УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 липня
2007р.                                                                             м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого              Горблянського Я.Д.,

суддів                         Проскурніцького П.І.,
Матківського Р.Й.

секретаря                   Логажевської
М.Б.

розглянувши  у  відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 26 квітня 2007
року,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу державної
служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області про безпідставне
звільнення її з роботи, поновлення на роботі стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та стягнення матеріальної і моральної шкоди. Свої вимоги
позивачка мотивує тим, що вона працювала черговим пульту управління пункту
централізованого спостереження Івано-Франківського міжрайонного відділу ДСО.
Однак відповідач наказом №308 о/с від 19.11.2006 року звільнив її з роботи за
ст.40 п.3 КЗпП України за систематичне невиконання нею без поважних причин
обов'язків. її звільненню передував наказ про накладення на неї дисциплінарного
стягнення згідно наказу №479 від 12.10.2006 року у вигляді догани за те, що
ніби то 13.09.2006 року вона несвоєчасно повідомила наряд групи затримання про
спрацювання сигналізації у квартирі по АДРЕСА_1, що могло привести до скоєння
крадіжки із вказаної квартири.

Звільнено її за те, що 13.10.2006 року при надходженні
сигналу „Тривога" про спрацювання сигналізації у магазині „Корал"
вона діяла нечітко, не передала наряду додаткову інформацію про розміщення
магазину та не здійснювала контроль за діями наряду.

Вважає, що її звільнено по надуманих мотивах, оскільки жодних
дисциплінарних проступків вона не вчиняла. Тому просить поновити її по роботі,
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, зарплату за
перепрацьований час у вересні-жовтні 2006 року та 20 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.04.2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до відділу державної служби охорони при
УМВС України в Івано-Франківській області про безпідставне звільнення з роботи,
матеріальне та моральне відшкодування - відмовлено.

Справа №
22-ц-771/2007р.                                   Головуючий
у 1 інстанції Островський Л.Є.

Категорія 40                                                           Доповідач
Горблянський Я.Д.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилається на те,
що під час роботи нею не було порушено ніяких інструкцій, наказів та
функціональних обов'язків в зв"язку з їх відсутністю, на що суд не звернув
належної уваги. Вона письмові пояснення надавала керівництву відділу охорони,
профкому, а її представник в суді дав обгрунтовані роз'яснення. Судом не
розглянуто її позов щодо матеріального відшкодування, не зроблено перерахунок
зарплати за три останні роки, не було досліджено питання додаткових відпусток,
а також не було приділено належної уваги питанню морального відшкодування хоча
всі підтверджуючі документи суду були надані. Просить рішення суду першої
інстанції скасувати і задоволити її позов.

Апелянтка ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_2. підтримали апеляційну скаргу,
просять дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити
повністю.

Представник відділу державної служби охорони Сопків П.В. просить апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази колегія суддів
приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка працювала черговим
оператором пульта управління Івано-Франківського міжрайонного відділу ДСО ВДСО
при УМВС у Івано-Франківській області.

Наказом №479 від 12.102006 року позивачка притягнута до відповідальності у
вигляді догани за те, що 13.09.2006 року вона несвоєчасно, через 11хв. 53сек.
повідомила наряду групи затримання про спрацювання сигналізації у квартирі по
АДРЕСА_1, що могло призвести до вчинення крадіжки із вказаної квартири, чим
порушила вимоги п.4.5, п.п. 4.5.1 та 4.5.2 наказу МВС України №1429 від
25.11.2003 року та Інструкції про дії чергового пульта управління при надходженні
сигналу „Тривога" з приміщення, що охороняється.

Судом першої інстанції в рішенні зазначено, що 13.10.2006 року позивачка в
порушення вимог п.4.5, п.п.4.5.1 та 4.5.2 наказу МВС №1429 2003 року та
Інструкції про дії чергової пульта управління при надходженні сигналу
„Тривога" з приміщення, що охороняється, після передачі наряду групи
затримання сигналу про спрацювання сигналізації у магазині „Корал", що по
вул.Вовчинецькій 161, не отримавши чіткого підтвердження про отримання сигналу,
не передала наряду затримання додаткову інформацію про розміщення магазину та
його вразливі місця. Не здійснювала контроль за діями наряду та не передала в
чергову частину ВДСО при УМВС в Івано-Франківській області інформацію про
надходження сигналу „Тривога" та повторного сигналу „Тривога",
внаслідок чого наряд групи затримання прибув на місце тільки через 8 хвилин.

Судом встановлено, що по вищевказаним фактам проводилось службове
розслідування 11.10.2006 року та 09.11.2006 року і встановлено винні дії
позивачки при надходженні сигналу „Тривога" з приміщення, що охороняється.

Оцінивши вище наведені докази суд першої інстанції прийшов до висновку що
звільнення позивачки за ст.40 п.3 КЗпП України відбулося з дотриманням чинного
законодавства, оскільки до неї раніше застосовувалися заходи дисциплінарного
стягнення і згоду на її звільнення дав профспілковий комітет.

Також в судовому засіданні було встановлено, що позивачці здійснено
донарахування зарплати і дана сума перерахована їй платіжним дорученням №163
від 23.03.2007 року. Інших порушень при виплаті зарплати судом встановлено не
було. Тому суд першої інстанції відмовив ОСОБА_1 у задоволенні її позовних
вимог.

З таким
висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Рішення ухвалено
з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної
скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для
скасування даного рішення і ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313,
314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 26 квітня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.