Справа № 22-ц-5942007 рік                                  Головуючий у 1
ЗО                                                                Судця-доповідач
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:
головуючого   Ігнатоля Т.Г.
суддів       Козлова
О.М., Кочегарової Л.М.
при секретарі Лепеха А.С.
судовому засіданні в місті Маріуполі
справу за позовом Відкритого
акціонерного                             товариства                   „Металургійний    комбінат         "Азовсталь"(далі
до ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про
виселення з гуртожитку за апеляційною скаргою відповідачки на рішення
Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 15 травня 2007 року,
Рішенням
Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 15 травня 2007 року позовні вимоги
ВАТ"МК"Азовсталь" задоволено. ОСОБА_1 з неповнолітнім сином
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження виселено з кімнати, площею 11,2 кв.м у
блоці 31 гуртожитку, розташованому АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить рішення скасувати та у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення відповідачки, яка доводи скарги підтримала,
заперечення представника позивача ОСОБА_3, яка просила відмовити у задоволенні
скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія судців вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є гуртожитком, що знаходиться на балансі
ВАТ"МК"Азовсталь". На підставі ордеру НОМЕР_1від 6 березня 2005
року ОСОБА_1 з сином в блоці № 31 була надана кімната № З, площею 16,1 кв.м. В
наступному ОСОБА_1 самостійно зайняла кімнату, площею 11,2 кв.м в тому ж блоці
та відмовляється її звільнити. ОСОБА_1 у ВАТ"МК"Азовсталь" не
працює.

Ці
обставини підтверджуються поясненнями сторін, рішенням виконкому про визнання будинку
АДРЕСА_1 гуртожитком, ордером на ім"я ОСОБА_1, довідкою з місця
проживання, попередженнями ВАТ"МК"Азовсталь" про необхідність
виселення відповідачки з займаної кімнати та актами про відмову ОСОБА_1
звільнити спірне приміщення, даними трудової книжки відповідачки.

Згідно
ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення
або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом

2

Згідно
п.44 Примірного положення про гуртожиток, затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР № 208 від 3 червня 1986 року, громадян, які
самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку виселяються без надання їм іншого
жилого приміщення.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і
об"єктивно встановив обставини справи, наданим доказам дав належну оцінку,
правильно застосував матеріальний закон і дійшов до обґрунтованого висновку, що
ОСОБА_1 заселилася до кімнати, площею 11,2 кв.м без законних підстав, що своїми
діями вона порушує права позивача і тому підлягає виселенню разом з сином з
кімнати, площею 11,2 кв.м.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1, що суд не викликав мешканців будинку, що не визнав
недійсним ордер НОМЕР_1 є неспроможними, оскільки з таким клопотанням та
позовними вимогами відповідачка до суду не зверталася.

Відповідно
до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із
справи вбачається, що ОСОБА_1 не надала доказів того, що їй видавався ордер на
право зайняття спірної кімнати, що переселення її з блоку № 34 до блоку № 31 та
вселення до спірної кімнати проводилося на законних підставах.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення
суду відповідає положенням ст.ст.131,132 ЖК України, п.40,44 Примірного
положення про гуртожитки та вимогам ст.ст. 10,60,212,213 ЦПК України і підстав
для його скасування немає.

На
підставі ст.ст.79-81 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на
користь держави 4 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 7 грн.50 коп.

Керуючись
ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 15 травня 2007 року залишити без
змін.

Стягнути
з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави 4 грн.25 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн.50 коп.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.