Справа № 22-ц-807/07                             Головуючий у 1 інстанції - Панасюк С. Л.
Категорія-40                                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2   7 вересня 2007 року

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Стрільчука В.А.,  суддів - Карпук
А.К.,  Здрилюк О.І.,  при секретарі Савчук О.В.,

3   участю позивача ОСОБА_1.,

пр-ка
відповідача Бжезицького Г.Б.,

третьої
особи ОСОБА_3.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця»
про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та представника позивача
ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду від 24 липня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Ковельського міськрайонного суду від 24 липня 2007 року в позові ОСОБА_1. в даній справі
відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати це рішення та постановити нове -
про задоволення позову.

Вважає,  що судом допущено неповне з'ясування
обставин,  що мають значення для справи;
недоведеність обставин,  що мають
значення для справи,  які суд вважав
встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення
норм матеріального і процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
працювала у відповідача на посаді начальника пасажирського поїзда і з рею
13.04.2007 року правомірно припинено трудовий договір за п. 1 ч. 1  ст. 36 КЗпГІ України - за угодою сторін.

Заслухавши
осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  законність і обґрунтованість рішення суду,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін з наступних підстав.

Позивач
працювала у відповідача за укладеним 17.04.2006 року строковим трудовим
договором на посаді начальника пасажирського поїзда в пасажирському вагонному
депо Ковеля (а.с. 2-3).

Відповідно
до п.1 ч.1  ст. 36 КЗпП України підставою
припинення трудового договору є угода сторін.

Така ж
підстава припинення контракту передбачена і в п.п.б п.17 укладеного з лозивачем
контракту.

Із
поданої позивачем 13.04.2007 року заяви вбачається її прохання звільнитись за
угодою сторін з цього ж числа,  з чим
начальник пасажирського вагонного депо Ковеля погодився,  про що свідчить його резолюція (а.с. 11).

Про
те,  що заява написана позивачем
власноручно остання не заперечувала в ході розгляду справи.

Бажання
працівника припинити трудовий договір не повинне тягти за собою примушення до
праці зі сторони власника або уповноваженого ним органу.

Із
наказу начальника пасажирського вагонного депо Ковеля № 190/ос від 13.04.2007
року вбачається,  що з позивачем
припинено трудовий договір за угодою сторін (а.с. 80).

Покликання
позивача на зазначення в декількох копіях наказу різної кількості
невідпрацьованих днів відпустки не заслуговують на увагу,  оскільки не впливають на вірність дати і
причини припинення трудового договору (контракту).

Відповідно
до вимог  ст.  ст. 10,
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Колегія
суддів вважає безпідставними покликання позивача на обставини,  які призвели до написання нею заяви
13.04.2007 року,  оскільки угода сторін
на припинення трудового договору - це і є врахування всіх обставин,  які існують на певний час і не заперечення
сторін саме на припинення трудового договору за угодою сторін,  а не по будь-яких інших підставах.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів приходить до
висновку,  що судом першої інстанції на
підставі встановлених в судовому засіданні фактів,  що підтверджуються належними доказами,  правильно визначено правовідносини між
сторонами і застосовано норми матеріального права,  що регулюють ці правовідносини.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення
постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстац
для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,  313,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 відхилити,  а рішення Ковельського міськрайонного суду
від 24 липня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.