Справа
№ 22-ц-1227                                 Головуючий
16                                               Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

іменем   України

02
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого
- Хвостика С. Г.,

суддів                        - Сибільової Л.О.,  Семеній Л.І.,

з участю
секретаря судового засідання - Назарової О.М.
та осіб,  які беруть участь у
справі - позивачів ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. та
їх  представника  ОСОБА_3. ,
представника  відповідачки  ОСОБА_4. ОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2,  ОСОБА_1

на рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до  приватного
підприємця  ОСОБА_4  про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

Позивачі
в грудні 2006 року звернулись до суду з зазначеним позовом,  вимоги якого,
уточнивши їх в послідуючому,
мотивували тим,  що вони
перебувають у зареєстрованому шлюбі і в липні 2006 року за спільні сумісні
кошти замовили для встановлення в належній їм квартирі металопластикові два
вікна та балконний блок. Вказане замовлення було оформлене ОСОБА_1 з приватним
підприємцем ОСОБА_4. договором № 848 від 19.07.2006 року. Відповідач
зобов'язалась виготовити та встановити їм,
крім вікон та балконного блоку,
підвіконня і відлив. При оформленні договору загальна вартість
замовлення склала 4285 грн.,  з
врахуванням скидки 6 %,  і узгоджено
термін виконання - двадцять банківських днів з моменту надходження попередньої
оплати. Вони сплатили підприємцю 3000 гр. в день укладення договору. Решту суми
- 1285 гр. вони повинні були сплатити відповідачеві в день встановлення вікон і
блоку. Вказане замовлення було виконане невчасно: замість 15 серпня 2006 року -
21 серпня 2006 року. Після встановлення вікон і балконного блоку ними були
виявлені дефекти конструкційних елементів та механічні пошкодження вікон та
дверей балконного блоку. Вони не сплатили решту коштів та не підписали акт
приймання виконаних робіт і звернулись до відповідачки з вимогою замінити
неякісну продукцію. Відповідачка акт про виявлені недоліки не склала,  але її представник погодився замінити вікна
та балконний блок на протязі 30 днів. У вказаний термін відповідач недоліки не
усунув. 15 вересня 2006 року вони звернулись до відповідачки з письмовою заявою
про виконання нею взятих на себе зобов'язань,
але відповіді не отримали. Після звернення їх до управління у справах
захисту прав споживачів Сумської міської ради відповідачці неодноразово було
запропоновано усунути недоліки продукції,
але лише листом від 8 листопада 2006 року вона повідомила про усунення
недоліків в строк до 10 грудня 2006 року.
Після втручання управління

1

відповідачка
замість усунення недоліків за свої кошти запропонувала замовити за її рахунок
ці вироби в іншій фірмі.

09 листопада 2006 року ОСОБА_1 уклав договір №С-054 з приватним підприємцем
ОСОБА_6 на виготовлення та установку до 10 грудня 2006 року тих виробів,  які вони замовляли у відповідачки,  але вже на загальну суму 6021 грн.,  при цьому аванс складав 3000 грн. і був
внесений відповідачкою. Решту грошей в сумі 3021 грн. відповідачка,  не зважаючи на її обов'язок усунути недоліки
виробів за власні кошти,  ОСОБА_6 не
сплатила,  і вони це зробили самі.
Замовлення було виконане ОСОБА_6. 1 грудня 2006 року.

Просили
стягнути з ОСОБА_4. на їх користь на відшкодування майнової шкоди різницю в
вартості замовлення за двома договорами в сумі 1736 гр.,  пеню в розмірі 3 % вартості робіт - 11966
грн. 88 коп.3а невиконання договору № 848 від 19.07.2006 року з 15.08.2006 року
по 01.12.2006 року,  відшкодувати
моральну шкоду в сумі 2500 грн. кожному,
витрати на проведення товарознавчого дослідження в сумі 226, 72 грн. та
на правову допомогу - 720 грн. ( а.с.
2-17,  42,  102-103).

Рішенням
суду   позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_1 суму штрафу за договором

227 грн. 10 коп.,  500 грн. на
відшкодування моральної шкоди,  226, 72
грн. за

проведення експертизи,  720 грн.
витрат на правову допомогу,  витрати на

інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.,  за подання

оголошення в газету в зв"язку з неявкою відповідача - 90 грн.,  всього       1793
грн.

82 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2.,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права,  неповне з"ясування
обставин,  що мають значення для
справи,  просять рішення скасувати та
постановити нове,  яким задовольнити їх
позовні вимоги в повному обсязі. Не погоджуються з висновком суду про те,  що їм не заподіяна матеріальна шкода в
зв'язку з різницею в вартості замовлення за двома договорами,  оскільки вони змушені були за свій рахунок
усувати недоліки наданих ОСОБА_4. послуг з допомогою третьої особи,  але за більшу вартість. Повернувши
відповідачці неякісні вироби,
добровільно договір з нею вони не розривали,  і вона не заперечувала проти неякісності її
виробів. Суд не врахував,  щоОСОБА_6,
з яким вони уклали другий договір на виготовлення вікон і
балконного блоку,  замовив цю продукцію у
тієї ж ОСОБА_4.,  але вже за 4444
гр.,  а їм встановив за 6021 гр.,  отримавши передоплату за укладеним з ним
договором не від них,  а від
ОСОБА_4.,  якій вони вносили цю ж
передоплату в розмірі 3000 гр. Посилаються на помилку суду в поверненні їм
коштів за оголошення в газеті,  оскільки
вони сплатити 96 гр.,  а їм повернули
лише 90 гр. Не погоджуються з висновком суду і про те,  що моральна шкода не заподіяна позивачці
ОСОБА_2. з посиланням на те,  що договір
підписував ОСОБА_1 Позивач діяв,
укладаючи договір,  в інтересах
сім'ї,  були сплачені кошти,  які є спільними коштами,  і вона,
позивачка,  із-за порушень умов
договору відповідачкою теж змушена була жити в квартирі,  в якій довго,
протягом 4 місяців,  не вставлялись
вікна належної якості. Вони не могли разом довго зробити ремонт,  разом понесли спільні значні витрати,  на які не розраховували.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
позивачів та їх представника,  які
підтримали скаргу з мотивів,  в ній
викладених,  представника
відповідачки,  який заперечує проти
скарги і вважає рішення суду вірним,
дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду першої інстанції,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено,  що 19 липня 2006 року між ОСОБА_1 і приватним
підприємцем ОСОБА_4. був укладений договір № 848 на виготовлення та установку
двох металопластикових вікон та балконного блоку. Загальна вартість замовлення
складала 4285 грн.,  а термін
виготовлення - двадцять банківських днів з моменту надходження попередньої
оплати в сумі 3000 грн. Попередня оплата була здійсненна в день укладення
договору -19 липня 2006 року в сумі 3000 гр. Замовлення було здійснене не в установлені
строки та не якісно ( а.с.  24-26).

Згідно висновку товарознавчого дослідження спеціаліста від 13 листопада
2006 року,  два металопластикові вікна та
балконний блок мають виробничі дефекти конструкційних елементів,  які виникли в процесі їх виготовлення: у всіх
місцях лицьових зварних кутових з'єднань профілів є механічні пошкодження і
сколи кінців профілю,  розтріскування і
шорсткість в місцях зварювальних швів,
що свідчить про неякісну різку профілю і неякісне проведення
зварювальних робіт і зачищення швів; двері балконного блоку мають дефекти
зовнішнього виду на лицьових поверхнях: в районі запірного пристрою -
риски,  подряпини,  видимі неозброєними оком з відстані 1 м при
природному освітленні,  механічні
пошкодження (зазубрини) зовнішнього торця на дверях і виступаюча нижня кромка
лицьового торця дверей; склопакет балконного блоку в нижній половині
зовнішнього скла має кристалічні включення чорного кольору,  кругом якого є ввігнуте коло діаметром 4 мм,  по всій площі якого спостерігаються оптичні
викривлення скла; кристалічне включення є пороком скломаси. Фурнітура одного з
вікон - основний запір заїдає при відкриванні і замиканні ( а. с.  6- 10).

З
приводу невиконання замовлення в строк та наявності недоліків у виробах
позивачі звертались 15 вересня 2006 року до самої відповідачки,  18 жовтня 2006 року - до управління захисту
прав споживачів міської ради,  звідки їм
була надана відповідь,  що Мальована О.В.
листом від 8 листопада 2006 року повідомила про те,  що усуне недоліки до 10 грудня 2006
року,  але такі свої дії вона з
позивачами не узгоджувала ( а.с.  20 -
22). Позивачам було рекомендовано звернутись до іншого підприємця для
виготовлення замовлених виробів.

В
зв"язку з цим позивачі звернулись до іншого приватного підприємця -ОСОБА_6,
з яким ОСОБА_1 уклав договір № С-054 від 09.11.2006 року
на виготовлення і установку таких самих виробів. Вартість замовлення склала
6021 гр. Відповідачка не заперечує ту обставину,  що передоплату 3000 гр. за договором,  укладеним між позивачем та ОСОБА_6,  внесла вона. Позивачі сплатили решту 3021 гр.
самі,  оскільки відповідачка відмовилась
це зробити. Металопластикові вироби,
встановлені ОСОБА_6.
у позивачів,  були закуплені ним у
відповідачки ОСОБА_4. за ціною 4444 гр. за договором від 16 листопада 2006
року,  укладеним між цими двома
підприємцями ( а. с.  28- 30,  68 -69,
94 - 96).

Згідно
акту від 1 грудня 2006 року відповідачці були повернуті її вироби на суму 4285
гр. ( а.с.  27). В цей же день позивачам
в квартирі були встановлені вікна і балконний блок,  виготовлені за договором з ОСОБА_6.

Колегія суддів
вважає,  що висновок суду про те,  що ОСОБА_2. не має права на відшкодування
моральної шкоди як споживач в зв'язку з неправомірними діями відповідачки,  є помилковим.
Позивачі перебувають у шлюбі,
замовлення було зроблене в інтересах сім'ї,  вироби у відповідачки замовляли за спільні
кошти подружжя для обладнання спільної квартири,  обоє вимушено переносили незручності із-за
дій відповідачки в зв'язку з необлаштованістю квартири,  тривалої відсутності належного ремонту після
невчасного встановлення вікон та балконного

блоку ( замість 15
серпня 2006 року - 1 грудня 2006 року) неналежної якості. ОСОБА_2. теж була
споживачем послуг,  надавших
відповідачкою.

З огляду
на зазначене колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідачки на
користь ОСОБА_2. на відшкодування завданої їй моральної шкоди 500 гр. на
підставі  ст.  22 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Розмір
цього відшкодування,  встановлений судом
і для ОСОБА_1.,  відповідає обставинам
справи і є достатньо виваженим.

Є
обгрутованими і вимоги позивачів про відшкодування завданої їм майнової шкоди в
сумі 1736 гр. в результаті вимушеності замовлення у іншого підприємця,  але за більші кошти.

Відповідачка
не заперечила ту обставину,  що після
втручання в вирішення спірного питання працівників управління захисту прав
споживачів була досягнута домовленість про те,
що позивачі звернуться до іншого підприємця за виготовленням вікон і
балконного блоку,  та те,  щоОСОБА_6 саме у неї знову замовив для
позивачів вікна і балконні блоки.

З огляду на зазначену обставину вимоги позивачів про те,  що в результаті неякісного виконання
замовлення відповідачкою вони вимушено понесли витрати -різницю у вартості
замовлень у неї і підприємця ОСОБА_6,  є обгрунтованими і узгоджуються з п.4 ч.2  ст.  10
Закону України «Про захист прав споживачів»,
згідно якого у разі виявлення недоліків у виконаній роботі ( наданій
послузі) споживач має право на свій вибір вимагати,  в тому числі,
відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної
роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

В
зв'язку з зазначеним рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог
позивачів про відшкодування майнової шкоди та в задоволенні вимог ОСОБА_2. про
відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в
цій частині про повне задоволення вимог майнового характеру та часткове
задоволення вимог ОСОБА_2. про відшкодування моральної шкоди,  оскільки суд першої інстанції при вирішенні
позовних вимог в цій частині зробив висновки,
які не відповідають обставинам справи і порушив вимоги матеріального
права.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що суд
невірно нарахував пеню за прострочення відповідачкою виконання нею зобов'язання
та порушив вимоги ч.5  ст.  10 Закону України «Про захист прав
споживачів» є безпідставними.

Строк
прострочення виконання зобов'язання - 107 днів сторонами не оспорюється. Як
вбачається з п.4.1 договору,  укладеного
з відповідачкою 19 липня 2007 року,  в
разі невиконання замовлення згідно встановленого договором терміну по своїй
вині виконавець сплачує замовнику штрафні санкції в розмірі 0,  05 % від суми заборгованості за кожен день
затримки. Сторони самі визначили такий вид і розмір відповідальності за
несвоєчасне виконання зобов'язання,  який
по суті є пенею,  оскільки вираховується
виходячи з строку прострочення,  а тому
підстав для застосування до відповідачки відповідальності в іншому розмірі не
вбачається.

Позивачі
сплатили за оголошення в газеті 96 гр. (а. с.
111,  113),  а суд стягнув лише 90 гр.,  тому рішення в цій частині підлягає зміні і
стягненню підлягає 96 гр. Стягнення судових витрат лише на користь ОСОБА_1.
позивачка не оспорює.

На підставі  ст.
ст.  10,  22 Закону України «Про захист прав
споживачів»,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  3, 4,  313-314,
316 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення
Зарічного районного суду м.  Суми від 07
серпня 2007 року в даній справі в частині відмови у стягненні на користь
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. майнової шкоди і відмови у відшкодуванні ОСОБА_2. моральної
шкоди скасувати.

Позов
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути
з приватного підприємцяОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на відшкодування
майнової шкоди 1736 гр.

Позов
ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути
з приватного підприємцяОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної
шкоди 500 гр.

Змінити рішення суду в частині відшкодування ОСОБА_1 і ОСОБА_2. витрат за
подання оголошення в газеті.

Стягнути
з приватного підприємцяОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за подання оголошення в
газету 96 гр. замість 90 гр.,  зазначених
в рішенні суду.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Стягнути
з приватного підприємцяОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судові витрати за
апеляційне оскарження рішення суду: на правову допомогу 300 гр. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гр.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.