Справа № 2 - 929/ 2007р.
смт. Красногвардійське
Красногвардійський районний
суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Корнацькій
за участю представника
позивача за первісним позовом - Короткого М.Г.,
представника відповідача за
первісним позовом - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні вного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз»
(далі ВАТ "Кримгаз") до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
спожитий природний газ в сумі 780,01 грн., та за зустрічним позовом ОСОБА_2до
ВАТ "Кримгаз" щодо визнання неправомірної відмови у праві на пільги в
розмірі 50% оплати за весь використаний природний газ у 2003-2006 роках та
зобов'язанні вчинити такі дії,
ВАТ «Кримгаз» в особі
Джанкойсь смт. Красногвардійське цивільну справу за позовом відкритого
акціонеркого управління по експлуатації газового господарства 26 лютого 2007
року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення заборгованості за
спожитий природний газ на побутові потреби в сумі 780 грн. 01 коп. за період з
січня 2003 року по грудень 2006 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач
як абонент ВАТ “Кримгаз” користується послугами, що надає підприємство
позивача, але прийняті на себе зобов'язання з оплати газу належним чином не
здійснює, через що утворилася заборгованість.
В судовому засіданні
представник позивача Короткий М.Г., який діяв на підставі довіреності,
підтримав позовні вимоги. Відповідно до пояснень представника ВАТ “Кримгаз”
ОСОБА_2. оплату за спожитий природний газ для побутових потреб  у 2003-2006 роках сплачував лише в розмірі
50%, посилаючись на своє право на пільгову оплату відповідно до ст.44 Закону
України “Про статус суддів”. Однак, починаючи з 01 січня 2003 року Законом
України “Про державний бюджет України на 2003 рік” ст.59, а також Постановою
Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.03 встановлено порядок надання пільг
для даної категорії громадян. Судді повинні оплачувати за надані їм комунальні
послуги, в тому числі за газ, в розмірі 100%, а потім, на підставі копій
платіжних квитанцій, переданих до бухгалтерії за місцем роботи, їм повинно бути
відшкодовано 50% вартості послуг в строки, визначені керівництвом установи.
Даний порядок було продовжено на 2004 - 2006 роки законами України про бюджет
на відповідний рік. Просив позов задовольнити.
В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2. позовні вимоги не визнав, та пред'явив зустрічний позов, в
якому просив зобов'язати ВАТ “Кримгаз” визнати за ним право на 50% знижку в
оплаті за спожитий природний газ у 2003-2006 роках та зобов'язати ВАТ “Кримгаз”
здійснити перерахунок сум його оплати за природний газ у зазначений період з
врахуванням права на пільгу.
Представник відповідача
ОСОБА_2. за первісним позовом адвокат ОСОБА_3, який діяв на підставі ордеру, в
суді пояснив, що ОСОБА_2. з 1998 року працює суддею Джанкойського
міськрайонного суду, та відповідно до ст.44 Закону України “Про статус суддів”
має право на 50% знижку плати за комунальні послуги. ВАТ “Кримгаз”, не визнаючи
його право на пільгову оплату спожитого газу, вимагає від нього оплати в
розмірі 100%. ОСОБА_2. з урахуванням пільги оплачує за спожитий природний
газ  на побутові потреби, та
заборгованості не має. Просив відмовити в позові ВАТ “Кримгаз” до ОСОБА_2. про
стягнення заборгованості та задовольнити його зустрічний позов.
Вислухавши пояснення осіб,
які приймали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні
вимоги ВАТ “Кримгаз” такими, що не підлягають задоволенню, а зустрічний позов
ОСОБА_2. таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст. 60 ч.1 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судді України мають
особливий статус, визначений Конституцією і Законом України “Про статус
суддів”. Так, статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і
недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Статтею
130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні
умови для функціонування судів і діяльності суддів.
Згідно з статтею 44 Закону
України “Про статус суддів” суддям надається 50-відсоткова знижка плати за
займане ними та членами їх сімей житло, комунальні послуги (водопостачання,
газ, електрична та теплова енергія, установка і користування індивідуальним
домашнім телефоном).
Крім того, статтею 11 цього
ж Закону передбачено, що гарантії незалежності судді, включаючи заходи його
правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, передбачені цим
Законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи
знижені іншими нормативними актами України і АР Крим. Аналогічні положення
закріплені статтею 14 Закону України “Про судоустрій України”, де зазначається,
що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.
Рішенням Конституційного
Суду України по справі № 1-15/2002 від 20.03.02, яке є обов'язковим для
виконання на всій території України, зазначається: “Положення частини першої
статті 129, частини першої статті 130 Конституції України у взаємозв'язку з
положеннями статей 11, 44 Закону України “Про статус суддів” створюють механізм
захищеності судової влади, який Верховна Рада України повинна враховувати,
приймаючи Державний бюджет України на відповідний фінансовий рік. Зменшення (в
тому числі шляхом зупинення дії окремих нормативних актів) видатків державного
бюджет на фінансування судів та суддів не забезпечує повного та незалежного
здійснення правосуддя, нормального функціонування судової системи, що може
призвести до зниження довіри громадян до державної влади, загрожувати
реалізації гарантованого Конституцією права людини і громадянина на судовий
захист. Норми про матеріальне та побутове забезпечення суддів, їх соціальний
захист, встановлені відповідно статтями 44, 45 Закону України “Про статус
суддів”, не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації”.

Приймаючи Закон України “Про
державний бюджет України на 2003 рік”, Верховна Рада України в статті 59
зазначеного Закону визначила, що видатки на безоплатне чи пільгове матеріальне
та побутове забезпечення, на яке згідно з Законом України мають право окремі
категорії працівників бюджетних установ (в тому числі знижка оплати за
комунальні послуги), здійснюється за рахунок та в межах бюджетних асигнувань на
утримання цих бюджетних установ. Цією ж нормою визначено, що такі пільги  надаються, якщо грошові доходи цих працівників  менше величини прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, а розмір наданих пільг в грошовому
еквіваленті разом з грошовими доходами зазначених працівників не повинен
перевищувати величини прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних
осіб. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.03 № 426, якою
затверджено порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних
установ шляхом отримання відшкодування половини понесених видатків за місцем
основної роботи за рахунок коштів підприємства, на яке посилається ВАТ
“Кримгаз”, прийнято на виконання статті 59 Закону України “Про державний бюджет
України на 2003 рік”.

Аналогічні за змістом
положення містяться в статті 78 Закону України “Про державний бюджет України на
2004 рік”, статті 73 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік”,
статті 75 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік”.

Зазначені положення статей
59, 78, 73, 75 законів України про Державний бюджет України на відповідний рік
та Постанова Кабінету Міністрів України від 31.03.03 № 426 обмежують дію
положень Конституції України та спеціальних законів України, які регулюють
питання організації та діяльності судової влади та правового положення суддів.

Фактично в Законах України
про Державний бюджет України на 2003-2006 роки,   при затвердженні видатків бюджету на
фінансування судів і суддів, не передбачено механізму компенсації пільг,
визначених статтею 44 Закону України “Про статус суддів”. Однак, не визначення
законодавцем такого механізму не є підставою для позбавлення суддів їх
гарантій.

Відповідач за первісним
позовом ОСОБА_2. є абонентом за договором про споживання послуг з
газопостачання, укладеним з ВАТ “Кримгаз” 13.06.01, на якого відкритий особовий
рахунок 10606, є споживачем послуги, яку надає ВАТ “Кримгаз”. З квітня 1998
року по теперішній            час ОСОБА_2.
працює на посаді судді Джанкойського міськрайонного суду АР Крим.

З особового рахунку № 10606,
відкритого на ОСОБА_2., та наданих квитанцій видно, що ним здійснювалися
платежі за споживання природного газу.

Так, за даними особового
рахунку ОСОБА_2., наданого суду ВАТ “Кримгаз”, відповідачу за період
2003-2006р.р. нараховано до оплати 1435 грн., сплачено ним (з урахуванням
квитанції від 22.01.07 на суму 142,45 грн. за грудень 2006р.) 808,16 грн.

Таким чином, відповідно до
ст.44  Закону України “Про статус
суддів”, з врахуванням 50-відсоткової знижки плати за комунальні послуги,
ОСОБА_2. заборгованості не має.

Оцінюючи за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на безпосередньому, всебічному, повному та
об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд
приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ВАТ “Кримгаз”
про стягнення з ОСОБА_2. заборгованості у сумі 780,01 грн.

В той же час  вимоги ОСОБА_2. за зустрічним позовом щодо
визнання неправомірної відмови у праві на пільги в розмірі 50% оплати за весь
використаний природний газ у 2003-2006 роках та зобов'язанні ВАТ “Кримгаз”
вчинити такі дії, здійснити перерахунок сум оплати за спожитий газ у зазначений
період з врахуванням права на 50-відсоткову знижку оплати, обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК
України на користь ОСОБА_2. з ВАТ “Кримгаз” підлягають стягненню понесені ним
судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн., на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. та на правову допомогу в сумі
400 грн.

З ВАТ “Кримгаз” підлягає
також стягненню в доход держави судовий збір в сумі 51 грн., від сплати якого
при зверненні до суду з позовом його було звільнено.

Керуючись статтями 126, 130
Конституції України, 11, 44 Закону України “Про статус суддів”, 14 Закону
України “Про судоустрій України”, статтями 10, 11,
60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» до ОСОБА_2про стягнення
заборгованості в розмірі 780,01 грн. за спожитий у 2003-2006 році природний газ
для побутових потреб.

Задовольнити зустрічний
позов ОСОБА_2. Зобов'язати відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та
газифікації

«Кримгаз» визнати за
ОСОБА_2. право на 50-відсоткову знижку оплати за спожитий природний газ у
2003-2006 році.

Зобов'язати відкрите
акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» здійснити
перерахунок сум оплати ОСОБА_2. за спожитий природний газ у 2003-2006 році з
врахуванням права на  50-відсоткову
знижку оплати.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації «Кримгаз» на користь ОСОБА_2. понесені ним судові
витрати в сумі 481 грн.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації «Кримгаз» в доход держави судовий збір в розмірі
51 грн.

Стягнуті з відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації «Кримгаз» грошові суми списати з р/р в
Ощадбанку 4553 м. Джанкоя, МФО 384072, код ОКПО 25627208.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя