Справа № 22-ц-1364 2006 року                                               Головуючий
в 1 інстанції Котьо І.В.
26                                                                             Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007
року липня місяия 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:                                                                Бугрика
В.В.

Суддів:                                                                           Лісової
Г.Є.,

Приходько
Л.А.

при
секретарі:                                                                Драгомарецької
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Комсомольського районного сулу м.Хеосона від 03
квітня 2007 року за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
третя особа - Токарівська сільська рада Білозерського району: третя
особа - Херсонська державна нотаріальна контора,  про визнання заповіту недійсним. -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
суду у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним
відмовлено за необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати це рішення,  як не законне і ухвалити нове рішення,  яким повністю задовольнити його позовні
вимоги.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Так,  місцевий суд достатньо повно і з додержанням
процесуальних норм дослідив матеріали справи і прийшов до вірного висновку про
необхідність відмови у задоволенні позову.

Суд
встановив,  ідо ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_3,  після смерті якого відкрилася
спадщина на частину АДРЕСА_1. згідно заповіту,
складеного 20 жовтня 2004 року,
померлий заповідав належну йому частку домоволодіння одному із своїх
синів - ОСОБА_2. Другий син - ОСОБА_1,
вважаючи що батько не міг лишити його спадщини,  звернувся з позовною заявою до суду,  просив суд визнати цей заповіт недійсним.
Перевіривши всі обставини даної справи,
суд встановив,  що заповіт
складено заповідачем ОСОБА_3 20 жовтня 2004 року в АДРЕСА_2,  тобто за місцем його проживання у зв'язку з
його хворобою і посвідчено секретарем Токарівської сільської ради,  про що є відмітка на заповіті. Підписи в обох
примірниках заповіту від імені ОСОБА_3 виконані самим ОСОБА_3,  що підтверджується висновком почеркознавчої
експертизи від 22 грудня 2006 року.

Суд
прийшов до висновку,  що позивач не надав
суду доказів того,  що його батько
підписав заповіт в момент,  коли не
усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними,  тому цілком правомірно відмовив у задоволенні
позову.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
рішення по даній справі є законнім і обґрунтованим і нема жодних підстав для
його скасування чи змінення.

Доводи
апеляційної скарги висновків не спростовують,
тому не можуть бути прийняті до уваги,
як значимі,  і скаргу слід
відхилити.

Керуючись
ст.ст.303,  307,  308,
315,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Комсомольського районного суду м.Херсона від 03 квітня 2007 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвалу
судді Комсомольського районного суду м.Херсона від 30 червня 2005 року про
забезпечення позову (а.с.45) по даній справі скасувати і зняти арешт-заборону
на відчуження домоволодіння за адресою - АДРЕСА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.