Справа № 22ц-3215     від 2007р.        Головуючий у І Інстанції: Маймур Ф.Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
червень «07» дня колегія суддів Судовоі палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровськоі області в складі:

Головуючого:
Калиновського А. Б.

Суддів:         Чубукова О.П., Кіктенко Л.М.

При секретарі:
Сидоренко А.С.

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу і відсотків за угодою
позики та відшкодування моральної шкоди.

встановила:

У липні 2006
року ОСОБА_2звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 і посилаючись на те, що між ним та відповідачем
04.02.2005 року було нотаріально укладено договір позики, відповідно до якого
він передав ОСОБА_1. 10000 доларів США
на строк до 04 квітня 2005 року, а 03.03.2005 року передав ОСОБА_1. ще 5000
доларів США на строк до
01 травня 2005 року, які відповідач йому не повернув, просив стягнути з ОСОБА_1
на його користь у рахунок повернення боргу з урахуванням 3% річних за час
прострочки виконання зобов'язання 84285 грн., у відшкодування моральної шкоди
10000 грн. та судові витрати.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2007 року позовну
заяву ОСОБА_2. було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2.
в рахунок повернення боргу за договором позики від 04.02.2005 року 50500 грн.,
в рахунок повернення боргу за договором позики від 03.03.2005 року 25250 грн.,
в рахунок повернення судових витрат 881,35 грн., а разом - 76631,35 грн. В
задоволені іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення
нового у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне скаргу задовольнити частково, а рішення суду змінити з наступних
підстав.

Стягуючи з
відповідача на користь позивача за договором позики від 04.02.2005 року за
курсом Нацбанку 50500 грн., суд виходив з того, що у строк, на який надавались
гроші, відповідач їх не повернув.

З такими
висновками суду погодитись не можна.

Судом
встановлено, що 04.02.2005 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_1. було укладено у
письмовій формі договір позики грошових коштів, посвідчений нотаріусом,
відповідно до якого позивач передав відповідачу 10000 доларів США, а відповідач зобов'язався
їх повернути до 04.04.2005 року.

Також судом
встановлено, що 03.03.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено у
простій письмовій формі договір позики, відповідно до якого позивач передав
відповідачу 5000 доларів США,
а останній зобов'язався повернути цей борг до 01.03.2005 року

Доказів
повернення боргу за договором позики від 03 березня 2005 року відповідач суду
не надав, тому суд обґрунтовано, відповідно до ст.1046 ЦК України стягнув
на користь ОСОБА_2. в рахунок повернення боргу за договором позики від
03.03.2005 року 25250 грн.

Що стосується
повернення боргу за договором позики від 04.02.2005 року, то суд не врахував,
що в матеріалах справи є розписка від 22 серпня 2005 року, згідно якої ОСОБА_3
отримав від ОСОБА_1 20000 грн. для передачі ОСОБА_2 в рахунок повернення боргу
за договором позики від 04.02.2005 року і цю суму грошей ОСОБА_2отримав від
ОСОБА_3 згідно розписки від 23.08.2005 року, що підтвердив він та ОСОБА_3. в
судовому засіданні (а.с.31-32).

За таких
обставин колегія суддів вважає за необхідне рішення суду змінити зменшивши суму
боргу за договором позики від 04.02.2005 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 з 50500 грн. до 30500 грн., а загальну суму, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 зменшити з 76631,35 грн. до 56631,35
грн.

Посилання
ОСОБА_2. на те, що 20000 грн. ним отримано від ОСОБА_3 по боргам ОСОБА_4.
згідно розписки від 13.04.2005 року не може бути прийнято до уваги, оскільки
згідно пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні гроші він отримав від ОСОБА_1

В іншій
частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, а
тому підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2007 року змінити,
зменшивши суму боргу за договором позики від 04.02.2005 року, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 50500 грн. до 30500 грн., а загальну
суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 зменшити з 76631,35
грн. до 56631,35 грн.

Рішення набирає
законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.