Справа № 22ц-4226/2007                                    Головуючий у 1
інстанції - Русинський М. О.
-16                                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 липня
2007 року                                                                            м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: головуючої - Кондратьєвої О.М. ,  суддів - Шевченко В.Ю.,  Соломаха Л.І.,  при секретарі - Білявській І.Є.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне
рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 7 лютого 2007
року по цивільній справі за позовом ОКП „Донецьктеплокомуненерго" в
інтересах ВО
„Слов"янськтепломережа" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на
заочне рішення Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 7
лютого 2007 року,  яким з відповідачів на
користь ОКП „Донецьктешюкомуненерго" стягнута солідарно заборгованість за
надані послуги теплопостачання в сумі 1222, 39 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просив скасувати зазначене рішення,  оскільки вважав,  що судом не прийнято до уваги,  що власниками квартири АДРЕСА_1 є три особи -
крім відповідачів ще й ОСОБА_3,  до якого позов не заявлявся. До того ж суд
безпідставно вважав,  що вони є наймачами
квартири. Також судом не враховано,  що
договір про надання послуг по теплопостачанню між сторонами по справі не
укладався,  взагалі ОСОБА_1 не бажав
отримувати вказані послуги,  оскільки
вони не належної якості,  а складені
працівниками відповідача акти від 28.12.2004 р. та 10.11.2006 р. не
відповідають дійсності.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи позовну
заяву ОКП , Донецьктеплокомуненерго",
виходив з того,  що зібрані докази
та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для її повного задоволення.
Суд вважає,  що між сторонами існують
договірні відносини,  які позивач виконує
у повному обсязі,  томуІНФОРМАЦІЯ_1 повинні
відшкодувати заборгованість за надані послуги.

Заслухавши
суддю - доповідача,  дослідивши матеріали
цивільної справи,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню,  а рішення суду -
зміні з наступних підстав.

Згідно з
вимогами  ст.  309 ЦПК України підставами для зміни рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з"ясування
судом обставин,  що мають значення для
справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи
позовні вимоги ОКП „Донецьктеплокомуненерго",  суд 1-ї інстанції виходив з вимог  ст.  64
та 68 ЖК України,  які передбачають умови
користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового
фонду.

Апеляційний
суд вважає,  що з таким висновком суду
погодитись неможливо,  виходячи з
наступного.

З
матеріалів справи вбачається,  що
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних
частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.02.1995 року
(а.с. 46). За таких обставин вважати вказаних осіб наймачами згаданого жилого
приміщення безпідставно.

З
урахуванням викладеного на відповідачів по справі поширюються вимоги  ст.
156 ЖК України,  згідно з якою
повнолітні члени сім'ї власника жилого будинку (квартири),  які проживають разом з ним у будинку
(квартирі),  зобов'язані брати участь у
витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню
ремонту. При цьому статтею 360 ЦК України передбачено,  що співвласник відповідно до своєї частки у
праві спільної часткової власності повинен брати участь у витратах на
управління,  утримання та збереження
спільного майна,  у сплаті податків,  зборів (обов'язкових платежів).

Матеріали
справи свідчать про те,  що в згаданій
квартирі фактично мешкають два власника квартири - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  чого не заперечують обидві сторони,  тому відповідні розрахунки платежів за надані
послуги теплопостачання позивачем робились на двох осіб,  виходячи з розміру опалюваної площі
квартири,  як це передбачено п.21 Правил
надання послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і водовідведення,  затверджених постановою Кабінету Міністрів
України № 630 від 21.07.2005 року.

' 3
зворотних відомостей за 2004-2006 роки видно,
що заборгованість відповідачів за послуги теплопостачання за період з
квітня 2004 року до 1 червня 2006 р. становить 1222, 39 грн.

Надання
позивачем вказаних послуг підтверджується довідкою ПП „Навігатор",  що є балансоутримувачем будинку,  в якому мешкають відповідачі та якому позивач
поставляє теплову енергію на потреби опалення та гарячого водопостачання для
населення,  а також даними про те,  що зі скаргами на неналежне
обслуговуванняІНФОРМАЦІЯ_1 ні до позивача,
ні до балансоутримувача в цей період не звертались. Згідно з наявним в
справі актом від 28.12.2004 р. (а.с. 29),
температура в квартирі відповідачів становила 18-19 градусів тепла.

Що ж
стосується відмови ОСОБА_1 від
послуг позивача,  то відключення
споживача вуд мереж централізованого опалення та постачання гарячої води
повинно здійснюватись у порядку,  що
затверджується центральним органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства. Відповідачами суду не надано доказів про
відмову від наданих послуг ОКП „Донецьктеплокомуненерго" з дотримання
вказаного порядку.

За таких
обставин Апеляційний суд на підставі
ст.  20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" приходить до висновку про необхідність
покладення зобов'язання по погашенню заборгованості за надані позивачем послуги
на відповідачів,  відповідно до розміру
їх частки в спільному частковому майні,
тобто стягнути з ОСОБА_1 та Коновалова М. Є. по 611, 20
грн. з кожного на користь ОКП „Донецьктеплокомуненерго".

Не
заслуговують на увагу доводи апелянта про відсутність укладеного між сторонами
договору про надання послуг,  оскільки з
матеріалів справи вбачається,  що
відповідачі від надання послуг не відмовлялись,
фактично ними користувались,  що
підтверджує факт укладання усного договору про надання послуг. Частиною 1  ст.
218 ЦК України
передбачено,  що недодержання сторонами
письмової форми правочину,  яка
встановлена законом,  не має наслідком
його недійсність.

Згідно з
вимогами ч.5  ст.  88 ЦПК України з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Керуючись  ст.
ст.  309,  314, 316 ЦПК України,  Апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 7 лютого 2007 року
змінити.

Стягнути
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Обласного комунального підприємства „Донецьктегаюкомуненерго" (р/рахунок
33 у філії ТОВ „КБ
„Актив-Банк" м.  Донецьк,  МФО
334000,  код ОКПО 26221744 отримувач
„Єдиний розрахунковий центр ОКП ДТКЕ") заборгованість за надані послуги
теплопостачання за період з 1 квітня 2004 року до 1 червня 2006 року по 611, 20
грн. (шістьсот одинадцять грн. 20 коп.) з кожного.

Стягнути
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 15, 00 грн.
(п"ятнадцять грн.) з кожного на користь Обласного комунального
підприємства „Донецьктегаюкомуненерго" (р/рахунок 33 у філії ТОВ
„КБ „Актив-Банк"
м.  Донецьк,  МФО
334000,  код ОКПО 26221744 отримувач
„Єдиний розрахунковий центр ОКП ДТКЕ") у відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.