Справа № 22 - 773 /2007
рік                                    Головуючий
у І інстанції Помогайбо В.О.
36                                                                                  Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем України

30
серпня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області у складі:

головуючого:
Ігнатоля Т.Г.,

суддів:                                               Кочегарова
Л.М. ,  Козлова О.М. ,

при
секретарі Лепеха А.С. ,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа ОСОБА_3,  про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 10 травня 2006 року

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду міста
Маріуполя від 10 травня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2,  третя особа ОСОБА_3,  про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задоволені.

Стягнуто
з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1,  на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  у розмірі 1/6 частини
заробітку щомісячно,  починаючи з 23
березня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

З відповідача
також стягнуто судовий збір в розмірі 51 грн..

В
апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_3
просить рішення скасувати і постановити нове рішення по суті позовних вимог,  яким відмовити позивачці в задоволенні
позовних вимог,  посилаючись на те,  що рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення третьої
особи ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_6,
які підтримали апеляційну скаргу,
заперечення позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,  дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що скарга не підлягає
задоволенню,  а рішення суду не підлягає
скасуванню з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Приймаючи
рішення суд виходив з того,  що позивачка
і відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2005 року. Від
шлюбу мають неповнолітню дочку -ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Позивачка ОСОБА_4,  як дружина,  яка
знаходиться у відпустці по догляду за дитиною,
фактично з відповідачем спільно
не  проживає,   останній
не  приймає  участі
у  вихованні  дочки,
регулярної

матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає. Дитина перебуває на утриманні у
позивачки. З відповідача вже з 20.03.2006 року стягують аліменти на утримання
дитини від першого шлюбу у розмірі 1/4 його заробітку.

Вказані
обставини підтверджуються поясненнями сторін,
свідоцтвом про народження ОСОБА_5,
відповідно до якої її батьком є ОСОБА_2 ,  копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с.
4) між позивачкою та відповідачем.

Згідно
довідки НОМЕР_1 від 17.03.2006 року,
виданою ВАТ "Азовсталь" з ОСОБА_2 стягуються аліменти на
утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку на користь ОСОБА_3.

Відповідно
до  ст. 180 СК України батьки,  зобов'язані утримувати дитину до досягнення
нею повноліття. Одним,  із способів
утримання згідно ч.3  ст. 181 СК України
є стягнення аліментів за рішенням суду.

Приймаючи рішення,  суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про те,  що з ОСОБА_2 необхідно стягнути аліменти на
утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно,  до досягнення дочкою відповідача ОСОБА_5
повноліття.

Посилання
зацікавленої особи та її представника на те,
що суд не дав належну оцінку її поясненням про те,  що позивачка,
дитина та відповідач живуть однією сімьєю колегія суддів вважає
необґрунтованими тому,  що суд,  приймаючі рішення,  врахував всі докази,  які були надані сторонами,  інші обставини,  що мають істотне значення для справи.

Інші
доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування норм права,  які призвели
або могли призвести до неправильного рішення по справі.

З огляду
на наведене,  законних підстав для
відмови в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції не мав.

Таким
чином аліменти на утримання неповнолітньої дитини судом першої інстанції
стягнуто у відповідності до положень  ст.
180 СК України і їх розмір визначено з підстав передбачених законом.

З
урахуванням викладеного,  колегія суддів
приходить до висновку,  що рішення суду
постановлено на підставі  ст. 180 СК
України,  відповідає вимогам  ст. 10,
60,  214,  215 ЦПК України і підстав для його скасування
немає.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 10 травня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена

протягом двох місяців з дня набрання чинності шляхом подання касаційної
скарги

безпосередньо до суду касаційної інстанції.