Справа № 33ц-180/07                                                        Головуючий
у І інстанції-Шваюк Г.В.
І                                                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2 липня
2007року                                                                                            місто
Луцьк

Колегія
судців з розгляду цивільних справ у касаційному порядку Апеляційного суду
Волинської області в складі:

Лончука
В.Г.,  Расевича С. І.,  Шевчук Л.Я.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до філії «Бучацький
райавтодор» дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» про стягнення
виплати за час затримки розрахунку при звільненні за касацій­ною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2004
року,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до філії «Бучацький райавтодор» про стягнен­ня
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 15 березня
2004 року (день частково проведення розрахунку) по 13 липня 2004 року (день
фактичного розрахун­ку спірної суми).

Рішенням
Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2004 року позов
задоволено,  постановлено стягнути з
відповідача в користь ОСОБА_1 1161 грн. 21 коп.3а час затримки розрахунку при
звільненні,  за вирахуванням прибуткового
податку та інших обов'язкових платежів,
та 51 грн. державного мита в дохід держави.

Рішенням
Апеляційного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2004 року рішен­ня суду
першої інстанції скасовано і постановлено нове рішення,  яким в задоволені позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Апеляцій­ного
суду Тернопільської області від 26 жовтня 2004 року,  посилаючись на неповне з'ясування судом
обставин,  що мають значення для справи
та порушення норм матеріаль­ного права.

Колегія
судців дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного су­ду відсутні,
виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд виходив з того,
що міс­

цевий суд не врахував наявність судового рішення,  яке набрало законної сили,  про вирі­

шення по суті аналогічних вимог позивача,
а тому обґрунтовано
дійшов висновку про від­

сутність підстав для застосування норм ч. 2 ст. 117 КЗпП України та
правильно відмовив

йому в позові.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є непра­вильне застосування норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це стверджується матеріалами справи,
що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального
та процесуального права,  а також
відсутні передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для його
обов'язкового скасування.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки апеляційного суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2004 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.