Справа 22ц-4777                       Головуючий у 1 інстанції Кошева О.А.
21                              Доповідач Солодовник О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
червня 2007 року                                                                        м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С. ,  суддів Солодовник
О.Ф.,  Молчанова С. І.,

при
секретарі Андрусь B.C.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Центрально-Міському районі м.  Горлівки
Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 10 липня 2006 року позов ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди у розмірі 66000 грн задоволений частково : на
його користь з відповідача стягнуто моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у
Центрально-Міському районі м.  Горлівки
Донецької області просить рішення суду скасувати,  справу направити на новий розгляд з тих
підстав,  що суд першої інстанції не
врахував,  що висновком МСЕК не
встановлений факт спричинення позивачу моральної шкоди та позивач не надав суду
доказів спричинення такої шкоди.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
позивач,  працюючи на вугледобувних
підприємствах отримав професійне захворювання - хронічний бронхіт (а.с. 9-10).
Висновком МСЕК від 22 липня 2004 року йому була встановлена стійка втрата
професійної працездатності у розмірі 50 % та третя група інвалідності
безстроково (а.с. 11). Позивачу у зв'язку з отриманим професійним захворюванням
-хронічний бронхіт завдано моральної шкоди.

Заслухавши
суддю-доповідача,  представника
відповідача Сисоєву Н.М. ,  позивача
ОСОБА_1,  дослідивши матеріали цивільної справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

4.1  ст.  9
Закону України "Про охорону праці" передбачає,  що відшкодування шкоди,  заподіяної працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або у разі смерті працівника,
здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків
відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності".

У
відповідності до п.п. "є" п. 1 ч. 1
ст. 21 та ч.3  ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
Фонд соціального страхування виплачує грошову суму за моральну шкоду за

наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому. Зазначені норми не
містять яких-небудь інших додаткових умов щодо відшкодування моральної шкоди.

Ч.3  ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  на положенні якої грунтується апеляційна
скарга,  передбачено,  що моральна шкода,  заподіяна умовами виробництва,  яка не спричинила втрати потерпілим
професійної працездатності,
відшкодовується Фондом соціального страхування за заявою потерпілого з
викладом характеру заподіяної моральної шкоди та за поданням відповідного
висновку медичних органів.

Таким
чином,  зазначена норма стосується
випадків,  коли в потерпілого не
встановлено втрати професійної працездатності,
тому доводи апеляційної скарги в зазначеній частині неспроможні.

Посилання
відповідача в апеляційній скарзі на пропуск позивачем встановленого законом
строку позовної давності не може бути прийнято до уваги апеляційним судом з тих
підстав,  що згідно зі  ст. 268 ЦК
України на вимоги позивача позовна давність не поширюється.

Визначаючи
розмір суми,  що підлягає стягненню на
відшкодування моральної шкоди,  суд
урахував конкретні обставини справи,
характер та ступінь моральних страждань позивача,  перебування останнього на лікуванні у зв'язку
з отриманим професійним захворюванням - хронічний бронхіт,  порушення нормального укладу життя й з
дотриманням вимог ч.3  ст. 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
визначив таке відшкодування в розмірі 25 000 грн.

При
встановленні зазначених фактів і постановлених рішення судом не було порушено
норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи
апеляційної скарги необгрутовані і не спростовують висновків суду.

У
відповідності до ч.1  ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст. 303-315 ЦПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Центрально-Міському районі м.  Горлівки
Донецької області відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 10 липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга
може бути подана безпосередньо до Верховного Суду

України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили цією ухвалою.