6 череня 2007року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
Мурлигіної О.Я., Славгородської Н.П., Шолох З.Л.
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2004
р. та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2004 p.,
У січні 2004 р.   ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненою внаслідок
дорожньо-транспортної події.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2004 р. в позові
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2004 р. рішення суду
першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення: стягнуто з відповідача на
користь позивача 2000 грн.
моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення змінити, збільшити
розмір стягнутої рішенням апеляційного суду шкоди, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 7 березня 2002
р. автомашиною, яка належить відповідачу і під його керуванням, вчинено
наїзд на групу пішоходів, серед яких був ОСОБА_1, внаслідок чого останній
отримав тяжкі тілесні ушкодження. Груба необережність групи пішоходів сприяла
виникненню шкоди. Відповідач добровільно надавав позивачу матеріальну допомогу
на лікування і транспортні послуги.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове
рішення, апеляційний

суд виходив з того, що відповідач як володілець джерела
підвищеної небезпеки

повинен відшкодувати заподіяну позивачу моральну шкоду,
яка виникла за

відсутністю умислу потерпілого, у відповідності до ст.
440-1 ЦК УРСР, який діяв на

час виникнення спірних правовідносин.

Справа №33 ц-196кс/07                                           Категорія
53

Головуючий у
першій інстанції Гонтаренко Т.М. Доповідач Славгородська Н.П.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують. Позивачем не надано доказів розміру понесених матеріальних
витрат, які залишилися невідшкодованими відповідачем, а розмір відшкодування
моральної шкоди визначений апеляційним судом з урахуванням фактичних обставин
справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись статтями 332,
336 ЦПК України, Законом України "Про судоустрій України" із змінами,
внесеними законом від 22
лютого 2007 p., колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити. Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2004
р. залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.