СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1230 / 2007                                Головуючий
в 1й інстанції - Морозова
Категорія - 19/ 21 /                                              Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007 року Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Глущенко Н.Г.

суддів -
Присяжної Ж.І., Прозорової М.Л.

при секретарі - Білоконь Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну
справу за апеляційною скаргою

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від

нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань

України в м.
Першотравенську на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області
від 08 серпня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Першотравенську про стягнення страхової виплати за моральну шкоду,
-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення страхової
виплати за моральну шкоду /а.с.2/.

В обгрунтування
своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він тривалий час працював
підземним електрослюсарем, МГВМ 6
розряду на шахтах "
Самарська", "Західно-Донбаська", "ім. М.І.
Сташкова" ВАТ "Павлоградвугілля".

За час роботи на
підприємствах в підземних та шкідливих умовах праці він отримав професійні
захворювання - шийна та попереково-крижова радікул'опатія, плечелопаточний
периартроз, дефартроз ліктьових та колінних суглобів. За висновком МСЕК від 14.03.2005 року позивачу
вперше встановлено з 28.02.2005
року безстроково З групу інвалідності та 45% втрати професійної працездатності.

В зв'язку з
отриманими професійними захворюваннями позивач втратив працездатність, став
інвалідом, постійно відчуває наслідки хвороби, став дратівливий, стан його
здоров'я незадовільний, неспроможний займатися домашніми справами, які
потребують навіть незначних фізичних зусиль, втратив впевненість у майбутньому,

відчуває депресивний стан, та інші
обставини - все це
спричиняє йому моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідно до
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" позивач просив стягнути з відповідача на його
користь 70000 грн. - суму страхової
виплати за моральну шкоду виходячи з вимог ст.ст. 21,28,34 вище зазначеного
Закону.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не
визнав.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08.08.2006 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково і з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську
Дніпропетровської області стягнено на користь позивача 31 500 грн. страхової
виплати за моральну шкоду /
а. с. 24-25/.

В апеляційній
скарзі Фонд просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову
в позові, оскільки рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального закону /а. с. 28-30
/.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні відповідно до п.п. 3,4 ст. 309 ЦПК України, з
наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив вище зазначені
обставини по справі та прийшов до обґрунтованого висновку, що в зв'язку з професійними захворюваннями отриманими позивачем
під час роботи на підприємствах в підземних та шкідливих умовах праці, в
результаті якого йому вперше висновком МСЕК від 14.03.2005 року встановлено з 28.02.2005
року безстроково 3 групу
інвалідності та 45% втрати
професійної працездатності, що підтверджується зазначеним висновком МСЕК, актом
розслідування хронічного професійного захворювання від 21.01.2005 року, трудовою
книжкою, постановою Фонду про призначення страхових виплат, довідками медичних
установ щодо незадовільного стану здоров'я позивача та іншими матеріалами
справи / а.с. 3-17/, - позивачу
спричинено моральну шкоду і вона підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з
відповідача страхової виплати за моральну шкоду у відповідності з вимогами
ст.ст. 21,28,34 Закону
України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Доводи в
апеляційній скарзі про те, що ст.77 Закону України "Про Державний бюджет 2006 року"
призупинена виплата моральної шкоди з 1
січня 2006 року, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач втратив працездатність у
зв'язку з професійними захворюваннями до 1
січня 2006 року,
він був оглянутий у МСЕК, з встановленням розміру втрати працездатності та
групи інвалідності, ще 14.03.2005
року / а. с. 7,8 /.

Не можуть бути
прийняті до уваги доводи відповідача, як такі, що протирічать матеріалам справи та діючому матеріальному і
процесуальному закону, - про те, що згідно висновку
МСЕК позивачу моральна шкода не спричинена. Згідно ст. 212 ЦПК України -суд оцінює
докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден
доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи
відповідача в апеляційній скарзі про безпідставність стягнення з нього
страхових виплат за моральну шкоду на користь позивача також не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони суперечать матеріалам справи, матеріальному та
процесуальному закону. На підставі Закону №
1105-Х1У від 23.09.1999
року, який набрав чинності з

01.04.2001 року, обов'язок по відшкодуванню
шкоди, у вигляді страхових виплат, покладено на спеціально створений
для цього Фонд.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими для вирішення спірного питання.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно
зависив розмір страхової виплати за моральну
шкоду. Виходячи з дійсних обставин справи та наслідків, які наступили, розміру втрати позивачем професійної
працездатності, його групи інвалідності і того, що
відповідач сплачує позивачу і інші страхові виплати, -колегія суддів знаходить можливим зменшити цей розмір до 16000 грн., задовольнивши апеляційну
скаргу частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську - задовольнити
частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2006 року змінити в частині розміру
страхової суми за моральну шкоду.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування  від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську на користь ОСОБА_1 страхову суму за
моральну шкоду в розмірі 16000
(шіснадцять тисяч) грн.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.