УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД    ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22-3099/2007 рік                              Головуючий в 1-й інстанції   Черкова Н.Т.
36                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007 року.                                                                        м.  Дніпропетровськ

Колегія     суддів
судової палати  у  цивільних
справах Апеляційного     суду
Дніпропетровської області   в складі:

головуючого    судді -
Рудь В.В.

суддів                   '                -
Осіяна О.М. ,  Ремеза В.А.

при
секретарі                        - Худолій Н.А.,

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 08
лютого 2007 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання дитини,
яка навчається. -

встановила:

Рішенням
Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого
2007 року задоволено частково позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання дитини,  яка навчається.
Стягнуто на її користь із відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ХА
частини всіх видів доходів кожного місяця,
до закінчення навчання сина у Дніпропетровському національному
університеті залізничного транспорту ім.
Академіка Лазаряна до 01.08.2011
року,  в строк до досягнення сином 23 років,  починаючи із 25 грудня 2006
року.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
ставить питання про зміну рішення суду,
та задоволення її позову про стягнення із відповідача аліментів у
розмірі 1/3 частини
із всіх видів доходів відповідача. Суд не врахував всі обставини у справі,  а саме те,
що відповідач був звільнений з роботи за власним бажанням у 2004
році,  ніяких медичних протипоказань щодо
його працевлаштування немає,  а тому
відповідач не бажає ніде працювати. Ніяких доказів щодо утримання відповідача
батьками пенсіонерами у матеріалах справи немає. Стягнення аліментів у більшому
розмірі обґрунтовується значними витратами на утримання сина у зв'язку із його
навчанням,  та буде стимулювати
працевлаштування відповідача.

Перевіривши
матеріали справи,  законність і
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог,  колегія суддів,  вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,  а рішення суду необхідно залишити без змін з
наступних підстав.

Приймаючи
рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4
частини від усіх видів доходів відповідача,
суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того,  що ОСОБА_3.
навчається у Дніпропетровському національному університеті залізничного
транспорту ім.  Академіка Лазаряна.
Позивачка працює,  її середня заробітна
плата складає 1400-1500 гривень
на місяць,  даних  про
інші її доходи  в  матеріалах справи   відсутні.
Син  знаходиться  на її

утриманні.
Відповідач не працює,  та надав медичні
документи за 2004 рік,  щодо обмеженої можливості працевлаштування.

Оцінивши
всі надані докази,  матеріальне становище
сторін та їх пояснення,  суд обгрунтовано
визначив розмір аліментів,  які необхідно
стягнути із відповідача,  відповідно до
вимог  ст.  ст.
182, 199 СК України.

Доводи
апеляційної скарги не можуть бути підставою для зміни рішення суду,  оскільки звільнення відповідача із роботи за
власним бажанням,  та стягнення аліментів
у більшому розмірі для стимулювання працевлаштування відповідача не є суттєвими
обставинами,  які могли б вплинути на
розмір стягнутих аліментів. Що стосується значних витрат на утримання сина у
зв'язку із його навчанням,  то суд
врахував їх при визначенні розміру аліментів.

Суд
першої  інстанції також врахував факт
утримання повнолітнього сина матір'ю та обгрунтовано прийшов до висновку про
те,  що такий розмір стягнутих аліментів
відповідає матеріальному становищу сторін. Крім того,  повнолітній син є працездатним,  та не позбавлений можливості отримувати
стипендію.

В
зв'язку із цим,  немає підстав для
задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись  ст.  307,
308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з моменту її проголошення.