Справа №22-ц-1274 2007р.                   Головуючий у 1-й інстанції     Шелєхова А.В.
Категорія 19                                             Суддя-доповідач                         Смирнова Т.В.
РІШЕННЯ

іменем України

24
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів - Ведмедь
Н.І.,  Ільченко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

та осіб,  які беруть участь у справі -
апелянта-відповідача ОСОБА_1.,

позивача
ОСОБА_2.,  представника позивача ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Зарічного районного суду м.  Суми від 12 червня 2007 року та додаткове
рішення Зарічного районного суду м.  Суми
від 06 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення
матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Зарічного районного суду м.  Суми від 12
червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 2376 грн. 34 коп. на відшкодування завданої
матеріальної шкоди,  1000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,  542 грн.
97 коп. судових витрат,  всього 3919 грн.
31 коп.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим
рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 06 вересня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати зазначені рішення суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
яким відмовити в позові ОСОБА_2. та задоволлнити позов ОСОБА_1.

Апелянт
вважає,  що рішення суду порушує норми
процесуального права,  судом не враховані
інші докази,  крім експертизи,  не прийняті до уваги показання свідків.

Апелянт
зазначає,  що ОСОБА_2. не є власником
мотоциклу і не є належним позивачем,  а
тому суд безпідставно стягнув на користь ОСОБА_2. матеріальну шкоду за
пошкоджений мотоцикл. Суд не врахував той факт,

що   ДТП  виникло   з   вини
ОСОБА_2.,    який,    порушуючи
Правила дорожнього руху,  на
великій швидкості намагався здійснити обгін автомобіля. Апелянт також не згоден
із стягнення моральної шкоди,
зазначаючи,  що ця обставина судом
не досліджувалась,  а позивачем не
доказувалась.

Частково
задовольняючи позов ОСОБА_2. та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1.,  суд першої інстанції виходив з того,  що відповідно до висновку автотехнічної
експертизи винним у ДТП є водій
автомобіля ГАЗ,  тобто ОСОБА_1. Тому суд
стягнув з нього на користь водія мотоциклу ОСОБА_2.,  вина якого в ДТП не встановлена,
матеріальну та моральну шкоду.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги,  заслухавши пояснення апелянта,  який підтримав свою скаргу,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду та додаткове
рішення суду підлягають скасуванню з постановлениям
нового рішення з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,  19
травня 2006 року о 18-30 в м.  Суми по
вул.  Кірова в районі прокуратури м.  Суми сталося зіткнення автомобіля ГАЗ-32213
д.н. НОМЕР_1під керування ОСОБА_1.,  який
рухався по вул.  Кірова в напрямку центра
міста зі сторони вул.  20 років Перемоги
та виконував маневр вліво на розворот,  з
мотоциклом ЯВА-350 д.н. НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_2.,  який рухався в попутному напрямку
позаду,  прямо.

ОСОБА_1.
є власником автомобіля ГАЗ-32213 д.н. НОМЕР_1(а.с. 82).

ОСОБА_2.
не є власником мотоциклу ЯВА-350 д.н. НОМЕР_2,
а керував ним на підставі довіреності,
виданій на його ім'я власником ОСОБА_4.,  з правом користування та розпорядження мотоциклом (а.с.
79).

Внаслідок ДТП транспортні
засоби отримали механічні ушкодження.

Відповідно
до висновку спеціаліста авто-товарознавця від 30 жовтня 2006 року,  сума матеріальних збитків,  завданих в результаті пошкодження мотоциклу
ЯВА-350 д.н. НОМЕР_2в ДТП,  складає 1983 грн. 89 коп. (а.с. 20-

22).

Відповідно
до експертної оцінки (а.с. 34-55),
розмір вартості поновлюючого ремонту в результаті пошкодження автомобіля
ГАЗ-32213 д.н. НОМЕР_1,  складає 1868
грн. 96 коп. (а.с. 44).

Водій
мотоцикла ОСОБА_2. внаслідок ДТП
отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ,
струсу головного мозку,  забою
грудної клітини,  тулубу,  та був госпіталізований.

В період
з 19 травня 2006 року по 02 червня 2006 року ОСОБА_2. перебував на
стаціонарному лікуванні в Сумській обласній лікарні,  з 03 червня 2006 року по 16 червня 2006 року
- на стаціонарному лікуванні в Сумській центральній районній лікарні (а.с.  18-19).

Згідно
акту судово-медичного обстеження,
тілесні ушкодження,  отримані
ОСОБА_2внаслідок ДТП,  кваліфікуються як
легкі,  що потягли короткочасний розлад
здоров'я (а.с. 23-24).

Після
лікування ОСОБА_2. був звільнений по місцю його роботи від тяжкої праці та
роботи водієм на два місяці (а.с.
14,  15).

Постановою
інспектора ВО ДТП ДАЇ при
УМВС України в Сумській області від 03 жовтня 2006 року відмовлено в порушенні
кримінальної справи по даному факту ДТП.

Відповідно
до висновку судової автотехнічної експертизи від 22 березня 2007 року
(а.с.  139-144),  з технічної точки зору в діях водія
автомобіля Газель вбачається невідповідність вимогам п. 10.1,  10.4 Правил дорожнього руху,  і ці невідповідності знаходять в причинному
зв'язку з виникненням ДТП.3гідно цього висновку,  водій автомобіля Газель мав технічну
можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1,  10.4 Правил дорожнього руху. Також у висновку
зазначено,  що оцінити дії водія
мотоциклу не надається можливим по причині недостатньої кількості технічно
спроможних вихідних даних.

За
наслідками розгляду апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку,
що ОСОБА_1. не довів відсутності своєї вини у ДТП.

Так,  той факт,
що зіткнення транспортних засобів відбулось при зміні напрямку руху
(поворот вліво) автомобілем «Газель»,  в
той час як мотоцикл не змінював напрямку руху,
сторонами визнається,  а також
підтверджується і матеріалами справи.

При
цьому водій «Газелі» ОСОБА_1. не переконався,
що при зміні напрямку руху він не створить перешкоди або небезпеки іншим
учасникам руху,  внаслідок чого
автомобіль «Газель» перекрив дорогу мотоциклу «Ява» під керуванням
ОСОБА_2.,  що і призвело до зіткнення транспортних
засобів.

Посилання
апелянта на те,  що він перед зміною
напрямку руху переконався в безпеці свого маневру і що мотоцикла на дорозі не
було,  безпідставні,  оскільки мотоцикл рухався прямо по дорозі і
ОСОБА_2. не зміг запобігти зіткненню.

Не
знайшли підтвердження доказами пояснення апелянта щодо значно високої швидкості
мотоцикла.

Проведеним
експертом розрахунком швидкості мотоцикла перед зіткненням,  на підставі наявного гальмового шляху,  визначено швидкість мотоцикла 38 км/год.,  яка не перебільшувала дозволеної швидкості на
даній дорозі.

За таких
обставин,  вина водія ОСОБА_1. в
створенні небезпечної ситуації на дорозі внаслідок недотримання п. 10.1,  а також п. 10.4 Правил дорожнього руху є
доведеною,  і ці порушення знаходяться в
прямому причинному зв'язку з ДТП.

Доводи
апелянта щодо відсутності його вини у виникненні ДТП спростовується матеріалами справи,  в тому числі висновком автотехнічної
експертизи,  матеріалами про відмову в
порушенні кримінальної справи.

Пояснення
свідків щодо значної швидкості мотоцикла,
на які посилається апелянт,
спростовуються висновком автотехнічної експертизи,  згідно з яким розрахунковим методом
встановлена швидкість мотоцикла 38 км/год.

Таким
чином,  колегія суддів не може погодитись
з доводами апелянта про відсутність його вини у виникненні ДТП.

Разом з
тим,  при розгляд справи в апеляційному
суді було встановлено,  що водій ОСОБА_2.
керував мотоциклом,  в якому були
відсутні ручні гальма. На це посилається апелянт,  про це зазначено в протоколі огляду та
перевірки технічного стану мотоцикла «Ява»,
складеного 19 травня 2006 року інспектором ДАІ,  про це зазначено і у висновку автотехнічної
експертизи.

При
виникненні небезпеки,  створеної
автомобілем «Газель»,  водій мотоцикла
ОСОБА_2.,  намагаючись зупинити мотоцикл,  гальмував лише ножним гальмом,  внаслідок чого не зміг зупинитись та
зіткнувся з автомобілем «Газель».

На думку
судової колегії,  хоча небезпека виникла
не з вини ОСОБА_2.,  але він внаслідок
недотримання Правил дорожнього руху,
зокрема п.п. 31.1,  31.4 та п.п.
31.4.1,  12.3,  не вжив достатніх заходів щодо зменшення швидкості
аж до зупинки мотоциклу.

Так,  згідно з п.31.4 ПДР,  забороняється експлуатація транспортних
засобів,   за  наявності
технічних  несправностей  і
невідповідаючих  таким

вимогам:   гальмовий шлях не повинен бути більше 7, 5 м
для двоколісних мотоциклів під час руху ЗО км/год.

При
дотриманні ОСОБА_2зазначених пунктів Правил дорожнього руху при виявленні
небезпеки за 15-20 м (за його поясненнями),
він мав би реальну можливість запобігти зіткненню шляхом виконання вимог
п. 12.3 Правил дорожнього руху,  проте
він не виконав вимог цих правил і це порушення знаходиться в прямому причинному
зв'язку з подією ДТП.

Виходячи
з наведеного,  судова колегія
вважає,  що ДТП виникло з вини
обох водіїв.

Оскільки
суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи та виходив лише з
висновку автотехнічної експертизи,  не
взявши до уваги інші докази по справі,
рішення та додаткове рішення суду підлягають скасуванню на підставі п.1
ч.1  ст. 309 ЦПК України,  з постановлениям
по справі нового рішення.

При
цьому,  на підставі викладеного,  колегія суддів вважає за необхідне частково
задовольнити позов як ОСОБА_2.,  так і
ОСОБА_1. у відповідності до п.3 ч.1
ст.  1188 ЦК України та  ст.
ст.  1166,  1167 ЦК
України.

Враховуючи
обставини завдання шкоди,  а саме: вину
ОСОБА_1. в створенні небезпеки для учасників дорожнього руху,  вину ОСОБА_2. в нездійсненні заходів щодо
запобігання ДТП,  колегія суддів визначає вину ОСОБА_1. - 80%,  а вину ОСОБА_2. - 20%.

З
врахуванням ступеня вини позов ОСОБА_2. слід задовольнити частково та стягнути
на його користь з ОСОБА_1. 1901 грн. матеріальної шкоди (80%> від заявленої
суми матеріальної шкоди 2376 грн. 34 коп.,  в яку входять витрати на лікування та
витрати на ремонт мотоцикла).

Враховуючи
обставини справи та те,  що ОСОБА_2.
постраждав фізично,  знаходився на
лікуванні,  порушився уклад його
звичайного життя,  йому було завдано
моральну шкоду,  розмір якої судова
колегія визначає в сумі 800 грн.

Слід
відшкодувати йому судові витрати (судовий збір,
витрати на проведення експертизи та на ІТЗ) в сумі 542 грн. 97 коп.

Позов
ОСОБА_1. слід задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_2. з
врахуванням ступеня вини ОСОБА_2. 20% від вартості відновлювального ремонту
автомобіля «Газель» (1868 грн.),  що
складає 373 грн. 60 коп.,  та стягнути на
відшкодування моральної шкоди,  яка
завдана внаслідок перенесеного хвилювання під час ДТП та послідуючих
переживаннях з приводу наслідків ДТП,  - в сумі  100
грн.,  в повернення

судових
витрат стягнути судовий збір,  витрати на
ІТЗ та експертизу,  що складає 480 грн.
95 коп.

На
підстав викладеного та керуючись
ст.  ст.  1166,
1167,  п.3 ч.1  ст. 1188 ЦК України,   ст.  303,
п.2 ч.1  ст. 307,  п.1 ч.1. ст. 309,   ст.
313-314,  316,  318 ЦПК України,  колегія суддів:

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Зарічного районного суду м.  Суми від 12
червня 2007 року та додаткове рішення Зарічного районного суду м.  Суми від 06 вересня 2007 року в даній справі
скасувати та постановити по справі нове рішення про часткове задоволення
первісного та зустрічного позовів такого змісту.

1)        Стягнути з ОСОБА_1на користь
ОСОБА_2 1901 грн. на відшкодування матеріальної шкоди,

800 грн. на відшкодування моральної шкоди,
542 грн. 97 коп. судових витрат

та ІТЗ.

2)         Стягнути з ОСОБА_2на
користь

ОСОБА_1 373 грн. 60 коп. на відшкодування

матеріальної шкоди,  100 грн. на
відшкодування моральної шкоди,  480 грн.
95

коп. судових витрат та ІТЗ.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.