УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„З" травня 2007 р.                                                                         м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М., Бідочко Н.П., Шишко А.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у проведенні реконструкції будинку та виселення без надання іншого
житлового приміщення, за касаційною скаргою представників ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
їх неповнолітнього сина на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12
липня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11
листопада 2004 р.,-

встановила:

В квітні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх неповнолітнього сина-ОСОБА_4 про усунення перешкод у
проведенні реконструкції будинку та виселення відповідачів без надання іншого
житлового приміщення.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня
2004 року позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 11
листопада 2004 р. зазначене рішення місцевого суду в чавстині виселення
ОСОБА_2, ОСОБА_3 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4 скасовано, відмовлено в
позові ОСОБА_1 в задоволенні позову в цій частині. В решті рішення суду
залишено без зміни.

Не погоджуючись з рішеннями місцевогго суду та ухвалою
Апеляційного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали касаційну скаргу, в якій
посилаються на порушення судами норм матеріального та пароцесуального права, а
також невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи, у
зв"язку з чим просили ухвали судів скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення
відповідачів із приміщень АДРЕСА_1 згідно вимог ст. 165 ЖК України на час
проведення реконструкції (капітального ремонту) цієї частини будинку без
надання іншого жилого приміщення, суд першої інстанції виходив з того, що
позивач є власником зазначених приміщень, має відповідний дозвіл інспекції
архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт та
проектно-кошторисну документацію.

Справа №33-ц-152кс/07 р.                         Головуючий
у І інстанції Машкаринець І.М.

Категорія 11                                                 Доповідач
Вакарук В.М.

2

Скасовуючи в цій частині рішення суду, Апеляційний суд
посилається на відсутність в матеріалах справи доказів, що відповідачі є
наймачами спірних приміщень №1-6, пл. 7 кв.м. та №1-7 пл.19.5 кв.м. Крім того,
згідно рішення Уджгородського міськрайонного суду від 29.04.2004 p.,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду від 28.07.04 p., за
відповідачами відповідно до вимог ст. 156 ЖК України, визнано право на
користування житловим будинкомАДРЕСА_1, як членами сім"ї власників
будинку.

За наведених обставин Апеляційний суд обгрунтовано
скасував рішення місцевого суду в цій частині та відмовив в позові ОСОБА_1 про
виселення відповідачів, в решті залишив рішення без зміни, враховуючи право
позивача, як власника, згідно положень ст. 391 ЦК України, на усунення
перешкод, які чиняться зі сторони відповідачів, в проведенні реконструкції
спірного будинку.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч.І ст. 338 ЦПК України
підстави для обов"язкового скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну скаргу представників ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
неповнолітнього сина відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня
2004 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада
2004 р. залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.