Справа
№ 22-ц-4374
Головуючий 1 ін ст.  - Колодяжна І.М.
встановлення факту                      Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
серпня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області у складі:

головуючого
- судді:                      Борової С.
А.,

суддів:                                             Даниленка
В.М. ,

Пшенічної Л.В.,

при
секретарі                                 Гребенщиковій
Ю.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 23 травня 2007 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Управління праці та соціального
захисту населення Комінтернівської районної ради м.  Харкова про встановлення факту отримання
поранення,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1  звернувся до
суду з заявою,  в якій просив встановити
факт отримання ним поранення (черепно-мозкової травми) в січня 1942 року в
районі бойових дій у м.  Лозова,  оскільки в разі встановлення такого факту на
заявника повинна розповсюджуватися дія Закону України „Про статус ветеранів
війна,  гарантії їх соціального
захисту" для отримання ним статусу інваліда ВВВ..

В
судовому засіданні ОСОБА_1  підтримав
доводи заяви. Представник заінтересованої особи подав заяву про розгляд справи
за його відсутності.

Ухвалою
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 23 травня 2007 року заяву ОСОБА_1  залишено без розгляду.

Не
погодившись з ухвалою суду,  ОСОБА_1  подав на неї апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати ухвалу суду як
необгрунтовану та постановити нову ухвалу по суті спору. При цьому посилається
на те,  що спор про право місце не
має,  а тому у суду не було підстав для
залишення його заяви без розгляду.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення осіб,  що з'явилися в судове засідання,  перевіривши матеріали справи,  обсудивши
доводи апеляційної скарги,  приходить
до висновку,  що вона підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановляючи
ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1  без
розгляду,  суд 1-ї інстанції визначив
наявність спору про право на оскарження дій посадових осіб,  який відноситься до юрисдикції суду
відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р.
(з наступними змінами та доповненнями від 25.05.1998 р.) «Про судову практику в
справах про встановлення фактів,  що
мають юридичне значення» (далі - Постанова)

Проте з таким
висновком суду 1-ї інстанції судова колегія погодитися не може.

Відповідно
до п. 2 вказаної Постанови,  не можуть
розглядатися судами заяви про встановлення фактів одержання поранень і контузій
при виконанні обов'язків військової служби. Відмова відповідного органу в
установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1  звернувся до суду з
заявою про встановлення факту одержання поранення,  не пов'язаного з проходженням ним військової
служби. За таких обставин судом невірно застосував положення п. 2 вказаної
Постанови

Крім
того,  судова колегія зазначає,  що остання редакція вказаної Постанови
прийнята 25 травня 1998 року,  тобто до
прийняття діючого Цивільного процесуального кодексу України.

.Судова
колегія також не погоджується з висновками суду 1-ї інстанції щодо наявності
спору про право на оскарження дій посадових осіб..

Статтею
256 ЦПК України встановлений перелік фактів,
які встановлюються судами,  а
також перелік фактів,  питання щодо
встановлення яких не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Вказана
стаття не виключає можливості встановлення в окремому провадженні факту
отримання поранення. Іншого порядку встановлення такого факту законодавством не
передбачено. Вказане підтверджується листом Управління охорони здоров'я від
28.02.2006 p.,  яким заявнику пропонується надати рішення суду про
встановлення факту.

Таким
чином,  спору про право на оскарження
відмови відповідного органу у встановленні факту не вбачається,  оскільки рішення суду про встановлення факту
є первісним відповідно до висновку такого органу.

На
підставі викладеного судова колегія вважає,
що суд 1-ї інстанції дійшов неправильного висновку щодо підвідомчості
справи та форми провадження по справі,
та відповідно до п. 2  ст.  312 ЦПК України скасовує ухвалу суду та
направляє справу до суду 1-ї інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  309,  312,
314,  315,  317,
319 ЦПК України,  судова колегія-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 23 травня 2007 року скасувати. Справу направити до суду 1 -ї
інстанції для продовження розгляду по суті. Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності з моменту його проголошення на не підлягає оскарженню.