Справа № 9 кв
- 287 / 2007р.                                                     Головуючий
Категорія : 10                                                                               Лобко А.В.
апеляційній інстанції Ільченко О.Ю. Доповідач в касаційній інстанції Адаменко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 20» червня
2007р.                                                                               м.
Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області у складі суддів:

Вініченко Б.Б.
Адаменко Л.В. Бородійчук В.Г.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 3 грудня 2004 року і ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 16 березня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

встановила:

13 січня 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.
Посилаючись на те, що відповідач коштів на утримання їх сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження не надає. Просила стягнути з нього аліменти в
розмірі 1А частини його заробітку.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 3 грудня 2004 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково, ухвалено стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини
його заробітку на користь ОСОБА_1, починаючи з 13 січня 2004 року до повноліття
сина.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 16 березня 2005 року
зазначене рішення залишене без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції змінити,
ухваливши рішення про стягнення аліментів на утримання дитини з моменту
роздільного проживання батьків та скасувати ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків
судів обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для
перегляду судових рішень немає.

Відповідно до
ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є

неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені судами першої та апеляційної інстанції з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а також відсутні, передбачені ч.1 ст.338
ЦПК України, підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів першої та апеляційної
інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 342 ЦПК України, Законом України
«Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ» № 697 - V від
22.02.2007 року, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 3 грудня 2004
року   і ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 16 березня 2005 року залишити без змін. Ухвала оскарженню
не підлягає.