АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-1040-2007р.                                             Головуючий
Категорія інші житлові                                                     Мельник
апеляційній інстанції Захарова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03"
липня 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                    Храпко В.Д.

суддів                                Захарової
А.Ф.,  Демченко В.А.

при
секретарі                   Авласовій М.
Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ВАТ
Черкаський приладобудівний завод» на рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 19 квітня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
які діють і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
до ВАТ (Відкритого акціонерного товариства) «Черкаський приладобудівний
завод»,  Соснівського райвиконкому,  Черкаського міськвиконкому,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  треті особи: орган опіки
та піклування Соснівського райвиконкому,
товариства співвласників «Перемога-1»; «Перемога-2» в особі Нагнибіди
Ірини Олександрівни про визнання дій адміністрації Відкритого акціонерного
товариства «Черкаський приладобудівний завод» незаконними,  зобов'язання відновити житлові права,  та відшкодування моральної шкоди.

Вивчивши
матеріали справи,  вислухавши
представника ВАТ «ЧПЗ»,  голову
товариства співвласників «Перемога - 1»; «Перемога-2»,  які підтримали доводи апеляційної
скарги,  ОСОБА_1 ,
яка на них заперечувала,
та ОСОБА_5. яка покладалась на розсуд судової палати, -

встановила:

ОСОБА_1
ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 в липні 2004 року
звернулися до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Черкаський
приладобудівний завод» (ВАТ «ЧПЗ),
Соснівського райвиконкому,
Черкаського міськвиконкому,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про визнання дій
адміністрації ВАТ «ЧПЗ» неправомірними,
стягнення вартості втраченого житла,
відшкодування моральної шкоди.

В
позовній заяві вказували,  що позивачі та
їх неповнолітні діти проживали в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку ВАТ «ЧПЗ» по
АДРЕСА_1 на підставі ордеру.

03 серпня
2002 року у їх відсутність за розпорядженням адміністрації підприємства
директор  філії підприємства
«Житлоприлад»  Нагнибіда І.О.  в присутності дільничого

2

інспектора
незаконно вторглися в їхнє житло,
вибивши двері,  всі їх речі були
винесені в комору гуртожитку. Свої дії пояснили тим,  що виконували рішення Соснівського райсуду від 22 травня
2002 року.

Між
іншим,  вказане рішення про визнання
позивачів такими,  що втратили право на
проживання в кімнаті,  не містило в собі
вказівки про виселення.

Це
рішення 28 жовтня 2002 року було скасовано апеляційним судом і справа скерована
на новий судовий розгляд.

Ухвалою
Соснівського райсуду від 16
грудня 2003 року позовна заява ВАТ «ЧПЗ» залишена без розгляду.

Проте,  одразу після виселення позивачів кімната була
надана сім'ї ОСОБА_5. в якості розширення.

Таким
чином,  діями адміністрації підприємства
були порушені житлові права позивачів та їх неповнолітніх дітей,  вони залишилися без житла,  їх позбавили можливості користуватися своїм
майном,  яке зберігається в коморі
гуртожитку.

Позивачі
просили суд визнати ордер,  виданий 22
липня 2002 року на ім. 'я ОСОБА_5. недійсним,
виселити сім'ю ОСОБА_5. і вселити їх,
позивачів,  в кімнату яку вони
займали,  стягнути з ВАТ «ЧПЗ» на їх
користь 40 тис. грн. на відшкодування заподіяної їм моральної шкоди.

В
позовній заяві від 18 травня 2005 року позивачі збільшили свої вимоги щодо
розміру моральної шкоди і просили суд стягнути на їх користь 67 тисяч грн.. на
відшкодування моральної шкоди.

В
додатковій позовній заяві від 22 червня 2005 року позивачі просили суд дії
відповідачів в частині виселення і позбавлення їх житла неправомірними,  визнати недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 видане на ім. 'я ОСОБА_5. і
ОСОБА_6.,  зобов'язати адміністрацію ВАТ
«ЧПЗ» надати їм,  позивачам,  рівноцінне житло,  стягнути з підприємства на їх користь 68 тис.
грн. на відшкодування моральної шкоди.

В
додатковій позовній заяві від 05 вересня 2005 року ОСОБА_1.  іОСОБА_2. просили суд зобов'язати ВАТ «ЧПЗ»
відшкодувати їм компенсацію за втрачене житло у розмірі ринкової вартості
такого житла.

Справа
неодноразово розглядалась різними судовими інстанціями,  під час чого позивачі в листопаді 2006 року
звернулись до суду з заявою про уточнення позовних вимог,  згідно якої просили визнати дії адміністрації
ВАТ «ЧПЗ» незаконними в частині їх,
позивачів,  виселення та в частині
розпорядження їх житлом.

Зобов'язати
адміністрацію ВАТ «ЧПЗ» надати їм вільне житло,
рівноцінне тому,  яке втратила їх
сім'я внаслідок неправомірних дій посадових осіб ВАТ «ЧПЗ»,  або відшкодувати їм компенсацію за втрачене
житло у розмірі ринкової вартості такого житла за оцінкою експертної комісії з
нерухомості,  а втрати,  пов'язані з оплатою роботи експертної
комісії,  покласти на ВАТ «ЧПЗ».
Зобов'язати ВАТ «ЧПЗ» відшкодувати всім членам їхньої сім'ї моральні збитки в
розмірі 68000 грн.

Рішенням
Соснівського райсуду м. Черкаси від 19 квітня 2007 року позов ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
які діють і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ВАТ «ЧПЗ»,  Соснівського райвиконкому Черкаського
міськвиконкому,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
треті особи - орган опіки і піклування Соснівського райвиконкому,  товариство співвласників «Перемога-1»,  «Перемога-2» в особі; Нагнибіди Ірини
Олександрівни про визнання дій адміністрації ВАТ «ЧПЗ» незаконними,  зобов'язання відновити житлові права,  та відшкодування моральної шкоди задоволено
частково.

Визнано
дії Відкритого акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» щодо
виселення та розпорядження житлом ОСОБА_1,
ОСОБА_2   та  їх
неповнолітніх   дітей   -
незаконними.

з

Зобов'язано
ВАТ «ЧПЗ» забезпечити ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  їх неповнолітніх дітей
ОСОБА_4,  ОСОБА_4 житлом,  яке рівноцінне раніше займаному ними
житловому приміщенню кімнати НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі на це рішення Відкрите акціонерне товариство «Черкаський
приладобудівний завод» просе його скасувати як таке,  що не відповідає обставинам справи і вимогам
закону та ухвалити нове рішення,  яким
відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Обговоривши
матеріали справи,  судова палата
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
до задоволення.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1.  згідно з ордером №40-с від 17.12.1998 року
отримала право на житлову площу в гуртожитку по АДРЕСА_1 в кімнаті
НОМЕР_1,  площею 19 кв.м.  складом сім'ї чотири особи. Сім'я позивачів
разом з дітьми вселилася в надану кімнату,
виконували договір найму житлового приміщення,  сплачуючи витрати на утримання житла,  комунальні послуги,  що підтверджується розрахунковою книжкою по
оплаті за опалення,  гаряче
водопостачання,  квитанціями про оплату
квартплати,  електроенергії. Сім'я
користувалася і правом житлової субсидії,
що підтверджується довідкою Черкаської філії «Житло прилад» ВАТ «ЧПЗ»
від 11.04.2005 року.

Встановлено,  що ордер №241-С від 27.01.1999 року на
кімнату НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 (що теж є гуртожитком) був виданий ОСОБА_1.  на підсобне,
а не жиле приміщення,  лише з
метою прописки сім'ї ОСОБА_1,  що прямо
зазначено в ордері (хоч і не передбачено діючим законодавством ар.133 т.1). При
цьому попередньо виданий ОСОБА_1.  ордер
№40-С не погашений і не визнаний недійсним в установленому законом порядку. В
цій кімнаті,  - за місцем
реєстрації,  позивачі не проживали і не
могли проживати,  оскільки це кімната
господарського призначення,  в ній
формально реєстрували осіб,  які фактично
проживали в іншому місці,  що фактично
підтвердила представник товариства співвласників Нагнибіда І.О.,  яка раніше працювала комендантом гуртожитку.

З
матеріалів справи вбачається,  що
рішенням Соснівського райсуду
м. Черкаси від 22.05.2002 року ОСОБА_1.
була визнана такою,  що втратила
право на користування жилим приміщенням в кімнаті НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

В
зв'язку з цим за розпорядженням відповідача з участю директора філії «Житло
прилад» в кімнаті НОМЕР_1 у відсутність позивачів були вибиті двері,  описано майно позивачів та перенесене в
камеру схову,  так як вказана кімната
була за ордером надана відповідачці ОСОБА_5. на склад сім'ї чотири особи в
порядку покращення житлових умов (ар.спр.25 т.1-ордер НОМЕР_3 від 29.07.02
року).

28.10.2002
року апеляційний суд Черкаської області своєю ухвалою скасував рішення
Соснівського райсуду м.
Черкаси від 22.05.2002 року про визнання ОСОБА_1.  втратившою право користування житлом і
направив справу на новий розгляд,  в ході
якого позов ВАТ «ЧПЗ» до ОСОБА_1.  був
залишений без розгляду ухвалою Соснівського райсуду м. Черкаси від 16.12.03 року в зв'язку з повторною
неявкою позивача до суду.

Виходячи
з наведеного,  суд прийшов до правильного
висновку про незаконність дій адміністрації ВАТ «ЧПЗ» в частині виселення
позивачів із спірної кімнати,  оскільки
останні неправомірно були позбавлені права на житло,  тим більше,
що ні відносно ОСОБА_2. ні відносно двох неповнолітніх дітей позивачів
питання про визнання їх такими,  що
втратили право користування житловою площею у вказаній кімнаті гуртожитку
навіть не ставилось.

Таким
чином,  ордер НОМЕР_3 на кімнату НОМЕР_1
по АДРЕСА_1 був виданий ОСОБА_5. 29.07.02 року (т.1 ар.25) на фактично зайняте
житло і є підстави для визнання його недійсним,
а звідси й визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло за
№115 на ім. 'я ОСОБА_5. та членів її сім'ї,
видане 07.10.2002 року на кімнату НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

4

Проте,  в ході судового розгляду даної справи
позивачі ОСОБА_1  таОСОБА_2. змінили свої
позовні вимоги. Вони просили суд окремою заявою відхилити їх вимоги щодо
визнання недійсними ордера НОМЕР_3 від 29.07.2002 року,  виданого на ім. 'я ОСОБА_5. на право зайняття
спірної кімнати НОМЕР_1 по АДРЕСА_1,
свідоцтва про право власності на це житло,  видане на ім. 'я ОСОБА_5. та членів її
сім'ї,  та щодо виселення сім'ї ОСОБА_5.
із зазначеної спірної кімнати та вселення туди сім'ї позивачів.

Просили
визнати незаконними дії адміністрації ВАТ «ЧПЗ» щодо незаконного виселення їх
сім'ї із спірної кімнати,  та в частині
незаконного розпорядження цим житлом,  та
зобов'язати адміністрацію ВАТ «ЧПЗ» надати їм вільне житло,  рівноцінне тому,  яке вони втратили,  або відшкодувати їм компенсацію за втрачене
житло у розмірі його ринкової вартості за оцінкою експертної комісії з
нерухомості та відшкодувати спричинену моральну шкоду в розмірі 84000 грн. (т.1
ар. 161; 215).

Враховуючи
такі зміни позовних вимог,  і що рішенням
Соснівського райвиконкому за №140 від 20.03.2002 року змінився правовий статус
будинку АДРЕСА_1 (в якому знаходиться спірна кімната) з гуртожитку на будинок
для малосімейних,  що рішеннями
відповідних органів цей будинок передано в комунальну власність району,  що сім'ї ОСОБА_5,  які провели капітальний ремонт в спірній
квартирі із зміною всих комунікацій,
сантехнічного обладнання,
столярних виробів,
перепланування,  - видано
свідоцтво про право власності на це житло,
суд правильно зважив за необхідне поновити житлові права позивачів шляхом
зобов'язання відповідача - ВАТ «ЧПЗ» забезпечити позивачів житлом,  рівноцінним раніше займаному,  а саме кімнаті НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1,  площею 19 кв.м.

Щодо
відшкодування моральних збитків позивачам,
то суд прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість їх
задоволення через те,  що діючим
законодавством стягнення таких не передбачено в даного роду
правовідносинах,  і відмовив в
задоволенні таких вимог.

Позивачі
погодились з таким рішенням і погоджуються,
як заявили в апеляційній інстанції,
не оскаржили його.

Розглядаючи
обставини справи в межах доводів апеляційної скарги,  ВАТ «ЧПЗ» на рішення суду,  судова палата не вбачає підстав для
задоволення доводів останньої.

Рішення
суду відповідає вимогам закону,  зібраним
доказам щодо часткового задоволення позовних вимог і,  на думку судової палати,  може бути залишене без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303; 304; 307; 308; 314; 316
ЦПК України,  судова палата, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» відхилити.

Рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2007 року, - залишити без
змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двохмісячного строку.

Головуючий                                /підпис/

Судді                                            /підписи/

ВІРНО:
суддя апеляційного суду Черкаської області
А.Ф. Захарова