Справа № 22-666 2007р.        Головуючий у
1-й інстанції:Стальніков В.М.
Категорія:                                           Доповідач : Белінська І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року                                     Колегія
судців судової палати в

цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Полежая В.Д.,

суддів - Белінської І.М.,
Спірідонової Л.С.,

при секретарі -
Шевченко Н.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Кіровограді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ново-українського районного суду від 8 грудня 2006
року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006 року ОСОБА_2. звернувся в суд із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Зазначав, що після
смерті його матері - ОСОБА_3, яка
сталася 25 квітня 2001 року, відкрилась
спадщина на належне їй рухоме та нерухоме майно, у тому числі і на земельну ділянку, площею 6,64 га, розташовану у
с.Григорівка Ново-українського
району, право власності на яку посвідчене відповідним державним актом,
виданим їй 28.02.2001 року.

Він як спадкоємець 1-ї черги за законом, у встановлений законодавством строк фактично прийняв у спадок зазначену
земельну ділянку, доглядав її, обробляв,
сплачував земельний податок, однак не подав до нотаріальної
контори заяви про прийняття її у спадщину, що перешкоджає
йому оформити право на спадщину на цю земельну ділянку.

Рішенням Новоукраїнського районного суду від 8 грудня 2006 року заява
задоволена, а факт фактичного прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки
встановлено.

В апеляційній скарзі заінтересованої особи ОСОБА_1ставиться питання про скасування судового рішення через порушення норм
цивільно-процесуального та матеріального права, які призвели до ухвалення незаконного і необгрунтованого рішення. Зазначається про
те, що вона, як мати, є законним представником двох
дітей - внуків ОСОБА_3., батько яких ОСОБА_4, її колишній
чоловік і рідний брат заявника, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1року. Вказується на те, що саме ОСОБА_5., який постійно проживав разом зі своєю матір"ю на час
відкриття спадщини, після її смерті фактично прийняв спадщину, у тому числі і
спірну земельну ділянку, але, внаслідок того, що він
був обмежений у дієздатності, - не оформив
своєчасно належним чином право на спадщину на неї (у тому числі і з вини заявника,
який був призначений його опікуном і повинен був діяти в інтересах свого
підопічного).

2.

Після смерті ОСОБА_5. вона подала до
нотаріальної контори заяву (в інтересах
його дітей) про прийняття спадщини, однак свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки не може отримати, оскільки ОСОБА_2. незаконно утримує у себе державний акт про право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_3.

Крім того, суд 1-ї інстанції допустив суттєве порушення норм цивільно-процесуального права, оскільки розглянув справу
у її відсутності, хоча вона просила відкласти її розгляд через неможливість
явки з поважних причин. Справа була розглянута
неповноважним судом, з порушенням правил підсудності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1.., заперечення ОСОБА_2., дослідивши докази, колегія судців вирішила, що рішення суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2. про встановлення факту прийняття
спадщини - залишенню без розгляду з таких підстав.

Розглядаючи дану справу суду було достовірно відомо, що відносно земельної
ділянки, щодо якої ОСОБА_2. просив встановити факт прийняття ним її у спадщину, існує спір про право на
спадщину між ним та ОСОБА_1., як законним представником
дітей його померлого брата. Про цей факт свідчить ухвала
апеляційного суду Кіровоградської області від З серпня 2006 року, якою було скасоване рішення Новоукраїнського районного суду від 22.05.2006 року, постановлене тим же
суддею, у справі за заявою ОСОБА_2. про встановлення факту прийняття
ним у спадщину тієї ж земельної ділянки та про визнання
за ним права власності на неї, а заява ОСОБА_2.
була залишена без розгляду.

В порушення
положень ч.6 ст.235 ЦПК України, не зважаючи
на наявність спору про право на спірне майно, який існує між заявником та заінтересованою особою, який вирішується
у позовному провадженні, суд 1-ї
інстанції знову розглядає справу в порядку окремого провадження, чим порушує один із принципів(засад)
цивільного судочинства -
змагальність сторін (ст.10 ЦПК України) та процесуальні права сторін. Ухвалене в такому порядку рішення суду не може
бути визнане законним і обґрунтованим,
а тому воно підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2. -залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 235 ч.6, 303-304, 307,309,313-315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Рішення Новоукраїнського районного суду від 8 грудня 2006 року скасувати, а заяву ОСОБА_2про встановлення факту прийняття спадщини- залишити без розгляду.

3.

Роз"яснити
ОСОБА_2., що з метою визнання за ним права на
спірну земельну ділянку він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею законної сили.