Справа № 22ц-1450/2007                                                 Головуючий
Доповідач - Литвиненко І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року                                                                                                        м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі

головуючого-
судді                     ЛИТВИНЕНКО І.В.

суддів:                                  БОБРОВОЇ І
0.,СМАГЛЮК Р.І.

при секретарі                               Вареник О.М.

з участю                                        ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2

ОСОБА_3.,
представника СПД ОСОБА_4

та ВАТ
„Чершгівметал постач" ОСОБА_7., СПД

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги СПД ОСОБА_5 ,
ТОВ „Чернігівметалпостач", СПД ОСОБА_4 на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 19 липня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ВАТ
..Постачальник", ТОВ „Чернігівметалпостач", Чернігівської міської
ради, приватного підприємства „Коріум", СПД ОСОБА_5, СПД ОСОБА_6, СПД
ОСОБА_4 про визнання права користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись з позовом до Чернігівської міської ради, ТОВ
„Чернігівметалпостач", ВАТ „Постачальник" про визнання права користування
земельною ділянкою та встановлення меж. В якості співвідповідачів були судом
притягнуті також приватне підприємство „Коріум", СПД ОСОБА_5, СПД ОСОБА_6,
СПД ОСОБА_4.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є
власниками будівель, які придбали за договором купівлі-продажу від 15.03.2005
року у ДП „Постач-Нафто-Сервіс" ВАТ „Постачальник", і , відповідно до
ст.30 ЗК УРСР, чинного на той час, та ст 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України
мають право на користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування
придбаних будівель. Незважаючи на це право, Чернігівська міська рада не
розглядає їхнє клопотання

про закріплення
за ними земельної ділянки на
правах оренди, а тому вони
звернулись за захистом свого права шляхом
визнання за ними
права користування земельною
ділянкою, необхідною для розміщення та обслуговування придбаних будівель в
АДРЕСА_1 та встановлення межі цієї земельної ділянки згідно до висновків
судової експертизи про визначення розміру і меж земельної ділянки у
відповідності до затверджених державних норм і проектної документації.

Рішенням суду від 19.07.2007 року позовні вимоги
задоволені і за позивачами суд визнав право користування земельними ділянками
за адресою АДРЕСА_1, в межах, визначених висновками судової будівельно-технічної
експертизи експертної фірми „Еталон" № с-7217 від 12.03.2007 року та
додаткової судової будівельно-технічної експертизи експертної фірми
„Еталон" № с-7629 від 26.06.2007 року.

В апеляційних скаргах СПД ОСОБА_5 , ТОВ „Чернігівметалпостач", СПД
ОСОБА_4просять скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та
процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в
задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своїх доводів апелянти вказують
нате, що ОСОБА_1
є СПД, а тому вимоги СПД та фізичної особи не можуть розглядатись в одному
провадженні. Крім того, в апеляційних скаргах вказується на те, що, відповідно
до вимог земельного законодавства, право володіння, користування та отримання в
оренду надається міською радою після надання зацікавленою особою технічної
документації, але через порушення порядку надання земельної ділянки суд
допустив помилку і передав в користування позивачам частину земельної ділянки,
яка вже передана міською радою іншим особам. Також в апеляційних скаргах звертається
увага на те, що експерти при визначенні розміру земельної ділянки, необхідної
для обслуговування, користувались застарілими нормами, не було враховано, що
будівлі позивачів належали до єдиного майнового комплексу, який будувався у
60-ті роки, та не можна режим земельної ділянки біля будівель визначати як
режим земель промисловості, так як будівлі належать фізичним особам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що
апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали за
договором купівлі-продажу від 15.03.2005 року у ДП „Постач-Нафто-Сервіс"
ВАТ „Постачальник" будівлю складу, загальною площею 1287,1 кв.м та
приміщення в будівлі площами 2,5кв.м, 2,3 кв.м, 638,9 кв.м, 44, 7 кв.м, 19,2
кв.м, 24,4 кв.м, 648,2 кв.м, що знаходять в АДРЕСА_1, що розташовані на
земельній ділянці, яка є власністю територіальної громади міста Чернігова
(а.с.6-8).

Позивачі, посилаючись на те, що міська рада зволікає з наданням в
користування на правах оренди земельної ділянки біля їх будівель, звернулись з
позовом про визнання за ними права користування земельною ділянкою в межах,
необхідних для обслуговування будівель у відповідності до їх призначень.

Проте такі позовні вимоги не грунтуються на законі і є
безпідставними.

Так, дійсно, п. а
ч.3 ст. 152 ЗК
України передбачає звернення до суду з позовом про визнання прав на землю в разі, коли в
інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного
земельного права, створюється неможливість реалізації позивачем свого права на
земельну ділянку. Однак, як вбачається з матеріалів справи, ні розмір земельної
ділянки, ні межі земельної ділянки за цими будівлями ніколи не визначались і в
користування на правах оренди або на інших умовах позивачам земельна ділянка
ніколи не передавалась.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень міської ради у галузі
земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад,
надання земельних ділянок у користування та інше.

Таким чином, спочатку власник землі, яким в даному випадку є міська рада,
повинен визначити певне суб'єктивне право позивачів, т.т. визначити на підставі
якого права передається земельна ділянка, в якому розмірі та в яких межах, а
потім вже особи, права яких на визначену земельну ділянку порушуються, можуть
звернутись за захистом свого визначеного права.

Посилання позивачів на ст. 120 ЗК України стосовно того, що при переході
права власності на будівлю переходить і право користування тією земельною
ділянкою, на якій розташовані будівлі та частиною земельної ділянки, необхідної
для їх обслуговування, є безпідставним, оскільки в ч.1 ст. 120 ЗК України йде
мова про перехід права власності на земельну ділянку при переході права
власності на будівлю, в ч.2 зазначеної статті вказується на перехід до набувача
будівлі земельної ділянки, наданої у користування, а в даному випадку позивачі
не довели що попередньому власнику будівель земля передавалась у власність або
у користування, зі встановленням меж.

Крім того, в порушення ст. 92 ЗК України , суд визнав право користування
земельною ділянкою без зазначення строку, хоча позивачі є фізичні особи, а не
підприємства , установи державної та комунальної власності, лише яким надане
право постійного користування земельною ділянкою.

Суд першої інстанції при вирішенні даного позову залишив вказані вимоги
закону поза увагою і вирішив питання, яке не відноситься до компетенції суду,
чим порушив норми матеріального права. Всі ці недоліки призвели до того, що суд
надав у користування позивачам частину земельних ділянок, які за договорами
оренди надані власником землі - міською радою в користування на правах оренди
іншим особам (а.с. 190-199,216-219).

За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні , рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 92, 93, 120, 124, 152 ЗК України, ст.ст. 303, 307, 309
ч.1 п.4, ст.ст.314,316,319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційні скарги СПД ОСОБА_5 . ТОН „Чернігівметалпостач", СПД ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від
19 липня 2007 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2до ВАТ
„Постачальник", ТОВ „Черніпвметалпостач", Чернігівської міської ради,
приватного підприємства „Коріум", СПД ОСОБА_5, СПД ОСОБА_6, СПД ОСОБА_4
про визнання права користування земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 19
грн 25 коп на користь СПД ОСОБА_5 , по 19 грн 25 коп на користь ТОВ
„Чернігівметалпостач", по 19 грн 25 коп на користь СПД ОСОБА_4 на
повернення понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.