УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6 червня
2007 року                                                                м.
Донецьк

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує
навчання за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 24 червня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22
листопада 2004 року,

встановила:

В лютому 2004 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом
про стягнення аліментів в розмірі Ул частини заробітку відповідача, посилаючись
на те, що з відповідачем ОСОБА_2перебувала зареєстрованому шлюбі з 1984 по 1986
рік. Від шлюбу мають донькуОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1. Після досягнення
повноліття дочка продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної
допомоги.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2004 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2004 p., позов задоволено
частково: стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання
в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно з 25.02.2004 до 30.06.2005 року.

Відповідач не погодився з рішеннями суду та звернувся з касаційною скаргою,
в обґрунтування якої посилається на порушення та неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про зміну
судових рішень та відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Справа 3633ц- 762 кс-07

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог
про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання
, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дитина потребує
матеріальної допомоги, а батько - відповідач по справі зобов'язаний утримувати
її та з урахуванням його матеріального стану, складу його сім'ї, стану здоров'я
має можливість надавати матеріальну допомогу саме у визначеному розмірі.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та
залишив його ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої
інстанції та апеляційного суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та
процесуального права і відсутні передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2  відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24
червня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2004
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.