АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № - 22
ц - 976                                                          Головуючий по 1-й інстанції
2007 року                                                                 Завора І.М.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
квітня місяця 26 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: судді - Бондаревської
С.М.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова
С.М.

при секретарі: Буряк С.М.

з участю

представників позивача ОСОБА_3,
ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2007
року

по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поновлення порушеного права у користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області
від 12 лютого 2007 року вищезазначені
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 залишені без задоволення.

З даним судовим рішення не погодилися сторони: позивач
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, оскарживши його
в апеляційному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що оскаржуване ним рішення
суду в частині залишення без задоволення його
зустрічних позовних вимог до ОСОБА_1 є незаконним, необгрунтованим і таким, що підлягає безумовному скасуванню в
зв'язку з порушенням судом норм
процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та
неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, Просив прийняти його апеляційну скаргу до розгляду.
Скасувати рішення Гадяцького районного
суду Полтавської області в частині залишення без задоволення його зустрічних вимог до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права у
користуванні земельною ділянкою та
відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Ухвалити нове рішення, яким зобов'язати ОСОБА_1 прибрати з його земельної
ділянки стічні ями; вжити заходів, щоб
із   свинарника   не
витікали   нечистоти   на
його   земельну   ділянку;
провести

рекультивацію його земельної ділянки шириною 1,5 м вподовж будівель
ОСОБА_1, для відновлення родючості землі;
влаштувати жолоби для відводу атмосферних опадів з покрівель будівель ОСОБА_1 на його земельну ділянку.

Стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати 7270
грн. 49 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.
за розгляд справи в суді першої інстанції, а також судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді.

Позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі також посилався на
порушення судом першої інстанції вимог
процесуального права та не застосування норм матеріального права, а саме п. б ч.1 ст.211 та ст. 212 Земельного
кодексу України. Просив оскаржуване ним
рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

До апеляційної скарги ОСОБА_1
приєднався його представник - ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 подав на апеляційну скаргу ОСОБА_1
заперечення, в якому вказуючи, що її зміст не відповідає фактичному перебігу
судового засідання та матеріалам
справи, просив рішення місцевого суду відносно залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення залишити без змін, а
апеляційну скаргу ОСОБА_1 -відхилити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції
представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу
свого довірителя, апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2 - не визнали та просили залишити її без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити, апеляційну скаргу
ОСОБА_1 не визнав, наполягаючи на її відхиленні.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, мотиви апеляційних
скарг позивача та відповідача, приходить до висновку, що скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається із
матеріалів справи, що згідно рішення
№ 497 виконавчого комітету Гадяцької міської ради народних депутатів від 10.11.1977 року ОСОБА_1надано право
індивідуального будівництва на земельній ділянці під № 14 по вул. Спортивній в
місті Гадячі площею 600 квадратних метрів.

Також судом встановлено, що відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого Гадяцькою
державною нотаріальною конторою 5 січня 1984 року, ОСОБА_2 придбав будинок з допоміжними господарчими
будівлями, що розташовані на земельній ділянці державного фонду площею 600 кв.
м в АДРЕСА_1

Згідно акту комісії від 29.02.2000 року при обстеженні
землеволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1
встановлено, що огорожа між домоволодіннями останніх встановлена з порушенням меж та за свідченням ОСОБА_1
була перенесена ОСОБА_2

Згідно акту комісії від 13 серпня 2002 року проміри
землекористування ОСОБА_2 відповідають
матеріалам технічної інвентаризації 1978 року.

Відповідно викопіровки із плану на присадибну ділянку
АДРЕСА_1, складеної 3 січня 1978 року,
загальна площа земельної ділянки становить 882 кв. м, в тому числі лишок - 282 кв. м.

Згідно висновку технічної експертизи від 03.04.2000 року,
земельна ділянка ОСОБА_2 знаходиться в межах вищезазначених розмірів.

Позивачем ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи не
доведено, що вказаний лишок земельної ділянки у
ОСОБА_2 утворився в тому числі і внаслідок самозахвату відповідачем частини його земельної ділянки,
шляхом перенесення паркану в бік
його домоволодіння. Крім того, в ході судового розгляду справи, виявлені невідповідності між забудовами ОСОБА_1, вказаними
на плані земельної ділянки, що мається
в технічному паспорті на жилий будинок АДРЕСА_2 та тими, що є в натурі, що,
зокрема, підтверджується висновком технічної експертизи.

В
свою чергу, з аналогічних підстав не
знайшли обгрунтування і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, оскільки ним не було
надано суду достовірних доказів у їх підтвердження.

Враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до
положень ст. 60 ЦПК України,
місцевий суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог сторін та
обґрунтовано відмовив у задоволенні як позову ОСОБА_1, так і зустрічного позову
ОСОБА_2

Доводи апеляційних скарг сторін не
спростовують висновків суду першої інстанції

Крім того, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 виходять за
межі його позовних вимог.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від
12 лютого 2007 року ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального
права, тому підстав для його скасування чи
зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,314,315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від
12 лютого 2007 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного суду України протягом двох місяців.