Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року.                                 Савранськийрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючого -
судці     Прібилова В.М.,

при секретарі                                  Ревенко
Г.А., -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Саврань справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу, -

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1992 року. Шлюб пе­рший.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, яка в даний час
знаходиться на утриманні відповідачки.

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, пояснивши при
цьому, що на протязі всього періоду знаходження в шлюбі відповідачка виявляла
непова­гу до нього, скоювала подружні зради, ніде не працювала, постійно
вигадувала собі хво­роби, що породжувало постійні сварки. У зв'язку з
неможливістю терпіти сором в сілі, в 2006
році їхні сімейно-шлюбні стосунки скінчилися, вони перестали вести сумісне
гос­подарство, однак позивач залишився проживати в будинку, а відповідачка
перейшла жи­ти в літню кухню. В даний час позивач перебуває у фактичних шлюбних
стосунках із ін­шою жінкою, але проживає з нею окремо, має намір зареєструвати
із нею шлюб, на при­мирення категорично незгоден, просить розірвати шлюб, не
заперечує щоб дитина зали­шилася на вихованні відповідачки.

ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила при цьому, що іншого чоловіка у неї не­має,
вона ніде не працювала бо дійсно постійно хворіла. На даний час сімейно-шлюбні
стосунки між ними припинено, позивач залишився проживати в будинку, її вигнав
про­живати в літню кухню, а дитина мешкає і з нею, і з позивачем.

На прохання відповідачки суд надав сторонам термін для примирення. Після
закін­чення зазначеного терміну сторони не примирилися, відповідачка на
примирення катего­рично не згодна, просить розірвати шлюб, дитину залишити на
її вихованні.

Свідок ОСОБА_3. , в
судовому засіданні пояснив, що позивач та відповідачка є йому батьками з якими
від проживає почергово, однак має бажання, щоб вони проживали разом.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав: сторони припинили
шлюбні стосунки в 2006 році,
кроків до примирення не здійснюють. Причиною припинення шлюбних стосунків стали
непорозуміння в сімейних відносинах, різні погляди на життя. Позивач просить
розірвати шлюб, на примирення категорично незгоден. В даний час позивач
перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, має намір зареєструвати
із нею шлюб. Відповідачка теж не має наміру примиритися із позивачем, просить
розірвати шлюб.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що причини, які спонукали
сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне
життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу
суперечило б інтересам сто­рін, та їхньої неповнолітньої дитини, в даний час
шлюб носить формальний характер і перешкод для його розірвання немає, дитину
необхідно залишити на вихованні позивач­ки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, -

вирішив:

1. Розірвати шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_1 та ­ОСОБА_2 26
вересня 1992 року
Суворовським відділом РАГСу м. Одеси, актовий запис № 949.

2

2.
Залишити на вихованні ОСОБА_2дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
до його повноліття

3.
Стягнути із ОСОБА_1в дохід держави держмито в розмірі
одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян при видачі свідоцтва про
розі­рвання шлюбу органом РАГСу. ОСОБА_2від сплати держмита звільни­ти.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через суд, що встановив рішення.