Справа №
22-ц-3019 2007р.                                                  Головуючий
Доповідач: Цвірюк В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05    червня 2007р. судова колегія судової палати
з цивільних справ апеляційного

суду Харківської
області в складі:

головуючого                  - Шаповал Н.М.

суддів                             - Цвірюка В.О.,
Маміної О.В.

при секретарі                 - Каменковій С.О.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від
10 квітня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства
закритого типу «Маяк» про стягнення заборгованості по заробітній платі та
генерального директора акціонерного товариства закритого типу «Маяк» ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди, 3-тя особа: Харківська державна інспекція
охорони праці у газовій та хімічній промисловості, -

встановила:

У грудні 2004р.
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до акціонерного товариства закритого типу
«Маяк» про стягнення заборгованості по заробітній платі та генерального
директора акціонерного товариства закритого типу «Маяк» ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди, третя особа: Харківська державна інспекція
охорони праці у газовій та хімічній промисловості.

13 листопада
2006р. уточнив позовні вимоги, вказавши, що перебував у трудових
правовідносинах з АТЗТ «Маяк» з 4 лютого 2002р.

З 01.12.2003р.
виконував роботу за професією електрозварювальника ручної зварки.

01.08.2004р.
йому присвоєна суміжна професія - зварювальник на автоматичних та напівавтоматичних
машинах 4-го розряду.

31 грудня 2004р.
в зв'язку зі скороченням штату робітників з займаної посади звільнений на
підставі п. 1 ст.40 КЗпП України.

Середня
заробітна плата, яку він отримував, складала 1958 грн. 01 коп.

Наказом
генерального директора АТЗТ «Маяк» ОСОБА_2 (№ А-313 від 28.08.2004р.),
зварювальні роботи на стаціонарних зварювальних постах цеху № 4 з 01.09.2004р.
- зупинені (п.3 наказу) та згідно п.5 цього наказу оголошені дні простою з
01.09.2004р.

06     вересня 2004р. наказом № А-331 генерального
директора АТЗТ «Маяк»

пункти 3, 5
наказу № А-313 від 28.08.2004р. - скасовані.

2

Також зазначав,
що здійснював зварювання котлів у цеху № 4 на зварювальному посту, де його
місце не було належним чином обладнане світлом, відсутні інші умови побуту.

Про початок
простою повідомлявся, а про закінчення простою наказу не було.

Вважає, що в
порушення вимог ст.51 КЗпП України, на підприємстві мали місце факти
встановлення більшої тривалості робочого часу, притягнення до понаднормової
праці та роботи у вихідні дні з 01.09.2004р. він не отримав заробітну плату, а
також плату за час вимушеного простою.

Крім того,
зазначає, що діями генерального директора АТЗТ «Маяк» ОСОБА_2 йому заподіяна
моральна шкода, тобто: в позбавленні можливості матеріально забезпечувати сім'ю
та вести нормальний спосіб життя.

Просив стягнути
з АТЗТ «Маяк» на його користь невиплачену заробітну плату за надурочні години в
розмірі 2 616 грн. 02 коп., за неотримані надурочні години за 36-ти годиний
робочий тиждень в розмірі 2 414 грн. 78 коп., за час роботи в період з 2002р.
по 2004р., а також за час простою з жовтня по грудень 2004р. включно в розмірі
7476 грн. 04 коп., за затримку розрахунку в розмірі 33. 286 грн. 17 коп. за
період з 01.01.2005р. по червень 2006р., а всього 40. 275 грн. 88 коп.

Крім того,
стягнути з генерального директора АТЗТ «Маяк» ОСОБА_2 20 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Представники
відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не визнали, з мотивів його
необґрунтованості.

Рішенням
Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2007р. ОСОБА_1 в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі він просить зазначене судове рішення скасувати і справу і передати
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових правовідносинах з АТЗТ
«Маяк» з 04.02.2002р. до 31.12.2004р.

Звільнений за
п.1 ст.40 КЗпП України згідно наказу № А-487 від 31.12.2004р. за скороченням
штату,   т. 1 а.с. «211».

Вимоги ОСОБА_1
щодо стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати за надурочні години
при 40-годинному робочому тижні за 2002-2004р. в розмірі 2 616 грн. 92 коп. суд
правильно визнав необґрунтованими, оскільки: сторони і їх представники не
оспорювали, що первинним документом є табель обліку використання робочого часу,
(т.2 а.с. «156-158).

Табелі обліку
робочого часу за 2002р. на АТЗТ «Маяк» були знищені, у зв'язку із закінченням
терміну зберігання, тому на час розгляду справи неможливо було достовірно
встановити наявність фактів, пов'язаних з роботою позивача понад нормою
протягом 2002р. (т.2 а.с.11-13), (т.2 а.с.156-158).

З'ясовуючи
питання стосовно стягнення заробітної плати при 40-годинному робочому тижні за
робочий час, понад нормою за період з 01.01.2003р. по 31.12.2004р. суд відмовив
позивачу керуючись тим, що адміністрація АТЗТ «Маяк» розрахувалась з ним в
повному обсязі за роботу в вихідні дні, оплата за ці роки проведена в
подвійному розмірі, і він претензій до адміністрації немає, (т.2 а.с.247).

Вимоги ОСОБА_1
щодо стягнення невиплаченої заробітної плати за надурочні години перепрацьовані
ним, який вважає, що повинен був працювати з урахуванням шкідливих умов праці
36 годин на тиждень, за 2002р. по 2004р. у сумі

2414 грн. 78 коп. розглянуті судом
з врахуванням діючого законодавства та наданих доказів.

В судовому
засіданні він не оспорював, що не виконував роботу пов'язану із шкідливими
умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня.

Матеріали справи
свідчать про те, що роботи які дають право на скорочену тривалість робочого
тижня для електрозварників на автоматичних та напівавтоматичних машинах на АТЗТ
«Маяк» не виконувались і не виконуються, (т.1 а.с.173).т.1 а.с. 179-183.

Крім того,
позивач виконував зварювальні роботи не кінцевого продукту, а лише його
складової.

Виходячи з
наведеного, у суду не було підстав для задоволення цих вимог.

Що стосується
спору по заробітній платі, за час простою з жовтня по грудень 2004р. включно в
розмірі - 7476 грн. 04 коп., то суд виходив з того, що оплата за цей період у
відповідності до ст.113 КЗпП України проведена в повному обсязі, (т.1
а.с.213-214). т.1 а.с. 198-200.

Про існування
наказу № 331 від 06.09.2004р. про закінчення простою позивачеві було
повідомлено інспектором кадрів.

Відносно вимог,
щодо стягнення 33 286 грн. 17 коп. за період з 01.01.2005р. по червень 2006р.
за затримку розрахунку, матеріали справи свідчать про вчасне здійснення виплати
суми у відповідності до ст.116 КЗпП України і ніяких доказів, що спростовують
даний факт суду не надано, (т.1 а.с.197), (т.2 а.с.153), (т.1 а.с.212).

Оскільки суд не
знайшов підстав для задоволення вимог позивача в частині нарахування та виплати
заробітної плати за час простою, то не підлягають задоволенню позовні вимоги
стосовно стягнення з відповідача на підставі ст.117 КЗпП України визначених ним
сум за затримку розрахунку.

У судовому
засіданні не встановлено вини директора підприємства в заподіянні позивачу
моральної шкоди.

ОСОБА_1 не
перебував у правовідносинах з генеральним директором АТЗТ «Маяк» - ОСОБА_2, а
підприємство виконало всі умови щодо дотримання трудових прав позивача, (т.1
а.с.210, 211,197), (т.2 а.с.153), (т.1 а.с.212).

З'ясовуючи
доводи апеляційної скарги відносно порушень судом норм матеріального та
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, судова
колегія не вбачає таких і підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись
ст.ст.303, 304, ч.1 п.1 ст.307, ст.308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала судової
колегії набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.