Справа 2-1529 (2007)
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

21 грудня 2007 року суд
Центрально-Міського району м. Макіївки Донецької області у складі головуючого
судді Суханової А.В. при секретарі Варнавській Г.Є., Луцик Ю.П., Шалпегіної
О.Л., Стратулатовой А.С., за участю представника позивача -адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ЗАТ "Макіївський металургійний завод" третя особа ОСОБА_3 про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом про поновлення його на роботі з 5 квітня 2007 року на посаді
вантажника, зайнятого на  рудному дворі.
Свої вимоги в судовому засіданні обґрунтовує тим, що він знаходився в трудових
стосунках з відповідачем з 09 серпня 2005 року, працюючи у якості вантажника,
зайнятого на рудному дворі. На шихтовому дворі мартенівського цеху служби
експлуатації. 5 квітня 2007 року його було звільнено з роботи на підставі п. 7
ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані 08 березня 2007
року. Звільнення вважає незаконним, оскільки підставою для звільнення  послужили неприязні стосунки з бригадиром
ОСОБА_4 08 березня 2007 року  він
працював нічну зміну. Перед початком зміни
бригадир ОСОБА_4 сказав , що він знаходиться в нетверезому стані і повіз
його до медпункту залізничного цеху для проходження огляду на стан алкогольного
сп'яніння. Однак, він дихав в трубку апарату "алкатест" на відстані,
уникаючи прямого контакту з прибором, так як
не був впевнений в його стерильності., що було розцінено, як відмова від
проходження огляду. Йому спочатку було запропоновано проїхати до
наркодіспанцеру, на що він погодився, однак в наркодиспанцер його не повезли і
не  допустили до роботи. Охорона заводу
вивила його за межі заводу та забрала пропуск. В стані сп'яніння він не
знаходився і цей факт можуть ствердити вантажники, які працювали разом з ним у
зміні. 28 березня  було проведено
засідання профспілкового комітету на якому було дано згоду на звільнення без
заслуховування його пояснень.

Представник позивача та  третьої особи в судовому засіданні позов не
визнав та суду пояснив, що  позивач
перебував з ЗАТ " Макіївський металургійний комбінат в трудових стосунках
і працював ватажником, зайнятим на рудному дворі. 08 березня 2007 року ОСОБА_2
прийшов на роботу в нетверезому стані, від проходження  огляду встановлення факту алкогольного
сп'яніння при допомозі  апарату
“алкотест” відмовився в присутності
медсестри та працівників служби охорони заводу, про що було складено
протокол і ОСОБА_2  не було допущено до
роботи. Факт перебування позивача 8.03.3007 року в стані алкогольного сп'яніння
стверджується  поясненнями медсестри
ОСОБА_5, контролерів КПП ОСОБА_6, ОСОБА_7, Актами. Питання про звільнення
позивача було розглянуто на засіданні профспілкового комітету заводу і було
дано згоду на звільнення ОСОБА_2 на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України.
Розірвання трудового договору оформлено наказом від 4.04.2007 року в строки
встановлені ст.. 148 КЗпП України.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як вбачається з копії трудової
книжки, ОСОБА_2 перебував з ЗАТ " Макіївський металургійний комбінат"
в трудових стосунках з 09 серпня 2005 року, працюючи в якості вантажника,
зайнятого на рудному дворі. ( а.с. 3-4).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 08
березня 2007 року працював в нічну зміну з 18-00 час. до 06-00 годин наступного
дня.( а.с. 22-24).

Відповідно до наказу  ЛС № 357 від 04.04.2007 року ОСОБА_2 було
звільнено за появу на робочому місці в нетверезому стані 08.03.2007 року на
підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. ( а.с.
)

Відповідно до ч 7 ст. 40 КЗпП
України  трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у разі
появи на роботі працівника в нетверезому стані, у стані наркотичного або
токсичного сп'яніння.

Факт  знаходження ОСОБА_2 в робочій час в стані
алкогольного сп'яніння  в судовому
засідання стверджується наступними доказами.

Відповідно до Протоколу № 160
медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю від 8.03.2007 року,
складеного в здравпункті  ЖЗЦ №7  фельдшером ОСОБА_5 встановлено, що  8.03.2007 року о 20 годині в здравпункті було
проведено огляд  ОСОБА_2 на встановлення
факту знаходження в стані алкогольного сп'яніння.  Від проходження медичного освідчення та
підпису протоколу ОСОБА_2 відмовився. Встановлено запах алкоголю із рота. (
а.с. 11)

Про відмову ОСОБА_2 від підпису
протоколу комісією в складі бригадира зміни ОСОБА_4, контролерів КСП ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 та фельдшером зравпункта ОСОБА_5 було складено акт. ( а.с. 17).

Факт знаходження позивача
ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння також стверджується Актом від 08.03.2007
року, складеним  начальником зміни КПС
ОСОБА_8, відповідно до якого в здравпункті ЖЗЦ , згідно зі дзвінком фельдшера
ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння ( запах алкоголю із рота, невпевнена
хода)  контролерами КПС ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 був затриманий вантажник  ОСОБА_2
Від проходження медичного огляду відмовився, і його не було допущено до роботи.
( а.с. 11)

Свідок ОСОБА_5 суду зазначила,
що вона працює фельдшером в зравпункті залізничного цеху. 08 березня 2007 року
в 20 годині  для проходження огляду на
становлення стану алкогольного сп'яніння, майстер  ОСОБА_4 привів ОСОБА_2, поведінка якого була
агресивною, на адресу ОСОБА_4 виловлювався нецензурною лайкою і вона вимушена
була визвати охорону. ОСОБА_2 знаходився в стані сп'яніння, так як з  рота було чути запах алкоголю, хода була не стійка, промова не зрозуміла. Від проходження огляду при допомозі прибору "Алкотест"  він відмовився, мотивуючи тим, що мундштук
прибору є  брудним, про відмову від
огляду було складено протокол в якому розписались вона, майстер ОСОБА_4 та  два охоронника, ОСОБА_2 від підпису відмовився.
Також охоронниками було складено акт про відмову від проходження  медичного огляду. ОСОБА_2 було
запропоновано  проїхати до наркологічного
диспансеру для проходження огляду. Він спочатку погодився, однак потім
відмовився, оскільки проїзд та витрати на проведення огляду в наркології
проводиться за його власний рахунок.

Свідок ОСОБА_4   суду зазначив, що він працює бригадиром
зміни вантажників. В його бригаді у якості вантажника працював ОСОБА_2 08
березня 2007 року  ОСОБА_2 з'явився на
роботу в стані алкогольного сп'яніння, так як
було чути запах алкоголю із рота. Він відвіз його в зравпункт
залізничного цеху  для проведення огляду
на встановлення факту знаходження в стані алкогольного сп'яніння. В зв'язку з
тим, що ОСОБА_2 вів себе визиваючи, фельдшер визвала охорону . Від проходження
тесту  при допомозі апарату "
Алкотест" ОСОБА_2 відмовився мотивуючи не стерильністю прибору. Фельдшером
було складено протокол про відмову в проходженні медичного огляду. До роботі
ОСОБА_2 не було допущено до роботи і в подальшому звільнено з роботи.

Свідок ОСОБА_9 суду зазначив, що 8
березня 2007 року, в приміщення бані він зустрів ОСОБА_2, який висловлювався
нецензурною лайкою і від якого він відчув запах алкоголю. Після цього він
повідомив бригадира ОСОБА_4, що ОСОБА_2 знаходиться стані алкогольного
сп”ягніння.

Свідок ОСОБА_8 суду вказував, що
8.03.2007 року приблизно в 22 годині його повідомили, що в зравпункті  вантажник ОСОБА_2 веде себе визиваючи при
проходженні медичного огляду   при
допомозі прибору "Алкотест". Він направив в медпункт двох охоронників
ОСОБА_7  та ОСОБА_6. Приблизно через
20-30 хвилин вони привели ОСОБА_2 на центральну прохідну. З рот  ОСОБА_2 було чути запах алкоголю, хода була
шаткою, він ще раз запропонував ОСОБА_2 пройти
медичний огляд, однак останній, про що було складено акт, а ОСОБА_2
вивели за територію заводу.

Свідки  ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 суду зазначили,
що  08 березня 2007 року вони працювали в
нічну зміну. Згідно телефонного дзвінка
вони були направлені  в зравпункт,
де  знаходився бригадир вантажників та
ОСОБА_2. Останній був в стані алкогольного сп'яніння, оскільки від  нього було чутно запах алкоголю, хода  була шаткою. Від проходження огляду при
допомозі приладу “ Алкотел” ОСОБА_2 відмовився, про що було складено Протокол
та Акт.

Відповідно до ч 1 ст. 43
КЗпП України розірвання трудового договору
з ініціативи роботодавця з підстав передбачених  п. 7 ст. 40 цього  Кодексу, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації.

28 березня 2007 року  відбулося засідання профспілкового комітету
ЗАТ “Макіївський металургійний завод.”  Відповідно до протоколу № 9 від 28 березня
2007 року була дана згода на звільнення ОСОБА_2 на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП
України. ( а.с. 29- 31).

Розірванні трудового договору з
позивачем ОСОБА_2 на підставі  в. 7 ст.
40 КЗпП України, було проведено з додержанням вимог ст. ст. 147-1, 148 та 149
КЗпП України.

Так, дисциплінарне стягнення
було застосовано особою, якій надано право прийняття позивача на роботу.
Застосування виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботі, було
враховано факт притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді
позбавлення 25% премії на підставі розпорядження № 575 від 13.02.2007 року
(  ст. 147-1 КЗпП України (а.с. 25).

Дисциплінарне стягнення
було застосовано протягом одного місяця з дня його виявлення. (  ст. 148 КЗпП України)

Від позивача до
застосування дисциплінарного стягнення були витребувані письмові пояснення і
йому було видано наказ про звільнення з роботи 4.04. 2007 року.( ст. 149 КЗпП
України).

Таким чином, суд  звільнення ОСОБА_2  за п. 7 ст. 40 КЗпП України є законним
та обґрунтованим і   було проведено  з додержанням діючого законодавства про
працю.

Суд не може взяти до уваги
доводи позивача ОСОБА_2 про те, що  8
березня 2007 року на робочому місці він не знаходився в стані алкогольного
сп'яніння і ствердження свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 з цього приводу,
оскільки ОСОБА_2 ухилився от проходження
медичного огляду  на встановлення
факту знаходження в стані алкогольного сп'яніння, пояснення свідків, які вони
давали в судовому засіданні є їх
особистою думкою і ніякими доказами не стверджується.

Доводи позивача ОСОБА_2 в
той частині, що  відповідач повинен був
відвезти його для огляду в наркологічний діспанцер, також  на можуть бути взяті до уваги судом,
оскільки, відповідно до п. 19 Положення про порядок організації та проведення
щомісячного медичного контролю службою медичної допомоги, затвердженого
сумісною Постановою адміністрації ЗАТ “ Макіївськй металургійний завод” та  профсоюзним комітетом від 07.04.2005 року, у
випадку коли робітник не згоден з результатами медичного контролю, він може
бути направлений  на огляд ( за його  письмовою заявою) в спеціалізований кабінет
наркологічного діспанцеру в супроводженні уповноваженого робітника підприємства,
не пізніше двох часів з моменту появи причин для проведення такого огляду. Так
як в даному випадку замовником огляду є фізична особа ( робітник за його
письмовою згодою), всі витрати пов'язані с проведенням медичного огляду, а
також найом транспорту для проїзду в медичний засіб та  назад оплачується самим робітником, проявивши
цю ініціативу, оскільки, як вказує фельдшер ОСОБА_5, ОСОБА_2 дізнавшись, що всі
витратити пов'язані з медичним оглядом в наркологічному діспанцері, а також
найом транспорту повинен нести він, відмовився
медичного огляду  в наркологічному
діспанцері. Цей факт стверджується відсутністю заяви ОСОБА_2, а також
поясненнями  ОСОБА_2 який в судовому
засіданні вказував, що відповідач повинен був його  на власному транспорті  відвезти для проходження огляду. Крім того,
ОСОБА_2, с ціллю надання доказів  про
його  стан в період робочого часу  08 березня 2007 року. міг з власної ініціативи
після усунення його від роботі, або на слідуючи й день з ранку поїхати в
наркологічний діспанцер для проходження медичного огляду, однак цього не
зробив.

Позовні вимоги про стягнення
середнього заробітку  за час вимушеного
прогулу, а також стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки випливають від вимог про поновлення на роботі в
задоволенні яких судом було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 24, 147, 147-1,
148, 149, 221, 231, 235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 7,9,10, 60, 208- 212 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ЗАТ “ Макіївський металургійний завод” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення і подачі після цього
апеляційної скарги протягом 20 днів або в порядку ч 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення надруковано в нарадчій
кімнаті в 1-мц примірнику.

Суддя: