Справа № 33-ц-229                                                                                              Категорія
першій інстанції: Попович С. С.                           Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 травня 2007 року                                                                            м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі: Собіни І.М.

Демянчук С. В.
Шимківа С. С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Івано-Франківського міськвиконкому та
Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів про визнання
недійсними рішення міськвиконкому,
Державного акту на право приватної власності на землю,  визнання права на землю та передачу землі у
користуванні за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 27
жовтня 2004 року,

встановила:

У
вересні 2002 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2.,  Івано-Франківського міськвиконкому та
Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів про визнання
недійсними рішення міськвиконкому від 19 лютого 2002 року № 80 в частині
передачі земельної ділянки у приватну власність площею 52, 68 кв.м,  та Державного акту йа право приватної власності на землю.

У травні
2003 року
ОСОБА_1 позовні вимоги збільшила,
просила визнати за нею право користування спірної земельної ділянки
площею 52, 68 кв.м,  по АДРЕСА_1,
зобов'язати виконком міської ради передати земельну ділянку в
користування.

Позовні
вимоги обґрунтовувала тим,  що ОСОБА_2. 01 квітня 2002 року на підставі
рішення міськвиконкому видано Державний акт на володіння ділянкою площею 0, 0746 гектара в тому
числі 52, 68 кв.м,  ділянки,  яка
розташована біля її господарських будівель. Добросовісно і відкрито
користувалась даною ділянкою більше 18
років,  тому на підставі  ст.  119 ЗК має право на
використання ділянки. Передача цієї частини ділянки відбулася без її згоди.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду 09
липня 2004 року
позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2004
року рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалено нове про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2.,
Івано-Франківського міськвиконкому та Івано-Франківського міського
управління земельних ресурсів про визнання недійсним Державного акту на право
приватної власності на земельну ділянку в частині приватизації 52, 68 кв.м,  ділянки,  рішення
Івано-Франківкого міськвиконкому №
80 від 19 лютого 2002 року,  визнання права користування та зобов'язання
міськвиконкому передати їй ділянку в користування.

В
касаційній скарзі на рішення суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 просить
скасувати рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2004
року,  а рішення Івано-Франківського
міського

суду від 09 липня 2004 року залишити в
силі,  посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

На касаційну
скаргу ОСОБА_2. подала свої заперечення.

Вказує,  що рішення колегії судців судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області вважає
правильним і таке,  що грунтується на
вимогах норм як матеріального,  так і
процесуального права.

Мотиви,  які викладені ОСОБА_1 у касаційній скарзі є
безпідставними,  оскільки вони не
грунтуються на достовірних матеріалах,
що є в цивільній справі.

Крім
того вказує,  що на підставі
представлених документів вона була законним користувачем земельної ділянки для
обслуговування будинковолодіння поАДРЕСА_1 площею 0, 746 кв.м. ,  тому були всі підстави для видачі їй Державного акту на
право приватної власності на землю.

Отже,  вважає,
що підстав для скасування рішення апеляційного суду немає.

Просила
касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а
рішення колегії судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Івано-Франківської області залишити в силі. Колегія суддів вважає,  що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно із ч. 2  ст.  324
ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335
ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу,  якщо визнає,
що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судове рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права,  і доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,   ст.
ст.  331,
332,  335-337,  343,
344 ЦПК України,
колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Івано-Франківської області від 27
жовтня 2004 року
залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.