Справа № 2-816/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 червня 2007 року. Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Білокур
В.І.,  при секретарі Сірій І.В.,  з участю сторін та їх адвокатів ОСОБА_10. ,  ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  третя особа
відділ реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління
юстиції про оспорювання батьківства,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з даним позовом вказуючи на те,  що її син - ОСОБА_3помер ІНФОРМАЦІЯ_1і не був батьком дитини
відповідачки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

Свої
вимоги позивачка обґрунтовує тим,  що
вона та її покійний син взагалі нічого незнали про існування неповнолітнього
ОСОБА_4,  оскільки вона (позивачка) лише
нещодавно у Прилуцькому міськрайсуді дізналася про те,  що її син ОСОБА_2 іще за свого життя - 03.08.2000року у
відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління
юстиції (далі-РАЦС) офіційно був зареєстрований батьком вищеназваного сина
ОСОБА_3 (внука для позивачки).

Тому
вона,  після смерті особи,  яка записана батьком дитини,  як спадкоємець,  оспорює батьківство у порядку ч.3 ст. 137 СК
України та просить суд постановити рішення про виключення відомостей про
батьківство ОСОБА_3із актового запису №18
від 03 серпня
2000року відділу РАЦС про народження ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати по даній справі.

В ході
попереднього розгляду цієї справи та в судовому засіданні позивачка підтримала
свої вимоги із наведених вище підстав,
при цьому суду пояснила,  що вони
із відповідачкою практично не знайомі,  а
тим більше вона взагалі нічого не знала про наявність у відповідачки
дитини,  народженої від її сина.

Відповідачка
повністю заперечила проти позову мотивуючи тим,
що позивачка,  як мати померлого
ОСОБА_2 обмежила сина померлого неповнолітнього ОСОБА_3 (внука для позивачки) у
спадкових правах шляхом одноособового успадкування всього майна,  а коли вона (відповідачка) про це дізналась і
діючи в інтересах неповнолітнього сина звернулась до суду з відповідним позовом
до ОСОБА_1 про обов'язкову частку неповнолітньому сину після смерті
батька,  то лише тоді позивачка
безпідставно та із надуманих мотивів стала заперечувати батьківство шляхом
пред'явлення до суду цього позову -
про оспорювання батьківства.

Представник
третьої особи - відділу
реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції
також просила відмовити у задоволенні позову,
оскільки,  за свого життя
(03.08.2000р.) ОСОБА_2,  як батько своєї
дитини - сина ОСОБА_4 у встановленому законом порядку оформив своє батьківство
за спільною заявою із матір"ю цієї дитини - відповідачкою у даній справі
ОСОБА_2.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  свідків та дослідивши всі інші докази по
даній справі вважає,  що вимоги позивачки
не підлягають до задоволення з таких підстав.

Судом
установлено,  що після народження сина
ОСОБА_3,  його батьки : нині покійний
батько ОСОБА_2 та мати (відповідачка) ОСОБА_2 спільно проживали без реєстрації
шлюбу,  в т.ч.1з 1998року у квартирі
разом із матір"ю покійного (позивачки ОСОБА_1) за адресою: АДРЕСА_1. Весь
цей час включно,  аж до настання смерті
ОСОБА_2 обидва батьки спільно утримували,
виховували та доглядали за сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.народження. Про
всі ці вищеуказані обставини,  у всіх
подробностях та деталях щодо спільного проживання батьків із своєю
дитиною,  їх обох піклування і догляд за
нею та про визнання батьком своєї дитини,
підтверджено в судовому засіданні показами допитаних свідків :
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9

Крім
того,  відповідно до досліджених в
судовому засіданні документальних доказів підтверджується батьківство ОСОБА_3
наступним :

ОСОБА_4
народився ІНФОРМАЦІЯ_2і
первинно був зареєстрований за вказівкою матері на її прізвище
"ОСОБА_2",  а по батькові
"ОСОБА_4",  а пізніше,  після встановлення батьківства присвоєно
прізвище "ОСОБА_4" -
як це підтверджується копіями відповідних актових записів та виданих свідоцтв
у відділі РАЦСу. (а.с. 8, 9, 15).

03 серпня
2000року,  за спільною заявою батьків
дитини відділ РАЦС учинив актовий запис за №18 про встановлення батьківства та видано відповідне
свідоцтво,  де батьком дитини указаний
ОСОБА_3,  (а.с. 17, 14, 15).

Про
вчинення вищевказаного актового запису було внесено у загальний реєстр у той же
день,  як це підтверджується завіреною
копією із книги актових записів за той період часу.

(а.с.    18).

Одночасно
із цим,  в актовий запис про народження
дитини були внесені відповідні зміни,  де
було записано прізвище дитини "ОСОБА_4" замість
"ОСОБА_2",  (а.с.  15).

За таких
обставин,  оцінивши у сукупності всі
досліджені докази по справі суд приходить до висновку про те,  що нині покійний ОСОБА_2 дійсно був батьком
дитини ОСОБА_4 і цей факт було належним чином та юридично правильно оформлено в
органах РАЦС 03.08.2000року за спільною заявою обох батьків. Жодних порушень у
діях органу РАЦС при оформленні батьківства не установлено в судовому
засіданні.

Тому,  твердження позивачки про необхідність
задоволити позов лише на тій підставі,
що ніби то вона та її покійний син не були освідомлені про встановлення
батьківства - не
відповідають дійсності і суперечать фактично установленим судом обставинам
даної справи.

Крім
того,  позивачка у судовому засіданні
фактично не указала і не підтвердила жодним доказом жодної конкретної обставини
про поважність причин,  що у свою чергу
давало б суду правові підстави для задоволення позову за правилами ч.3 ст. 137
СК України,  а тому,  сама по собі голослівні твердження позивачки
про те,  що вона як спадкоємиця після
померлого сина -ОСОБА_2 - ніби-то незнала
про установлення ним дитини -
ОСОБА_4 - не
заслуговує на увагу,  є бездоказовою і не
може бути задоволена судом.

Таким
чином,   ст. 88 ЦПК України відмовляючи
позивачці у задоволенні позову,  слід
відмовити їй у вимогах про відшкодування понесених нею судових витрат.

На
підставі викладеного та  ст. 137ч.3
Сімейного Кодексу України,
керуючись  ст.  ст.  10,
15,  60,  88,
213-215,  295 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1у
задоволенні позову до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства -відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з
дня його проголошення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції,  або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.