Справа № 2-90
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М                У К Р А Ї Н
И

14 квітня  2007
року             Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді                                              Євдокімової О.П.

при секретарі
Кеня Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шостка справу за позовом ОСОБА_1до Казенного підприємства ШКЗ
"Зірка"  про поновлення на
роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1. звернувся до суду з
вказаним  позовом до відповідача.

Свої позивні вимоги мотивує тим,
що він з відповідачем знаходився в трудових відносинах з 31.05.2005 року. Під
час роботи на підприємстві він вступив до незалежної профспілки і це послужило
приводом до неправомірного звільнення його відповідачем з роботи  без згоди профспілки та з порушенням
вимог  трудового законодавства.

У судовому засіданні позивач
свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить поновити його на
роботі і стягнути з відповідача його середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Представник позивача в
судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнала і вважає звільнення позивача відбулося в
відповідності з діючим законодавством в зв'язку з скороченням штатної
чисельності працівників підприємства.

Суд заслухавши пояснення позивача, його
представника, представника відповідача, свідків, дослідивши докази по справі,
приходить до висновку, що позивні вимоги підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Наказом
№ 172 від 22.06. 2005 року ШКЗ "Зірка" з 1.07.2005 року позивач був
прийнятий на роботу електромонтером.(а.с.4-6, 128), з 22 вересня 2005 року був
переведений електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрооборудования 4
разряда 4 участка по виготовленню порохів цеху №1 (а.с. 1).

Наказом № 461-к від 31 травня
2007 року позивач звільнений з ШКЗ "Зірка" з 31 травня 2007 року  на підставі ст.40 п 1 КЗоТ України.(а.с. 2).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленум Верховного Суду України № 9 від
06.11.92 розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП
України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності
або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом
норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін
в організації виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник, або
уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на
іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався
вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як
вважає позивач та його представник
фактично на заводі не було ніяких підстав для його скорочення і
скоротили його і ще одну особу лише чез
тє, що вони є членами незалежної профспілки.

Представник відповідача та свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні
пояснила, що в зв'язку з тим, що значно зменшилися обсяги виробництва на
заводі, так як держзамовлення на заводі не має і вони виконують роботу лише за
контрактом, то адміністрація заводу, відповідно до Господарського кодексу України,
прийняла рішення  про скорочення штату в
зв'язку з чим був виданий наказ  від 01
березня 2007 року № 98 з питання скорочення штату.

Також скорочення штатної
чисельності працівників підтверджується наказами (а.с.124,124,143), довідками
(а.с.145,198), поясненнями свідків, штатними розкладами ШКЗ
"Зірка"(а.с.43-46,51-52,100,104-105,107-110), звітами про фактичне
вивільнення працівників (а.с. 97-99).

Як
вбачається з матеріалів справи адміністрація
ШКЗ "Зірка" 15.02.2007 року проінформувала голів профспілкових
комітетів про заплановане скорочення з 17 травня 2007 року в зв'язку з
частковим зупиненням виробництва.(а.с. 30).

Наказом від  01 березня 2007 року
№ 98 (а.с. 29) "З питання: скорочення
штату"   в звязку з
скороченням штату наказано скоротити з 21 травня 2007 року  одного єлектромонтера по ремонту і
обслуговуванню електрооборудованія 4 розряду
та начальника цеху № 1.

Наказом від 01 березня 2007 року № 99,
наказано розпорядженням по цеху попередити парцівника про  його вивільнення   (а.с. 210)

Розпорядженням № 18 від  6 березня 2007 року начальника участку
(а.с.50) визначено попередити про вивільнення ОСОБА_4 за ст. 40 п. 1 КЗпП
України через два місяці після
ознайомлення його з наказом про скорочення.

12
березня 2007 року комісією складено акти, що ОСОБА_1ознайомившись з наказом
від  01 березня 2007 року № 98 та
розпорядженням № 18 від 6 березня 2007 року про письмове попередження про його
скорочення  від підпису відмовився. (а.с.
216)

21
березня 2007 року складено акти втому, що ОСОБА_1 в зв'язку з скороченням
посади, яку він займає  йому
запропоновані інші посади (а.с. 24) від яких він відмовився і відмовився від
підпису (а.с. 26).

Відповідно до ст 40 ч1 КЗпП
України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним органом у випадку  змін в організації виробництва і праці, в
тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно
ст. 43. КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених
пунктами 1(крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7
статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної
профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно частини 7 зазначеної
статті вказано, що рішення виборного органу первинної профспілкової організації
(профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання
трудового договору повинно бути обгрунтованим.

26 квітня 2007 року ШКЗ "Зірка"
звернулися зі зверненням до голови Первинної Незалежної  профспілки ШКЗ "Зірка"  до ОСОБА_5 про дозвіл  на скорочення
за ст. 40 п. 1 КЗоТ України єлектромонтера по ремонту і обслуговуванню
електрооборудованія 4 розряду участка виробництва порохів цеху № 1  - ОСОБА_1 (а.с.23).

Первинна Незалежна профспілка  ШКЗ
"Зірка" розглянувши на засіданні комітету незалежної профспілки
одноголосно прийняли рішення про відмову в наданні згоди ШКЗ "Зірка"
на скорочення позивача.(а.с. 147-148) про що надали останнім письмове рішення
виборного органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з
ОСОБА_1 яке містить обгрунтування відмови.(а.с. 22).

Отримавши таке рішення профспілкового комітету, адміністрація ШКЗ
"Зірка" наказом від 24. 05. 2007 року № 443-р створила,  непередбачену ніякими нормативними актами та
трудовим законодавством, комісію для вивчення обгрунтованості відмови в наданні
згоди на звільнення ОСОБА_1.(а.с.21). І така комісія, розглянувши обгрунтування
відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1,  визнала її необгрунтованою.(а.с.27).

Як
пояснив в судовому засіданні голова незалежної профспілки ШКЗ "Зірка"
ОСОБА_6 ОСОБА_1а неодноразово намагалися звільнити з роботи  в зв»язку з скороченням штатної чисельності
після того як він вступив у незалежну
профспілку і очолив профсоюзне
бюро цеху № 5, але через порушення вимог трудового законодаства при
вивільненні працівників за ініціативою власника, не могли цього зробити.
Крім  підстав зазначених в відмові в
наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 його також не мали
права звільнити з посади так як він є головою профспілкового комітету
незалежної профспілки ШКЗ «Зірка», тобто, згідно статуту їх профспілки він
являвся  профорганізатором, що є виборним
органом профспілки до березня 2007 року. Повноваження його були припинені в
зв»язку з тим, що профсоюзне бюро, яке він очолював значно розширилося за рахунок
нових членів і на чергових зборах було обрано новий склад профспілкових
органів.

Згідно п
6.5, 6.7 Статуту Первинної незалежної Профспілкової організації ШКЗ
"Зірка" виборним органом Профспілки є: вищі, виконавчі і контролюючі
органи всіх рівнів. Виборним виконавчим органом є профспілковий комітет,
призидія профкому, профорганізатори.(а.с. 226).

З
наданих у судове засідання протоколів № 4 від 12 квітня 2006 року (а.с. 236) та
№ 1 від 15 серпня 2006 року (а.с.235) у структурних підрозділах заводу утворено
незалежні профспілкові комітети, головою одиного з яких обрано ОСОБА_1

Відповідно до ч 3 ст. 252 КЗпП
України звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу
працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства,
установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку,
на який обирався цей склад (крім випадків повної ліквідації підприємства,
установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або
виконуваній роботі у зв'язку із станом здоров'я, що перешкоджає продовженню
даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законом передбачена
можливість звільнення з роботи чи служби). Така гарантія не надається
працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв'язку
з неналежним виконанням своїх обов'язків або за власним бажанням, за винятком
випадків, якщо це пов'язано із станом здоров'я.

Також у  п. 10.2.10 Колективного договору на 2006 рік
ШКЗ "Зірка"  зі змінами та
доповненнями зазначено, що  працівники
заводу, що входять до складу  виборних
органів всіх рівнів профспілки та комісій з трудових спорів і не звільнені від
основної роботи, не можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності,
переведені без їх згоди  на іншу роботу,
або  звільнені за ініціативою
адміністрації без  попередньої згоди  відповідних органів прфспілки та комісіцї з
трудових спорів.

Доводи представника відповідача, про
те, що ОСОБА_1не є і не був членом виборного комітету незалежної профспілки,
хоч це і доводиться наданими ним документи, але не відповідає дійсності, суд не
може прийняти до уваги так як жодних доказів цього представник відповідача  в судове засідання не надав.

В свою чергу суд не має
підстав ставити  під сумнів достовірність
даного факту.

Таким чином, звільнення
позивача з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП України було проведено із
порушенням норм трудового законодавства і його позов про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 235 КЗпП
України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При
винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час
вимушеного прогулу (частина 2 статті 235 КЗпП України).

Відповідно
до пункту 2 Постанови KM України "Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати" від 8 лютого 1995 року середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Для
обчислення середньої заробітної плати позивача необхідно виходити з виплат за
останні два місяці, що передували події , тобто березень і квітень  2007року, що згідно довідки відповідача
(а.с.149, ) становить 473 грн. 83 коп.( 512,79 + 434,87 : 2= 473, 83 грн.,).
Середньоденний заробіток  позивача за цей
період складає 22,56 грн., (512,79 + 434,87)грн. : 42 дні)

Час
вимушеного прогулу позивача з 1 червня 2007 року по 11 квітня 2008 року складає
220 робочих днів, тому середня заробітна плата позивача за час вимушеного
прогулу складає 4963,2 грн. (22,56 х 220 = 4963,2 грн.).

Спору
між сторонами стосовно суми вимушеного прогулу не має.

Всього
з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4963,2 грн., з яких згідно
із пунктом 2 частини 1 статті 367 ЦПК України негайному стягненню підлягає
середня заробітна плата позивача за один місяць у розмірі 473, 83 грн.

Згідно
із частиною 1статті 88 ЦПК України коли сторона, на користь якої постановлено
рішення, звільнена від судових витрат, то судові витрати стягуються з другої
сторони у доход держави.

Позивач
звільнений від сплати судового збору.

З
відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50
гривень  та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30
гривень.

Керуючись
статтями ст.ст.10,15,30,60,251-255, 218 ЦПК України, на підставі статей 40,
49-2, 231-235, 237-1 КЗпП України, Положенням "Про порядок обчислення
середньої заробітної плати" від 8 лютого 1995 року із подальшими змінами,
Декретом KM України "Про державне мито",

ВИРІШИВ

Поновити
ОСОБА_1  на посаді електромонтера по ремонту і обслуговуванню
електрооборудования 4 разряду 4 участку по виготовленню порохів цеху №1
Шосткинського  Казенного заводу «Зірка».

Поновлення на роботі ОСОБА_1  підлягає
негайному виконанню.

Стягнути з ШКЗ «Зірка» на користь ОСОБА_1  заробітну плату зачас вимушеного прогулу в
сумі . 4963,2 грн.

Стягнення заробітної плати в межах середнього заробітку підлягає
негайному виконанню.

Стягнути з ШКЗ «Зірка » на
користь держави судовий збір в сумі 58 грн. 50 коп., який складається з
державного мита у сумі 51 грн. і витрат на ІТЗ суду у сумі 7 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайсуд шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10 денного строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у 20 денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Суддя
Шосткинського міськрайонного суду                                     О.П. Євдокімова.