Справа № 22 -2321/2007
рік                                    Головуючий в 1-й інстанції Морозова Л.М.
Категорія   21                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
травня 2007 року.                                                                  м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області   в складі:

головуючого   судді
- Костюченко Н.Є.

суддів                          - Осіяна О.М.,
Басуєвої ТА.

при секретарі           - Качур Л.В.,

розглянувши
апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Тернівці Дніпропетровської області

на рішення
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2006 року за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Тернівці Дніпропетровської
області про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із відповідача на користь позивача
20 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому внаслідок
професійного захворювання.

В апеляційній
скарзі Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Тернівці Дніпропетровської області ставить
питання про скасування рішення суду, та постановления
нового рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки суд не врахував всі обставини у справі, а саме те, що позивач
не надав жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення
моральної шкоди. Суд не врахував, що для встановлення факту спричинення моральної шкоди необхідні спеціальні медичні знання,
тому стягнув безпідставно грошову
суму на відшкодування моральної шкоди, не звернувши увагу і на те, що п.27
ст.77 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік"
зупинено дію норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якими передбачається виплата моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія
суддів, вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи
рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що професійне захворювання, отримане позивачем ОСОБА_1,
пов'язане із виробництвом, оскільки потерпілий працював на підприємстві ВАТ
"Павлоградвугілля", а за висновком МСЕК від 01.03.2004 року йому
встановлено 30% втрати професійної працездатності у зв'язку із професійним
захворюванням, а в загальному 40% втрати професійної працездатності у
зв'язку із професійним захворюванням та травмою.

Оскільки факт
професійного захворювання сторонами не заперечувався, то суд встановивши, що
позивач є інвалідом третьої групи, постійно відчуває наслідки хвороб, стан його
здоров'я є незадовільний, а це примушує
його пристосовуватися та організовувати своє повсякденне життя по новому,
на підставі ст.ст.21 п "є", 28 ч.3, 34 п.3 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне

2

соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" обгрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не прийняв до уваги, що наявність
моральної шкоди може бути підтверджена медичним
висновком, а також не встановив в чому полягає вина відповідача та чи є причинний зв'язок між шкодою та неправомірними
діями відповідача, не можуть бути підставою для скасування рішення
суду, оскільки у відповідності до вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" наявність спричинення моральної шкоди суд може встановлювати без медичного
висновку, а обов'язок по її відшкодування покладається на
відповідача в силу закону, а не наявності вини в його діях.

Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову і вимоги ч.27 ст.77
Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік", якою
зупинено дію норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" про відшкодування моральної шкоди, оскільки факт професійного захворювання позивачу
встановлено у 2004 році, тобто до введення в дію цієї норми закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. 307, 308,315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Тернівці Дніпропетровської
області відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27
листопада 2006 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржене до Верховного Суду/України протягом
двох місяців з моменту його проголошення.