Справа №22ц-762/07                                                       Головуючий
у 1 інстанції- Данилюк
- 34                                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25   вересня
2007  року  Колегія
суддів  судової  палати
у  цивільних  справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Сівчука Є.І.,

суддів -
Мудренко Л.І.,  Русинчука М. М. ,

при секретарі -
Губарик К.А.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою відповідача на
рішення Ківерцівського районного суду від 10 липня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Ківерцівського районного суду від 10 липня 2007 року позов задоволено.

Постановлено
виділити у власність кожної із сторін в натурі по 50/100 частин житлового
будинку з господарськими будіцвлями,  що
знаходиться на АДРЕСА_1,  та інше рухоме
майно: позивачці на зальну суму 93250 грн.,
а відповідачу на 88391 грн.

Додатковим
рішенням цього ж суду від 30 липня 2007 року постановлено стягнути з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1. судові витрати в сумі 2510, 9 грн. та в дохід держави судовий
збір в сумі 772, 5 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить вказане судове рішення змінити і провести
розподіл спірного будинковолодіння по першому варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи та виділити йому із спільного майна
автомобіль,  газовий котел,  телевізор,
двоспальне ліжко,  посилаючись на
недоведеність обставин,  що мають
значення для справи,  які суд вважав
встановленими,  та невідповідність його
висновків обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом
встановлено і це відповідає обставинам справи,
що сторони за час шлюбу набули у власність житловий будинок з надвірними
господарськими будівлями,  що знаходиться
на АДРЕСА_1,  автомобіль
«Фольксваген-Пасат»,  автопричіп
«Фермер»,  набори меблів в жилу кімнату і
прихожу,  два ліжка,  одне крісло-ліжко,  пральну машинку і морозильну камеру фірми
«Бош»,  електроплитку «Хеллер»,  холодильник «Норд»,

газовий
котел «Житомир»,  млин,  корморізку,
деревообробний станок,
кормозаварник.

При
поділі в натурі вказаного майна,  що є
спільною власністю подружжя ( ст.  60 СК
України),  суд відповідно до положень ч.3  ст.
70,   ст.  71 цього Кодексу,  враховуючи інтереси чотирьох неповнолітніх
дітей,  які проживають з позивачкою,  виділив останній в житловому будинку
приміщення більшої площі,  автомобіль та
інше майно,  необхідне для забезпечення
фізичного і духовного розвитку дітей.

Твердження
відповідача про те,  що згаданий
автомобіль є його особистою приватною власністю,  спростовуються наявною в матеріалах справи
довідкою (а. с 56),  з якої вбачається що
ця річ була придбана подружжям в лютому 1999 року під час перебування їх у
шлюбі,  а отже є їхньою спільною сумісною
власністю.

Суд
першої інстанції правильно включив у поділ відсутні на час розгляду даної
справи,  але наявні станом на 7 червня
2006 року морозильну камеру «Бош»,  млин,  корморізку,
деревообробний станок та кормозварник за вказаними позивачкою
цінами,  оскільки відповідач самостійно у
власних інтересах без згоди позивачки розпорядився цим майном і не надав
доказів іншої вартості зазначених речей,
ніж та,  яка встановлена судом.  Факт придбання під час шлюбу з позивачкою
млина,  кормозварника,  деревообробного станка,  корморізки визнав сам відповідач в судовому
засіданні в ході розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Таким
чином,  оскаржуване рішення суду
постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права,  а наведені в ньому висновки відповідають
обставинам справи.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити,  а
рішення Ківерцівського районного суду від 10 липня 2007 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.