Справа №
22- 780 - 2007 p.                         Головуючий у
суді І інстанції Безсмолий Є . Б.
Категорія - 39                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня
2007  року Колегія суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді -Кіселик С. А.

суддів - Франко
В.А..,  Суржик М. М.

при секретарі - Пономаренко А.О. Твердоступ А.О.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ЗАТ Дніпропетровський
університет економіки та права на рішення Світловодського міськрайонного суду
від 02 лютого 2007  року.

ВСТАНОВИЛА:

В січні
2006  року позивач ОСОБА_1 звернувся із
позовом до Кременчуцького інституту Дніпропетровського університету економіки
та права про скасування наказу № 189 - Г
від 21.11.2005  року.

Зазначив,  що директором інституту Лісовенко В.Д. було
видано наказ № 177-01-г від 31.10.2005
року про преміювання в розмірі одного посадового окладу співробітників
інституту,  у числі яких також був
позивач. 3азначений наказ було видано за сумлінну працю,  добросовісне ставлення до своїх обов'язків та
великий обсяг виконаних робіт під час проведення річної інвентаризації.

21.11.2005  року наказом № 189-г,  виконуючим обов'язки директора,  Зайцевим Є.П.,  було скасовано наказ № 177-01-г від
31.10.2005  року. В наказі було
зазначено,  що перевіркою встановлено
невиконання наказу № 156-г від 30.09.2005
року про проведення річної інвентаризації,  про що свідчить відсутність належної
документації.

Позивач вважає,  що причини скасування наказу надумані та
незаконні. В наказі не зазначено в чому саме полягало невиконання наказу 156-г
від 30.09.2005  року,  які конкретно відсутні документи,  тобто обставини,  вказані в наказі 189-г від 21.11.2005  року документально не підтверджені та не
відповідають дійсності,  а тому просив
скасувати наказ Кременчуцького інституту Дніпропетровського університету
економіки та права №189-Г від 21.11.2005
року та зобов'язати Кременчуцький інститут Дніпропетровського
університету економіки та права виконати наказ № 177-01-Г від 31.10.2005  року про виплату премії ОСОБА_1

Рішенням
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 березня
2006  року позов задоволено.

Не погодившись
із рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу та просив
його скасувати,  а справу повернути на
новий розгляд.

2

Ухвалою
Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2006  року рішення суду скасовано,  а справу повернуто на новий розгляд.

Під час нового
розгляду справи в суді першої інстанції,
представник відповідача заявив зустрічний позов і просив визнати наказ
директора Кременчуцького інституту З AT
«Дніпропетровський університет економіки та права» № 177 - 01 - Г «Про виплату
премії» недійсним та стягнути із ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Дніпропетровський
університет економіки та права» усі документально підтверджені судові витрати
по справі.

Рішенням
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого
2007  року позов ОСОБА_1 задоволено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись
із рішенням суду першої інстанції представник ЗАТ «Дніпропетровський
університет економіки та права» просить його скасувати та ухвалити нове
рішення,  яким у задоволені позову
ОСОБА_1 відмовити,  а зустрічний позов
задовольнити.

Апелянт
вважає,  що рішення суду першої інстанції
прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права і
зазначив,  що Кременчуцький інститут не
являється юридичною особою,  його
керівник є підзвітною особою,  що діє на
підставі затвердженого Положення.

Згідно із
приписами Положення умови оплати праці директора інституту визначаються
ректором та затверджуються Спостережною радою Університету. А отже директор
інституту Лісовенко В.Д. не мав права призначати собі премію.

Крім того суд
першої інстанції дослідивши установчі документи,  що регулюють діяльність інституту та
університету дав їм неправильну оцінку,
що і призвело до неправильного висновку,
який було зроблено судом.

Апелянт також
зазначає,  що суд при наявності
заперечень відповідача прийняв у представника позивача неналежні та недопустимі
докази.

Заслухавши
доповідача,  сторони та дослідивши
матеріали справи колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню із
наступних підстав.

Вирішуючи
спір,  що виник між сторонами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку щодо правовідносин,  що виникли між сторонами та правильно
застосував норми матеріального права,  що
регулюють дані правовідносини.

Суд першої
інстанції зробив свій висновок відповідно до
ст. 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням,  що грунтується на всебічному,  повному,
об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі всіх
доказів,  що надані сторонами.

Хоча згідно
статті 60 ЦПК України,  на яку посилається
і апелянт,  саме відповідач мав довести
ті обставини на які посилається як на підставу своїх заперечень,  однак відповідачем на вимогу,  як суду першої так і апеляційної
інстанції,  журнал реєстрації
наказів,  що видавались у листопаді
2004  року надано не було.

За таких умов
колегія суддів дійшла висновку,  що
відповідачем не надано доказів,  що
спростовують наявність наказу ректора Дніпропетровського університету економіки
та права А.О.Задої № 29 - 01 -А від 22 листопада 2004  року.

Крім того доводи
апелянта щодо незаконності Наказу № 177-01 - Г «Про виплату премії» з тих підстав,  що директор інституту Лісовенко В.Д. не мав
права призначати собі премію,  не можуть
бути взяті колегією суддів до уваги оскільки це не є предметом позову.

Враховуючи вищенаведене
колегія суддів дійшла висновку,  що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно  ст. 308 ЦПК України за таких умов апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись  ст.  ст. 303,
307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

3

Апеляційну
скаргу   ЗАТ
Дніпропетровський   університет економіки
та права відхилити.

Рішення   Світловодського   міськрайонного суду   від 02
лютого   2007  року залишити без змін.