Справа
№ 22-4601 07                            Головуючий
у 1 інстанції Пивоварова Ю.О.
-23                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року
червня  місяця 22  дня апеляційний суд   Донецької області   в складі:

головуючого судді
Новікової Г.В.

суддів                                                                   Азевича
В.Б.

Дем*яносова М.
В.

при секретарі    Арутюнян
Г.В.

за участю
адвоката  ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Докучаєвського міського суду Донецької області від
05 березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди.

Заслухавши
доповідача,   пояснення сторін,  перевіривши в обсязі апеляційної скарги
досліджені по справі докази,  суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
в апеляційній скарзі оспорює обгрунтованість рішення Докучаєвського міського
суду Донецької області від 05 березня 2007 року,  яким було частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_2. і стягнуто з неї на користь позивачки матеріальну шкоду спричинену в
наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 13782 грн. 64 коп.,  моральну шкоду -300 гррн. і судові витрати в
розмірі 424грн.36 коп.,  а також на
користь держави судовий збір в сумі 130 грн.58 коп. і ставить питання про його
скасування з постановою нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2..

Доводи
скарги зводяться до того,  що
постановлене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам діючого
законодавства і з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Вважають,  що суд неповно з*ясував
обставини,  що мають значення для
справи,  а виснвки суду не відповідають
фактичним обставинам по справі. Вважає,
що саме з боку позивачки також мали місце порушення правил дорожнього
руху у зв*язку з чим має місце обоюдна
вина водіїі транспортних засобів. Крім того протокол місця події та схема до
нього не відповідають дійсним обставинам при яких сталася дорожньо-транспортна
пригода і складені з грубим порушенням вимог закону. Однак суд на вказані
суттєві недоліки уваги не звернув,
безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2.

В засіданні
апеляційного суду відповідачка та її
представник      підтримала  доводи апеляційної скарги і просили її
задовольнити.

ОСОБА_2 в судове
засідання не з*явилася
про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Апеляційний
суд вважає,  що скарга задоволенню не
підлягає,  а рішення суду слід залишити
без зміни з наступних підстав.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи вірно встановлено фактичні обставини
про те,  що дійсно 18.09.2005 року
близько 10години15 хвилин відповідачка ОСОБА_1.,  керуючи автомобілем НОМЕР_1,  рухаючись на ньому по другорядній дорозі по
вул.  Октябрьска у м.  Докучаєвську,
проігнорувала вимоги дорожнього знаку 2.1. „ Надай дорогу" в
порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху,
виїхала на перехрестя,  не надала
дорогу автомобілю НОМЕР_2під керуванням доньки позивачки ОСОБА_4.,  який рухався по головній дорозі вул.  Комсомольська,  внаслідок чого сталося зіткнення і автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Встанововши ,  що дії водія
автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1не відповідали

вимогам правил дорожнього руху і знаходяться в причинному зв*язку з
наслівдками

дорожньо-транспортної пригоди,  про
що є відповідні докази в матеріалах справи,
цими

діями    позивачці ОСОБА_2. була
спричинена матеріальна і моральна шкоди,

суд
першої інстанції обгрунтовано у відповідності до вимог  ст.
ст.  1166, 1167,  1187,
1188 ЦК України
стягнув з відповідачки ,  з урахуванням
фактичних обставин справи,  характеру та
обсягу заподіяних позивачці моральних
страждань.

Відповідно до
вимог  ст.  213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим,  ухваленим на
основі повно і всебічно з*ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно
із роз*ясненням Пленуму Верховного Суду України,  що містяться в п.1 постанови „ Про судове
рішення" №11 від 29 грудня 1976 року,
рішення є законним тоді,  коли
суд,  виконавши всі вимоги цивільно
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права ,  що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,  а
за їх відсутності- на підставі закону,
що регулює подібні відносини,  або
виходячи із загальних засад і змісту законодавства України

Рішення
Докучаєвського міського    суду Донецької
області  від 05 березня  2007 року є обгрунтованим,  в ньому повно відображені обставини,  що мають значення для справи,  висновки суду про встановленні обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,  дослідженими в ході судового засідання.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів,  то
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення
немає.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Керуючись
ч.1п.1  ст. 307,  308,
313,  ч.1п.1  ст. 314,
315    ЦПК України ,  апеляційний суд

УХВАЛИВ   :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Докучаєвського міського суду Донецької обалсті від 05 березня     2007 року залишити без зміни.

Ухвала  апеляційного суду набирає законної сили з дня
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.