ст.   ст.
57-59 цього ж Кодексу,  зазначені
ним обставини.

Проте
будь-які докази,  які б підтверджували в
установленому законному порядку,  що
позивачам заподіяна моральна шкода в матеріалах справи відсутні І суду не
надані.

Доводи
позивача,  приведені в апеляційній
скарзі,  не можуть бути прийняті до
уваги,  оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно  ст.
212 ЦПК України - виключне право оцінки доказів належать суду,  який має оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням,  що ґрунтується на
всебічному,  повному,  об'єктивному розгляді в судовому засіданні
всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги є
необгрунтовані,  а рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  218,  303,
307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.