Справа №2-2369
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
грудня 2007 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення
аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Посилалась
на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано
19.09.2002 року.

Від
шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач
працює, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вона (позивачка)
не працює, є інвалідом 3-ї групи. Неповнолітній син ОСОБА_3, який проживає з
нею, також є інвалідом дитинства.

Просила
стягнути на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в зазначеному вище розмірі та
стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати за надання їй
юридичної допомоги в сумі 500 грн.

Позивачка
ОСОБА_1 та її представник за усною заявою ОСОБА_5 в судовому засіданні позов
підтримали і підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав в частині стягнення
аліментів, а в частині стягнення з нього 500 грн. витрат, понесених позивачкою
за надання їй юридичної допомоги не визнав і вважає цю вимогу безпідставною.

Суд,
заслухавши пояснення позивачки, її представника та відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що позов в частині стягнення аліментів є
обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Так,
судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який
розірвано 19.09.2002 року (а.с.10).

Від
шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11,13).

Сторони
проживають окремо один від одного. Старший син ОСОБА_4 проживає з відповідачем,
працює. Молодший син ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, проживає з позивачкою, яка
також є інвалідом (а.с.6-8). Позивачка з сином утримуються за рахунок пенсії по
інвалідності (а.с.23-24).

Відповідач
працює та отримує заробітну плату в межах від 1120 грн. до 1850 грн., але
матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 не надає
(а.с.25).

При
таких обставинах, позов в частині стягнення аліментів є обгрунтований і
підлягає задоволенню.

Разом
з тим, суд вважає безпідставними вимоги до відповідача в частині стягнення з
нього на користь позивачки 500 грн. витрат за дання їй юридичної допомоги.

Так,
згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов′язаних з розглядом
судової справи відносяться витрати на правову допомогу.

Відповідно
до вимог ст.84 ЦПК України витрати, пов′язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Граничний
розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Із
наявної в матеріалах справи квитанції вбачається, що за підготовку матеріалів
позовної заяви до суду позивачкою було оплачено практикуючому юристу
ОСОБА_6  500 грн.

Разом
з тим, станом на час розгляду справи в суді законодавцем не прийнято закону,
яким би встановлювався граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу,
а також не прийнято закону, який би містив в собі перелік осіб, що відносяться
до інших, окрім адвокатів, фахівців в галузі права, які б мали право надавати
правову допомогу.

При
таких обставинах, заявлена позивачкою вимога про стягнення з відповідача 500
грн. витрат, понесених нею в рахунок оплати послуг практикуючому юристу
ОСОБА_6, задоволенню не підлягають.

Оплата
послуг представника в судовому засіданні ОСОБА_5 за усною заявою позивачки
взагалі не передбачена цивільно-процесуальним законодавством України.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст.180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 56, 60, 64,
79 ч.3 п.2, 84, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 367 ч.1 п.1  ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів),
але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 31 жовтня 2007 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

В задоволенні позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення
підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу
за один місяць.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  Першотравневого

районного суду м.Чернівці                                                                    В.Т.МАРЧУК