року       Сахновщинський районий суд
головуючого судді:                               САВИЦЬКОГО
при секретарі:                                                       Лісняк
за участю прокурора:                                           Ігнатьєва
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Сахновщина
Харківської області справу за позовом прокурора Сахновщинського району
Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу житла нікчемним,
У травні 2007 року прокурор
Сахновщинського району Харківської області звернувся до суду в інтересах
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання нікчемним договору
купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, укладеного між
відповідачами 26.04.2004
що відповідно до цього договору спірний будинок належить відповідачу ОСОБА_2,
на підставі рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 06.10.2003 року, але яке
було скасоване за нововиявленими обставинами рішенням того ж районного суду від
В судовому
засіданні прокурор, представник позивачки позовні вимоги підтримали, прокурор
доповнив, що правовими підставами є норми передбачені ст.ст.220, 317, 319, 328,626, 640, 657 ЦК України,
також представник позивачки доповнила, що 26.04.2004
року між відповідачами був укладений договір купівлі-продажу житлового
будинку , розташованого
Раніше, 04.05.2000 року між батьком
ОСОБА_4 та сином, відповідачем ОСОБА_2 на Лозівській товарній біржі був укладений
договір купівлі-продажу вказаного будинку.
року Сахновщинським районним судом Харківської області
цей договір був визнаний укладеним.
року Сахновщинським районним судом Харківської області
рішення від 06.10.2003 року про
визнання договору укладеним і права власності на нерухоме майно скасоване.
Спірний будинок на праві сумісної власності з покійним чоловіком позивачки
ОСОБА_4, належав також позивачці, який продав його своєму синові, відповідачу
ОСОБА_2, без згоди позивачки.

Відповідач
ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про час слухання справи був
повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті
"Слобідський край" від 03
квітня 2007 року,
про причину неявки суду не повідомив.

Відповідач
ОСОБА_3, позов не визнав, пояснив, що договір купівлі-продажу від 26.04.2004 року спірного
будинку між ним та ОСОБА_2, був нотаріально засвідчений, тому він вважає його
законним. Гроші за будинок він віддав ОСОБА_2 Вказаний будинок він купував для
своєї доньки та двох малолітніх онуків, які на теперішній час проживають в
ньому.

Виходячи з вище
викладеного, вислухавши прокурора, представника позивачки, відповідача суд
вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

В порушені вимог
ст. ст. 220 ,626, 640,
657 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних
прав або обов'язків; договір купівлі-продажу земельної ділянки,

єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого
нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації; договір , який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з
моменту його нотаріального посвідчення; у разі недодержання сторонами вимог
закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним; якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору , але одна із
сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним.

Згідно до ст.ст.
317,319,328 ЦК України
які в свою чергу передбачають, що право власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону за своєю долею; власник володіє,
користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Суд також
враховує, що згідно оспорюваного договору купівлі-продажу будинку право
власності продавця на цей будинок зазначено не на підставі договору
купівлі-продажу від 04.05.2000
року, а на підставі судового рішення від 06.10.2003 року.

Але, оскільки
наразі рішення місцевого суду Сахновщинського району Харківської області від 06.10.2003 року скасоване,
право власності ОСОБА_2, на житловий будинок в АДРЕСА_1 нічим не підтверджене,
а тому договір купівлі-продажу житлового будинку від 26.04.2004 року є
нікчемним.

Більше того, сам
ОСОБА_2, рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 15.12.2004 року не
оскаржив, з позовною заявою в суд про визнання права власності на спірний
будинок розташований в АДРЕСА_1 до теперішнього часу не звертався.

Оскільки договір
купівлі-продажу житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 від 26.04.2004 року між ОСОБА_2
і ОСОБА_3, був складений згідно ст. 47
ЦК України (в редакції 1963),
і зі сторони покупця ОСОБА_3, порушень діючого законодавства не було,
ОСОБА_2, повинен відшкодувати ОСОБА_3, згідно ст. 216 ЦК України, всі
понесенні витрати пов'язані з укладенням цього договору.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10,
11,209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.216, 220, 626, 640, 657 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати договір
кіпівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями який розташований в
АДРЕСА_1, укладений 26 квітня 2004 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - нікчемним.

Передачу
житлового будинку в АДРЕСА_1 здійснити після відшкодування ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 всіх витрат понесених при укладанні договору купівлі-продажу житлового
будинку з надвірними будівлями від 26
квітня 2004 року.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд Сахновщинського району Харківської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Копія вірна.
Суддя