УХВАЛА

Іменем   України

7   вересня 2007
року                        колегія судців
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Базовкіної Т.М., Галущенка
О.І., Довжук Т.С.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною та усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2003 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2003 року,

встановила:

В    вересні 2002 р. ОСОБА_1
звернулася з позовом до ОСОБА_2 про

визнання недійсним договору купівлі-продажу частини домоволодіння як
такого, що не

відповідає вимогам закону та є удаваним, та усунення перешкод в
користуванні жилим

приміщенням .

Рішенням
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2003 р. в позові ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2003 р. рішення
місцевого суду залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення суду скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального
права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено, що позивачка була власницею 2/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1.
Відповідно договору купівлі-продажу, посвідченого 29 грудня 1999 р. приватним
нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, ОСОБА_1 продала, а
ОСОБА_2. купив за 800 грн. 3/100 частини вказаного домоволодіння.

Відмовляючи
в позові, місцевий суд з урахуванням фактичних обставин справи виходив з того,
що сторонами було досягнуто згоди з всіх істотних умов договору, їх
волевиявлення було направлено саме на укладення договору купівлі-продажу
частини домоволодіння, а тому відсутні підстави для визнання угоди недійсною.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його рішення без
змін.

Наведені у
касаційній скарзі доводи таких висновків не спростовують.

Справа № 33ц -
494 кс/07

Категорія: 26

Головуючий у
першій інстанції: Суровицька Л.В.

Суддя-доповідач:
Базовкіна Т.М.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалено з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України від 22 лютого 2007 р. № 697-V "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ", колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2003 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2003 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.