АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
червня 2007 року                                                                   м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
Короткова В.Д.

суддів
Комаровської Н.В.,  Гончаренко В.М.

при
секретарі Таратіної О.С.  розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  що діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зміну
договору найму жилого приміщення,
забов"язання укласти окремий договір найму жилого приміщення,  виселення та по зустрічному позову ОСОБА_4,  ОСОБА_5 до ОСОБА_1,  ОСОБА_6,
комунального підприємства „Міське агентство з приватизації житла"
про визнання приватизації недійсною,
розірвання договору найму жилого приміщення,  визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,  визнання права на
користування жилим приміщенням,  за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада
2006 року,

встановила:

В лютому
2005 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4. та Приморської
районної адміністрації Одеської міської ради про зміну договору найму жилого
приміщення,  посилаючись на те,  що з 1988 року вона є наймачем жилого
приміщення в кв.АДРЕСА_1. В квартирі вона проживає та зареєстрована з
неповнолітніми дітьми: дочкою ОСОБА_2.,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1року та сином ОСОБА_3,  народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року,  а також з відповідачем ОСОБА_4,  який є її дядьком,  та без її згоди поселив в квартиру свою
дружинуОСОБА_5. з її сином ОСОБА_7,
народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Між позивачкою та відповідачем склалися
неприємні стосунки. Позивачка після уточнення позову зазначила в якості
співвідповідачаОСОБА_5. та просила змінити договір найму жилого
приміщення,  забов"язати Приморську
районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з відповідачем ОСОБА_4
окремий договір найму на жилу кімнату площею 12, 8 кв.м.  та виселити ОСОБА_5.

Справа №
22ц-1629/07                                                 Категорія
30

Головуючий у
першій інстанції Загороднюк В.І. Доповідач Коротков В.Д.

2

Відповідачі
позов не визнали.

Відповідачі
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. звернулися з зустрічним позовом до ОСОБА_1.,  ОСОБА_1,
комунального підприємства „Міське агентство з приватизації
житла",  посилаючись на те,  що в 1962 році батьки ОСОБА_4. отримали
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,  а в
1980 році вони отримали сусідню однокімнатну квартиру АДРЕСА_2. Ці квартири
були реконструйовані в дві двохкімнатні квартири. Наймачем квартири АДРЕСА_1
стала ОСОБА_1.,  хоча фактично вона
проживала в кв.АДРЕСА_2 зі своєю матерю
ОСОБА_1,  яка приватизувала цю
квартиру тільки на себе. Він прописаний і постійно проживає зі своєю
дружиноюОСОБА_5 в кв.АДРЕСА_1. Позивачі за зустрічним позовом просили розірвати
договір найму жилого приміщення на кв.АДРЕСА_1 з ОСОБА_1.,  визнати її такою,  що втратила право користування цим жилим
приміщенням,  визнати право на
користування жилим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 заОСОБА_5,  визнати приватизацію квартири АДРЕСА_2
недійсною.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2006 року позов ОСОБА_1.
задоволено частково - суд забов"язав ОСОБА_4. та ОСОБА_5. не перешкоджати
ОСОБА_1. в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та виселив ОСОБА_5. зі спірної
квартири. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення
її позову.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4. та ОСОБА_5. просять скасувати рішення суду зв'язку
з порушенням норм матеріального та процесуального права та направити справу на
новий розгляд.

Заслухавши
доповідача,  доводи апеляційних скарг та
заперечень на них,  перевіривши матеріали
справи,  законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог і доводів апеляційних
скарг,  колегія суддів вважає,  що апеляційні скарги підлягають відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1.,  суд виходив з
того,  що вона є наймачем квартири
АДРЕСА_1,  а ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
перешкоджають їй та її неповнолітнім дітям користуватися квартирою. Тому суд
забов"язав їх не перешкоджати в користуванні квартирою та виселити
ОСОБА_5.,  яка поселилася в квартиру без
згоди ОСОБА_1. Відмовляючи в позові про зміну договору найму жилого
приміщення,  суд виходив з того,  що жилі кімнати в квартирі АДРЕСА_1 не можуть
бути самостійним предметом договору найму відповідно до вимог  ст. 63 ЖК України.

Відмовляючи
в задоволенні зустрічного позову про визнання приватизації квартири АДРЕСА_2
недійсним,  суд виходив з того,  що приватизація здійснена відповідно до вимог
чинного законодавства та без порушення прав ОСОБА_4.

Колегія
суддів погоджується з такими висновками суду оскільки вони ґрунтуються на
законі та підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_1. є наймачем двохкімнатної квартири АДРЕСА_1,  де проживає та зареєстрована з неповнолітніми
дітьми: дочкою ОСОБА_2.,  народження
ІНФОРМАЦІЯ_1року та сином ОСОБА_3,
народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року,  а
також з відповідачем ОСОБА_4,  який є її
дядьком,  та його дочкою ОСОБА_8,  народження 1999 року. В зв'язку з поселенням
в 1997 році на спірну жилу площу дружини ОСОБА_4. - ОСОБА_5 між сторонами
склалися неприємні стосунки,  в зв'язку з
чим ОСОБА_1. зі своїми дітьми вимушена була проживати в сусідній квартирі
АДРЕСА_2,  яка належить її матері ОСОБА_1

3

Суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку,  що ОСОБА_1. відповідно до вимог ч.1  ст. 61 ЖК України користується спірним жилим
приміщенням на підставі договору найму,
не втратила цього права,  та
забов"язав ОСОБА_4. та ОСОБА_5. не перешкоджати їй в користуванні квартирою.
Оскільки ОСОБА_5 в порушення вимог ч.1
ст. 65 ЖК України поселилася в квартиру без згоди ОСОБА_1. і не має
права на користування квартирою,  суд
прийняв рішення про її виселення.

З
документів на приватизацію квартири АДРЕСА_2 (а.с. 75-81) вбачається,  що приватизація здійснена ОСОБА_1 відповідно
до вимог Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду",  без порушення прав ОСОБА_4.
Тому суд обґрунтовано відмовив йому в цій частині позову.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду про відмову в позові ОСОБА_1. про зміну
договору найму жилого приміщення,
оскільки жилі кімнати в квартирі АДРЕСА_1 не можуть бути самостійним
предметом договору найму відповідно до вимог
ст. 63 ЖК України (а.с. 45 об.).

Не
заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг про те,  що судом першої інстанції не повне з'ясовані
обставини справи,  оскільки суд повно і
всебічно з'ясував обставини по справі та оцінив надані сторонами докази.

Колегія
судців вважає,  що доводи апеляційної
скарги не спростовують правильних висновків суду,  судове рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,  а
тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст. 218,  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  315,  317 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4,  ОСОБА_5
відхилити.

Рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.