Справа № 22ц-1212/07                        Головуюча суду
1    інстанції Самчишина Н.В.
29                                                 Доповідач
апеляційного суду   Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

1 червня  2007
року  колегія суддів  судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого   -
Паліюка В.П.,

суддів - Шолох З.Л.,
Лівійського І.В.,

при
секретарі судового засідання -
Негрун І.О., за участю відповідачів ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

розглянувши у
відкритому   судовому   засіданні
у м. Миколаєві   цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на     рішення   Жовтневого     районного
суду   Миколаївської   області
від 5 квітня 2007 року   у справі за

позовом
ОСОБА_1,   діючої  в
своїх   інтересах  та
в   інтересах малолітньої   доньки
ОСОБА_2,   до      ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про вселення,

встановила:

В лютому 2007
року ОСОБА_1., діючи в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки
ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3. та ОСОБА_4. про вселення у
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка вказувала, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 28 жовтня 1994 року. Після
реєстрації шлюбу вони з чоловіком проживали в спірній квартирі за згодою його
батька -ОСОБА_3.,
який і є власником квартири та проживав окремо.

10 грудня 1995 року від шлюбних
відносин у них народилася донька ОСОБА_2. Складом своєї сім'ї вони постійно
прописані в зазначеній квартирі з 24
лютого 1998 року по
теперішній час.

У зв'язку з працевлаштуванням у м. Миколаєві, вона разом з чоловіком з 2005 року тимчасово
орендували там житло, а на вихідні приїздили додому, де знаходяться їх речі та
спільне майно.

З листопада 2006 року
особисті стосунки з чоловіком не склалися, він повернувся у спірну квартиру та 28 лютого 2007 року їх шлюб
розірвано в суді.

Вона ж продовжує
проживати та працювати в м. Миколаєві.

Посилаючись на те, що відповідачі перешкоджають їй з донькою користуватися
квартирою, чим порушують їх права на житло, позивачка просила задовольнити
позов.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 5 квітня 2007 року позов
задоволено частково. У спірну квартиру вселена малолітня ОСОБА_2 та відмовлено
у вселенні ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині відмови щодо її
вселення у спірну квартиру, просила його скасувати та постановити в цій частині
нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обгрутованість рішення
місцевого суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд повно та всебічно дослідив обставини спору, дав
належну оцінку доказам по справі і прийшов до вірного висновку про те, що
позивачка не відноситься до співвласників спірної квартири, не проживала разом
з власником у цій квартирі (який заперечує проти її вселення) та не була членом
його сім'ї. А тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 156
ЖК України, обґрунтовано відмовив ОСОБА_1. у задоволенні позову про
вселення у спірну квартиру та вселив малолітню доньку ОСОБА_2 за місцем
проживання "її батька.

Зазначена норма матеріального права передбачає, що право
на користування спірною квартирою обумовлено наявністю сімейних відносин із
власником квартири і спільним із ним проживанням у цій квартирі.

До того ж, судом встановлено, що позивачка припинала
сімейні стосунки з особою, з якою проживала у цій квартирі, і який за згодою
власника квартири продовжує там проживати.

Доводи апелянта про те, що вона має право на користування
спірною квартирою необгрунтовані, оскільки пов'язані з невірним тлумаченням
чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування
рішення місцевого суду, постановленого з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Жовтневого
районного суду Миколаївської області від 5
квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.