Справа № 22ц - 493/07                                           Головуючий
у 1 інстанції Фазан О.З.
- 23                                                          Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20
червня 2007 р.                                                                                                   місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого
Завидовської-Марчук О.Г.

суддів Данилюк
В.А., Осіпука В.В.

при секретарі
Тарасюк Ю.А.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3  про відшкодування шкоди,
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ратнівського районного суду
від 23 квітня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом. Покликався на те, що
16 вересня 1995 року було укладено шлюб між сином відповідачки ОСОБА_4 та його
дочкою ОСОБА_5. В жовтні 1997 року для подружжя було придбано житловий будинок
з надвірними будівлями в с.Лучичі Ратнівського району Волинської області, покупцем
якого була відповідач ОСОБА_3 Перший грошовий внесок в сумі 1500 доларів США на
купівлю будинку продавцю зробив саме він. Після чого у даному будинку проживала
його дочка і син відповідачки. У червні 2005 року їх сім'я розпалась і дочка
перейшла проживати до нього, а у придбаному будинку проживає сім'я ОСОБА_3

Вважаючи,
що неповерненням затрачених ним на придбання будинку грошей відповідач
спричинила йому збитки, то просив суд ухвалити рішення, яким стягнути в його
користь з ОСОБА_3 7575 грн. завданих збитків та 106 грн. понесених судових
витрат.

23
квітня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 рішенням Ратнівського районного
суду відмовлено.

У
поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати як незаконне, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь  у  справі, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегіясіеуддів приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Так,
відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно
виходив з того, що позивач всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не довів сам факт
заподіяння йому матеріальної шкоди. Зокрема в судовому засіданні не було
встановлено, якими діями відповідачки заподіяна дана матеріальна шкода, їх
неправомірність, наявність між ними і шкодою безпосереднього причинного зв'язку
і в чому полягає її вина. Тобто висновок суду про відмову у позові грунтується
на з'ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є
покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Разом з
тим, ухвалюючи рішення суд першої інстанції не врахував вимоги п.4 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК
України в редакції від 16.01.2003 року про те, що даний Кодекс
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності і
прийняв рішення зіславшись на статтю саме цього Кодексу, хоча, як слідує з
матеріалів справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання ним
чинності.

За
наведених обставин та на підставі ч.2 ст.308 ЦПК України колегія суддів вважає,
що рішення суду в частині посилання на ст.1166 ЦК України в новій редакції підлягає зміні на ст.440 ЦК України в
редакції від 18 липня 1963 року.

Крім
того, на думку колегії суддів, суд ухвалюючи рішення у мотивувальній його
частині безпідставно зазначив ст.ст.655, 657, 719, 218 ЦК України, які
регулюють відносини щодо укладення договорів купівлі-продажу та дарування і не
стосуються предмету даного спору. Тому вказані статті цього Кодексу підлягають
виключенню із судового рішення.

Отже
оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального
права, тобто не застосовано закон, який підлягав застосуванню, то відповідно до
вимог ст.309 ЦПК України таке рішення слід змінити.

Керуючись
ст.ст.303, 308, ч.2, 309, 316, 319 ЦПК України, ст.440 ЦК України в
редакції від 18.07.1963 року, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ратнівського районного суду від 23 квітня 2007 року в даній справі змінити,
виключивши з його мотивувальної частини посилання на статті 655, 657, 719, 218,
1166 ЦК України
в редакції від 16.01.2003 року.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили негайно і може бути оскаржене у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу його проголошення.