УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року . Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого
-   Гірського Б.О. Суддів   - Кузьми P.M.,
Демковича Ю.Й. при секретарі - Жовняревич Т.М.  з участю - апелянтів ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника    ТзОВ ВКФ

"Наладчик
ЛТД",

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 18 червня 2007 року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Наладчик ЛДТ"
до ОСОБА_2,  ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулись із апеляційною скаргою на рішення

Тернопільського міськрайонного суду від 18.06.2(І07р.,  яким позов ТзОВ ВКФ

"Наладчик ЛТД" про стягнення заборгованості та відшкодування
моральної

шкоди задоволено частково.                                                ;і

Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ТзОВ ВКФ "Наладчик ЛТД" 1973
(одну тисячу дев'ятсот сімдесят три) грн.70 (сімдесят) коп.3аборгованості по
оплаті за місце на автостоянці,  за
період з серпня 2006р. по квітень 2007р.,
51 (п'ядесят одну) грн. судового збору та 30 (тридцять) грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення сплачених позивачем.  У решті позовних вимог відмовлено,  за їх недоведеністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять рішення суду скасувати і ухвалити
нове рішення,  оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи. Судом не враховано,  неналежного повідомлення про зміну оплати
оренди та   добровільно сплаченим ними
сум.

У   судовому
засіданні   ОСОБА_1   та
ОСОБА_2   апеляційну   скаргу підтримали,  зіславшись на доводи,  викладеній в ній.

Справа
№22а-780                                           Головуючий
у 1 -й інстанції - Галіян Л.Є.

Категорія
- 11                                                 Доповідач
- Кузьма P.M.

Представник
ТзОВ ВКФ "Наладчик ЛТД" апеляційної скарги не визнав,  та пояснив,
що судом були правильно встановлені обставини на підставі зібраних
доказів і рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Судом
встановлено,  що 12.08.1998р. між ТзОВ
"Наладчик ЛТД" та ОСОБА_1 було укладено угоду №66,  за якою останньому надається місце під
металевий гараж,  для зберігання
легкового автомобіля марки ВАЗ 2105,
д/н.зн. НОМЕР_1. ОСОБА_3 в свою чергу зобов'язаний сплачувати щомісячну
плату за користування місцем на автостоянці,
по цінам діючим на день сплати. Крім того,  п.7 даної угоди був обумовлений розмір
збільшення плати. При несплаті у вказаний термін нараховується пеня в розмірі
1% від місячної ціни.

В період
2004р. щомісячна плата становила 35 грн.,
а у квітні 2005р. розмір щомісячних внесків зріс до 85 грн.,  про що ОСОБА_3 був повідомлений
рекомендованим листом.

ІНФОРМАЦІЯ_1р.
ОСОБА_3 помер,  що стверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06.04.2005р.,  виданим відділом РАЦС Тернопільського
міського управління юстиції,  актовий
запис №531.

Як
вбачається із розрахунку заборгованості за стоянку гаража,  ОСОБА_3 не оплачував за місце на стоянці з
листопада 2004р.

У липні
2006р. колишня дружина померлого ОСОБА_2 та синОСОБА_1 звернулись до ТзОВ ВКФ
"Наладчик ЛТД" про повернення їм автомобіля та металевого
гаража,  який належав ОСОБА_3

Однак,  ТзОВ відмовилось повертати відповідачам
вищезазначене майно,  мотивуючи це тим,  щоОСОБА_1 та ОСОБА_2 не представили
документів,  які б підтверджували їх
право власності на даний автомобіль та гараж. Крім того,  шлюб між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
розірваний 26.12.2002р.,  що
стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від
05.02.2003р.,  виданим відділом РАЦС
Тернопільського міського управління юстиції,
актовий запис № 828.

Таким
чином,  відмова ТзОВ ВКФ "Наладчик
ЛТД" у поверненні майна є обґрунтованою,
оскільки останні несуть відповідальність за збереження майна на
автостоянці,  а тому правомірно
продовжували нараховувати щомісячну плату за користування місцем на автостоянці
та збереження автомобіля.

Рішеннями
Тернопільського міськрайонного суду від 11.12.2006р. та 05.04.2007р.,  зобов'язано ТОВ "Наладчик ЛТД "
повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки ВАЗ-2105,  Д/н.зн.НОМЕР_1 та металевий гараж. При
цьому,  борг,  який виник станом на липень 2006р. у сумі
1570 грн. відповідачі погасили в добровільному порядку. Проте оплатити суму
боргу,  за період з серпня 2006р. по
квітень 2007р. за місце на автостоянці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовились.

Розглянувши
справу,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  заслухавши пояснення учасників

Справа
№22а-780                                           Головуючий
у 1 -й інстанції - Галіян Л.Є.

Категорія
- 11                                                 Доповідач
- Кузьма P.M.

апеляційного
розгляду справи,  колегія вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до
задоволення не підлягає.

Задовольняючи
позов,  суд виходив з того,  що відповідно до вимог  ст.
ст.  526,  611 ЦК
України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору. У разі їх порушення настають наслідки встановленні цим договором або
законом.

Колегія
суддів вважає,  що з таким висновком суду
слід погодитись,  оскільки він відповідає
встановленим обставинам справи і вимогам
ст.  ст. 509; 526; 611 ЦК України.

Колегія
не приймає* до уваги посилання апелянта на те,
що судом не враховано добровільно погашеного ними боргу в сумі 1570
грн.,  що виник станом на липень 2006р.
за місце на автостоянці.

Безпідставними
також є твердження апелянта про те,  що
померлий ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про зміну оплати оренди.
Оскільки спростовується наступними доказами: довідками з поштовими відмітками
від 04.02.2005р. та від 28.02.2005р.,
які свідчать про те,  що
повідомлення про зміну вартості щомісячної оплати надсилались на адресу
померлого ОСОБА_3 Крім того,  у липні
2006 р. ОСОБА_2 таОСОБА_1 в добровільному порядку сплатити суму боргу за місце
на автостоянці з розрахунку по 85 грн. в місяць,  що також свідчить про те,  що відповідачі знали про зміну ціни на
прийняли ці умови. Виходячи з наведеного,
колегія вважає,  що рішення суду
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для
його скасування не вбачає.

На підставі
наведеного і,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 18.06.2007р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.