Справа №
22- 6524/07 р.                        Головуючий
в 1 інстанції - Ящук Т.І.
УХВАЛА
ІМ Е Н Е М У К Р А ї Н И

18
вересня 2007 р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва в складі: головуючого - Усика Г.І. суддів - Лесько А.О., Кравець
В.А. при секретарі - Полонській А.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1а на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 24 травня
2007 р. у справі
за позовом ОСОБА_1а до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення конкретного порядку
користування та участі у витратах по утриманню квартири співвласниками,

встановила:

У лютому 2007 р. ОСОБА_1. звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
про визначення конкретного порядку користування та участі у витратах по
утриманню квартири АДРЕСА_1

В обгрунтування своїх вимог зазначав, що він та
відповідачі є співвласниками спірної квартири в рівних частках.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2005 р. визначено
конкретний порядок користування зазначеним жилим приміщенням, відповідно до
якого колишній дружині ОСОБА_2. виділено в користування жилу кімнату площею
15,2 кв.м., а йому та дочці жилу кімнату площею 13,4 кв.м., місця загального
користування залишені в спільному користуванні сторін.

Посилаючись на ст.358, 360 ЦК
України, які регулюють питання здійснення права спільної часткової
власності та утримання майна, що є у спільній частковій власності, Положення
про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого
наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від
15.09.1992 р. № 56, просив виділити в його користування 6,7 кв.м жилої площі та
11,32 кв.м загальної площі для участі у витратах по утриманню квартири,
відповідачці ОСОБА_2. виділити 6,7 кв.м жилої площі і відповідно 11,32 кв.м
загальної площі для участі у витратах по утриманню квартири, а відповідачці
ОСОБА_3. виділити для участі у витратах по утриманню квартири 25,66 кв.м. Місця
загального користування просив залишити у спільному користуванні сторін.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від
24.05.2007 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3. підтримували
вимоги, викладені в апеляційній скарзі і просили її задовольнити.

ОСОБА_2. в судове
засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена
належно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1. та ОСОБА_3., перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно
розпорядження від 23.11.1997 р. №669 Держаного підприємства Виробниче
об'єднання «Київський радіозавод» сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1,
кожному з них належить по 13 частки зазначеної квартири.

Загальна площа квартири становить 48,3 кв.м., квартира складається з двох
кімнат жилою площею 15,2 кв.м. та 13,4 кв.м.

Позивач є колишнім чоловіком ОСОБА_3. та батьком ОСОБА_2. ч Рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 09.11.2005 р. визначено конкретний порядок
користування жилими приміщеннями зазначеної квартири. Виділено в користування
ОСОБА_3. жилу кімнату площею 15,2 кв.м., а ОСОБА_1. та ОСОБА_2. кімнату жилою
площею 13,4 кв.м. місця загального користування залишено в їх спільному
користуванні.

Згідно довідки за ф. №3 в спірній квартирі проживають позивач ОСОБА_1 з
дочкою ОСОБА_2.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що
фактично спір щодо визначення порядку користування жилим приміщенням вирішений
рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2007 р., та що спору між
сторонами щодо оплати житлово-комунальних послуг не існує, а позов заявлено з
метою постановления ОСОБА_2. на квартоблік та отримання нею пільгового кредиту.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.
Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому
у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до п.14 постанови Пленуму верховного Суду України від 22.12.1995
р. №20 «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної
власності» у разі неможливості поділу в натурі квартири, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою власністю, може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Спір щодо визначення порядку користування жилими приміщеннями спільної
часткової власності вирішено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від
09.11.2006 р.

За змістом ст.360 ЦК
України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової
власності зобов'язаний брати участь у витратах на утримання спільного майна.

Як убачається з матеріалів справи, сторони несуть витрати
на утримання спільної квартири, відповідно до виділених в їх користування жилих
приміщень за рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 09.11.2006 р. та
загальної площі квартири відповідно до їх часток. При нарахуванні витрат на
утримання будинку та при

будинкової
території, а також комунальних послуг на ОСОБА_1 ураховується пільги,
передбачені Законом України «про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що між сторонами відсутній
спір щодо порядку користування та участі у витратах по утриманню квартири співвласниками,
і права позивача не порушені.

Фактичною підставою для звернення до суду, як зазначила
відповідачка ОСОБА_3. є поділ особового рахунку між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.,
оскільки у разі виділення в користування дочки 6,7 кв. м. жилої площі, вона
потребуватиме поліпшення житлових умов та матиме можливість стати на квартоблік
і отримати пільговий кредит.

Однак виділення жилого приміщення в користування не може
бути допущено, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов особи яка
в ньому проживає, і викличе необхідність постановки її на облік як такої, що
потребує поліпшення житлових умов.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції
неправильно застосував Положення про порядок передачі квартир (будинків)у
власність громадян», затвердженого наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 р. №56, є безпідставними,
оскільки зазначене Положення регулює правовідносини щодо порядку передачі
квартир (будинків) у власність громадян, а не правовідносини щодо порядку
користування жилими приміщеннями та участі у витратах по їх утриманню
співвласниками.

Зважаючи на викладене рішення суду ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 24 травня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців шляхом подання до цього суду касаційної скарги.