Справа №22ц-1068/07                                                      Суддя
першої інстанції Ямкова О.О.
12                                                Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого                                                                           Козаченка
В.І.,

суддів:                                                                        Довжук
Т.С. ,  Лівійського І.В.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за
участю: позивача ОСОБА_1,  його
представника ОСОБА_2,  відповідачки ОСОБА_3,  її представника ОСОБА_4 та третьої особи,  без самосійних вимог,  Бу­рбело A.M.,

розглянула в
судовому засіданні в м.  Миколаєві
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 12 березня 2007 р. за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стяг­нення грошових коштів,

УСТАНОВИЛА:

22 січня 2007 р. ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стя­гнення 17675
грн.,  витрачених разом з
відповідачкою на придбання квартири.

Позивач
зазначав,  що його син,  ОСОБА_5,
з 19 грудня 2001 р. пе­ребував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6,  яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Для
проживання дітей та їх сина ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач 28 грудня 2004 р. разом з
відпові­дачкою,  матір'ю покійної,  придбали у ОСОБА_7 й ОСОБА_8 двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1,  посвідчивши вказаний
дого­вір у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу
ОСОБА_9

Квартира
була куплена за 10000 доларів США,
з яких: 3500
- належали йому,  а 6500 - відповідачці.
Оскільки частка відповідачки була більша,
то зазначений договір купівлі-продажу був оформлений на неї.

09 грудня 2005 p.,
відповідачка,
скориставшись тим,  що право
власності на спірну квартиру було зареєстровано на неї,  продала її ОСОБА_10 та ОСОБА_11,  посвід­чивши договір у приватного нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_12

Посилаючись
на викладені обставини,  позивач просив
суд стягнути з відповідачки на свою користь 17675 грн. (еквівалент 3500
доларів США),  які він витратив на придбання спірної квартири.

Рішенням Центрального районного суду від 12 березня 2007
р. у задоволенні позов­

них вимог ОСОБА_1 було відмовлено.                                                               '

В
апеляційній скарзі він,  посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин,  що
мають значення для справи,  просив
рішення суду першої інстанції скасувати,
а справу на­правити на новий розгляд.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення сторін та дослідивши надані
сторонами докази,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Суд
першої інстанції,  в межах заявлених
позовних вимог,  повно та всебічно
дослідив обставини справи,  належно
оцінив надані сторонами докази й дійшов вірного висновку,  що,
відповідно до  ст.  60
ЦПК України,  кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються
сторонами та іншими особами,  які беруть
участь у справі.

Доказуванню
підлягають обставини,  які мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір.

Доказування не
може грунтуватися на припущеннях.

Крім
того,   ст.  59
ЦПК України визначено,  що суд не
бере до уваги докази,  які одер­жані з
порушенням порядку,  встановленого
законом.

Обставини
справи,  які за законом мають бути
підтверджені певними засобами дока­зування,
не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

До того
ж,  п.3 ч. 1  ст.  208 ЦК України передбачено,  що правочини фізичних осіб між собою на
суму,  що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного міні­муму доходів громадян (у 2004 р. - це 340
грн.),  крім правочинів,  передбачених частиною першою статті 206 цього
Кодексу,  належить вчиняти у письмовій
формі.

Окрім
того,  допитаний в апеляційному суді
свідок ОСОБА_7,  підтвердив,  що розрахунок по договору купівлі-продажу
спірної квартири з ним та його колишньою дру­жиною відповідачка проводила
сама,  без позивача,  в присутності приватного нотаріуса.

Оскільки
позивачем не було надано допустимих доказів,
які підтверджували б укла­дення між сторонами угоди про спільне
придбання спірної квартири та про те,  що
він для цього передав відповідачці 3500
доларів США,  то місцевий суд обґрунтовано,  відповідно до вимог  ст.
ст.  328,
638 - 640,  655 - 658 ЦК України,  відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

При
цьому,  суд мотивовано не прийняв до
уваги письмові розписки ОСОБА_13,
ОСОБА_14  та ОСОБА_15 про надання в
позику позивачу певних грошових кош­тів,
оскільки доказів того,  що ці
кошти були витрачені ним на придбання спірної квартири відсутні.

Наведені в
апеляційній скарзі інші доводи висновок судів не спростовують.

Разом з
тим,  підлягає виключенню з мотивувальної
частини оскаржуваного рішення вказівка про відсутність підстав для стягнення на
користь позивача та його сина витрат,  на
ремонт спірної квартири,  оскільки такі
вимоги позивачем не заявлялись,  а
відповідно до ч. 1  ст.  11 ЦПК
України,  суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фі­зичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ни­ми вимог.

Керуючись  ст.
ст.  307,
308,  313-315 ЦПК
України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Центра­льного районного суду м.
Миколаєва від 12 березня 2007 р. - залишити без
змін.

Виключити
з мотивувальної частини вказаного рішення вказівку про відсутність під­став для
стягнення на користь позивача та його сина витрат,  на ремонт спірної квартири.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду Українилрртягом двох місяців.