АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20
червня 2007 р.                                                                                                                   м.
Чернівці

Колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

Головуючого: Винту Ю.М.

Суддів: Рокоча М. 1.,  Яремка В.В.

При секретарі:
Брензило В.В.

За
участю: позивача ОСОБА_1,  відповідачки
ОСОБА_2  розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на квартиру і розподіл квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м.  Чернівці від 20 квітня 2007 року,  -

встановила:

У грудні
2001 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2  про визнання права власності на квартиру та
розподіл квартири,  посилаючись на
наступне.

З 10
квітня 1987 року по 26 листопада 1997 рік він перебував із відповідачкою в
зареєстрованому шлюбі. Рішенням Першотравневого райвиконкому м. Чернівці від
22.03.1989р. його сім'ї ОСОБА_1-ОСОБА_2 було виділено двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.07.1992р.,  Чернівецький меблевий комбінат продав,  а ОСОБА_2
купила зазначену квартиру. Вважає,
що його частка в спірній квартирі становить 1/2  та просив визнати за ним право власності на
1/2 зазначеної квартири.

ОСОБА_2  звернулась до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_1 про поділ спільного майна. Під час шлюбу з ОСОБА_1 вони придбали
наступне майно: двокімнатну квартиру,  що
АДРЕСА_1 - вартістю 21034 грн.; садовий будинок,  що АДРЕСА_2 - вартістю 19 760 грн.; гараж
НОМЕР_2 товариства гаражів НОМЕР_1 - вартістю 2080 грн.; холодильник «Донбас» -
вартістю 100 грн.; меблеву стінку «Тегіна» - вартістю 500 грн.; кухонний
гарнітур - вартістю 150 грн.; м'яку частину - вартістю 300 грн.; телевізор
«Електрон» - вартістю 100 грн.; два дивани - вартістю по 100 грн. кожний. Також
у період шлюбу вони придбали швейну машинку «Зінгер» - вартістю 1200 грн. та
промислову швейну машинку - вартістю 2000 грн.,
яку відповідач виніс із дому та відвіз до своїх батьків. Крім того,  за рішеннями Першотравневого районного суду
м.  Чернівці від 14.08.2000р. та
18.03.1999р. з боржників на користь ОСОБА_1 було стягнуто 4457 грн. та 8477
грн.,  а всього 12934 грн.,  які також підлягають поділу,  а всього поділу підлягає майно на суму 60358
грн. З урахуванням того,  що двоє дітей
проживають із нею,  просила відступити
від рівності часток на майно,  виділивши
їй зі спільного майна в рахунок її частки у спільному майні подружжя квартиру
АДРЕСА_1 - вартістю 21034 грн. Крім того,
просила виділити їй у натурі: холодильник «Донбас» - вартістю 100 грн.;
меблеву стінку  «Тегіна» - вартістю 500
грн.;   кухонний   гарнітур - вартістю   150 грн.;

Справа №
22ц-482 2007 р.                                                        Головуючий
у І інстанції Брияк Т.Р.

Категорія:
2/5                                                                                     Доповідач:
Винту Ю.М.

2

телевізор
«Електрон» - вартістю 100 грн.; два дивани - вартістю по 100 грн. кожний,  а всього: на суму 22084 грн. ОСОБА_1 просила
виділити в рахунок його частки у спільному майні в натурі: м'яку частину -
вартістю 300 грн.; швейну машинку «Зінгер» -вартістю 1200 грн. та промислову
швейну машину - вартістю 2000 грн.; садовий будинок,  що по АДРЕСА_2 - вартістю 19 760 грн.; гараж
НОМЕР_2 товариства гаражів НОМЕР_1 - вартістю 2080 грн.; гроші в сумі 12934
грн.,  стягнуті за рішеннями суду на його
користь,  а всього: на суму 34744 грн.
Також,  просила стягнути на її користь із
відповідача кошти у сумі 9853 грн.,  як
різницю в частках у майні та судові витрати. Рішенням Першотравневого районного
суду позов ОСОБА_1 задоволено: визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю подружжя. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальної частки
квартири АДРЕСА_1. Зустрічний позов ОСОБА_2
задоволено частково: визнано за ОСОБА_2
право власності на 1/2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1. Розподілено
спільно набуте під час шлюбу майно. Виділено ОСОБА_2  у натурі: холодильник «Донбас» вартістю 100
грн. 00 коп.; меблеву стінку «Тегіна» вартістю 500 грн.; кухонний гарнітур
вартістю 150 грн. 00 коп.; телевізор «Електрон» вартістю 100 грн.; два дивани
вартістю по 100 грн. кожний; м'яку частину вартістю 300 грн.,  а всього ОСОБА_2  виділити спільного майна на суму 1350 грн.
Виділено ОСОБА_1 грошові кошти стягнуті на його користь на підставі рішення
суду від 18.03.1999р. за виконавчим листом № 2-209/1999р. в сумі 1200 грн. В
решті позовних вимог ОСОБА_2  -
відмовити.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить
рішення суду першої інстанції скасувати,
а справу направити на новий розгляд. Вважає,  що суд першої інстанції під час розгляду
справи не вжив заходів для повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування обставин,  що мають значення для справи,  допустив порушення норм матеріального та
процесуального права та зробив висновки,
які не відповідають обставинам справи,
чим суттєво ущемив її права та інтереси.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши доводи
апеляційної скарги,  матеріали
справи,  колегія приходить до висновку,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом
першої інстанції у повному об'ємі з'ясовані обставини справи,  вірно застосовано до правовідносин,  що склалися,
норми матеріального й процесуального права.

Відповідно
до  ст.
22 КпШС України( 1969р.) майно,
нажите подружжям за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен із
подружжя має рівні права володіння,
користування й розпорядження майном.
Відповідно до  ст.  28 КпШС України в разі поділу майна,  яке є спільною сумісною власністю
подружжя,  їх частки визнаються рівними.

Відповідно
до  ст. 16 Закону України «Про власність»
від 07.02.1991 року майно,  нажите
подружжям за час шлюбу,  належить їм на
праві спільної сумісної власності.

Під час
розгляду справи в суді першої інстанції встановлено,  що сторони перебували у шлюбі з 1987 року до
26 листопада 1997 року та за даний час придбали наступне майно : холодильник
«Донбас» -вартістю 100 грн.; меблеву стінку «Тегіна» - вартістю 500 грн.;
кухонний гарнітур - вартістю 150 грн.; м'яку частину - вартістю 300 грн.;
телевізор «Електрон» - вартістю 100 грн.; два дивани - вартістю по 100 грн. кожний,  квартиру АДРЕСА_1 на суму 22384 грн.,  а також 1200 грн.,  які були отримані ОСОБА_1 за рішенням суду
від 18.03.1999р. Зазначені обставини підтверджуються зібраними по справі
доказами,  яким судом першої інстанції
дано правильну оцінку.

Відповідно
до  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,  які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно
до  ст. 131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у справі. Докази

3

подаються
у строк,  встановлений судом з
урахуванням часу,  необхідного для
подання доказів. Докази,  подані з
порушенням вимог,  встановлених частиною
першою цієї статті,  не приймаються,  якщо сторона не доведе,  що докази подано несвоєчасно з поважних
причин.

Доводи
апеляційної скарги позивачки про неврахування судом першої інстанції під час
прийняття рішення наданих суду доказів на підтвердження наявності на час
припинення шлюбних відносин з позивачем іншого рухомого майна є
необгрунтованими,  оскільки усупереч
вимогам  ст.  ст. 60,
131 ЦПК України,  позивачка не
надала суду докази на підтвердження зазначених доводів.

Необгрунтованими
є й інші доводи апеляційної скарги,
оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи
наведене,  колегія приходить до
висновку,  що рішення суду відповідає
нормам матеріального й процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись  ст.
ст.  209,  218,
307,  308   ЦПК України,
колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 20 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.