Справа №22- 3758                                                 Головуючий
-   21                                                        суддя
суддя - Сукманова Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

13
квітня    2007року                                        М.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого:
судді Новодворської О.І.

суддів:
Сукманової Н.В.,  Кіянової С.В.

при
секретарі    Писаревій Ю.Г.

з участю    позивача ОСОБА_1, ппредставника
відповідача Самаріної О.М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщення апеляційного суду в м. Донецьку
цивільну справу по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виообництві та професійних
захворювань України у м. Харцизьку Донецької області на рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 10 січня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м.
Харцизьку    Донецької області про
відшкодування  моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач -
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійни х захворювань України у м. Харцизьку   Донецької області   подав апеляційну скаргу на рішення
Харцизького    міського   суду Донецької області    від 10 січня    2007 року
, яким частково задоволені позовні вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди, у зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві.

Суд стягнув з
відповідача на    користь позивача     в відшкодування моральної шкоди
10000гривень та  150 гривень за надання
правової допомоги.

Відповідач
вважає, що рішення підлягає скасуванню , по справі слід постановити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі ,
оскільки не доведений факт спричинення моральної шкоди, а крім того, відповідно
до с т. 71 п.22 Закону
України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дії абз.4 ст. 1 (
в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей
незалежно від часу настання страхового випадку ), підпункту (є) п.1 ч.1 ст.21,
ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 34, Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності". Відповідно розділу
У11 Прикінцевих положень Закону України „ Про Державний бюджет України на 2007
рік „ цей Закон набрав чинності з 01 січня 2007 року і тому у Фонду немає
законних підстав на   здійснення даних
виплат.

На
вказане рішення суду відповідачем була подана апеляційна скарга у якій
ставиться питання про скасування судового рішення, та постановления нового, яким
слід позивачеві відмовити в задоволені позову. В обгрунтування доводів
апеляційної скарги фонд посилався на те, що позивач не надав суду доказів з
приводу спричинення моральної шкоди, окрім того,   суд не звернув увагу на те, що дія закону,

який
передбачає   стягнення моральної шкоди на
2007 рік зупинено, що не давало суду підстав для стягнення моральної шкоди.

У
судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги
у повому обсязі, просила рішеня суду скасувати та відмовити у позові.

Позивач
просив рішення суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу відхилити, оскільки
рішеня суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального
закону.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду
-скасуванню, а по справі слід прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у позові
виходячи з наступного.

Задовольнаючи
позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що позивач
тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості .

31.03.2006 року
позивач при виконанні трудових обов*язків був травмований.

Висновком
МСЕК від  31.08.2006   року
йому  було встановлено 25 % втрати
професійної працездатності вперше по зазначеній травмі .

У
зв'язку з травмою , порушені нормальні життєві зв'язки позивача , він
переносить фізичний біль , змушений був проходити тривалі курси лікування , він
не може вести активний спосіб життя , що викликає моральні страждання ,
внаслідок чого повинен прикладати додаткові зусилля для організації свого
життя, що спричинило моральну шкоду , а тому суд першої інстанції вважав, що у
позивача у відповідності з вимогами ст. 21,28, 34 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку а
виробництві на виробнитцві та профзахворювання, які спричинили втрату
працездатності „ виникло право на відшкодування моральної шкоди.

Однак, з
таким висновком суду погодитись не можна, оскільки , судом не були враховані та
не дана належна оцінка усім обставинам, на які посилався у доводах відповідач.

Зокрема,
заперечуючи проти позову відповідач посилався на те , що п. 22 ст. 71 Закону
України „ Про державний бюджет України на 2007 рік „ була зупинена дія абз 4
статті 1, пдп „ є" п. 1 ч. і ст. 21, частини 3 статті 28 та ч.3 ст. 34
Закону України „ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які спричинили втрату
працездатності", в частині стягнення моральної шкоди застрахованим та
членам їх сімей, що не було враховано судом у той час як ці обставини мають
суттєве значення для вирішення справи.

Апеляційний суд
вважає, що ці   доводи  відповідача
заслуговують на увагу.

Дійсно
судом першої інстанції не було враховано те, що пуктом. п. 22 ст. 71 Закону
України „ Про Державний бюджет України на 2007 рік було зупинено дію абзацу
четвертого статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку), підпункту
"є" пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28;
частини третьої статті 34; Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

У данному випадку
зупинення дії вказаних норм закону на 2007 рік, свідчить про те, що вони не
діють, тобто не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Враховуючи , що судом першої інстанції при розгляді справи була допущена
помилка у застосовані матеріального закону, апеляційний суд вважає необхідним у
відповідності з вимогами

ст. 309 ч.1 п. 4
ЦПК України рішення суду скасувати, постановити нове рішення яким відмовити
позивачу у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.
307 ч. 1 п.2 , 309 ч 1 п . 4 , 314 ч.2, 316 ЦПК України апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у м. Харцизьку
Донецької області - задовольнити частково.

Рішення
Харцизького    міського   суду Донецької області     від 10 січня    2007 року -скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 у позові до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Харцизьку Донецької області про відшкодування  моральної шкоди .

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом
двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного   Суду України.