УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007
року.                                                                                              м.
Харків.

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової* палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

·
головуючого: Луспеника Д.Д.,

·
суддів:             Яцини
В.Б., Швецової Л.А.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тешюдарського міського суду Одеської області від 6 квітня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2004 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2004 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з
ОСОБА_1 742 грн., які він йому під розписку передав у якості завдатку за місце
під гараж у гаражному кооперативі, але той його обманув і гроші не повернув, що
завдало йому моральної шкоди, яку він просив відшкодувати з відповідача у
розмірі 740 грн.

Рішенням Тешюдарського міського суду Одеської області від 6 квітня 2004
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22
червня 2004, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 742 грн., які районний суд вважав авансом.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Тешюдарського
міського суду Одеської області від 6 квітня 2004 року частково скасувати,
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2004 року скасувати
повністю і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,
пославшись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Справа № 96-кс-07

Головуючий у
першої інстанції: Марченко
СМ. Доповідач: Яцина В.Б.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2 і
стягуючи на його користь з ОСОБА_1 742 грн., суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд, правомірно виходив з того, що зазначена сума
є авансом, який підлягає поверненню. Висновки суду про те, що передача грошей
відбулася на підставі домовленості між сторонами щодо переоформлення на
позивача документів на гараж у гаражному кооперативі, яка не була виконана з
вини відповідача, є обґрунтованими, а прийняті рішення відповідають положенням
ст. 195 ЦК України
в редакції 1963 року, яка діяла на час передачі грошей.

Доводи касаційної скарги про те, що отримана відповідачем грошова сума є
завдатком, безпідставні. Правило ч. 2 ст. 195 ЦК України 1963р. про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку
застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте
він не виконується з вини якоїсь зі сторін. Якщо ж сторони домовились укласти
договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансовими і, оскільки аванс не виконує
зобов'язанні забезпечувальної функції, він має бути повернутий іншій стороні у
разі  невиконання  зобов'язання за договором.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для
висновку про порушення судами норм матеріального й процесуального права, а
отже, відсутні підстави для скасування постановлених судових рішень, колегія
суддів відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись статтями 323, 332, 335, 345 ЦПК України,
колегія судців з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від
6 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 червня
2004 залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.