Справа №2-1018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„21"
березня 2007 р.      Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у
складі: головуючого, судді                                        -
Тарасенко О.В.

при
секретарі                                                  -
Усенко О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
"КЗРК", ліквідаційної комісії Криворізького Державного управління
"Кривбассгідрозахист" та Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення недоплат по втраченому
заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ВАТ "КЗРК", ліквідаційної комісії Криворізького
Державного управління "Кривбассгідрозахист" та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення недоплат по
втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю .

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач у позові вказує, що вона
працювала на шахті «Комунар» накатницею. За висновком ЛТЕК від 27.05.1986 р. їй
встановлена втрата професійної працездатності 30%.

Для обчислення її відшкодування збитку, необхідно брати середній заробіток
за три місяці перед травмою, який згідно наказу № 116/277 від 17.03.2001
р. складав 3830 грн.

Згідно п.28 «Правил відшкодування шкоди.» перерахунок розміру відшкодування
шкоди здоров'ю повинен проводитися одночасно з підвищенням тарифних ставок і
окладів на підприємстві. Проте по «Крівбассруда», не застосовували коефіцієнти
підвищення тарифних ставок і окладів для збільшення регресних виплат.

За період з 01.01.1996р. по 01.01.1998
р. не були застосовані коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових
окладів.

В даний час вона звернулась до суду з позовом, тому що довідалась, що у
свій час ВАТ «КЗРК» застосовувало не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок
на суму втраченого заробітку, а тому вона одержує занижену суму шкоди здоров'ю.

Незастосування зазначених коефіцієнтів - є порушенням
вимог п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації
чи уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я,
зв'язаним з виконанням ним трудових відносин», затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 276 від
26.06.1992 р.

Тому, заробіток
для розрахунку буде складати:

2

3830 крб. х 1,25
х 2,55 х 1,33 х 1,5 х 1,97 х 2,94 х 2,1 х 3,0 х 2,0 х 2,0 х 3,0 х 2,5 х 1,25 х
1,31 : 100000  = 218,27 грн. 218,27 грн. х 30 % = 65,48 грн. Вона
одержувала 13,71 грн.

Недоплати по ВАТ
"КЗРК" будуть складати за період з 01.01.1992 року по 01.08.1998 року будуть
складати 1134,11 грн.

Недоплати по КДГУ "Кривбасгідрозахист" будуть складати за період
з 01.08.1998 року по 01.04.2001 року будуть
складати 1656,64 грн.

Недоплати по Фонду соцстрахування будуть складати з
01.05.2001р. по 01.01.2007
року 5697,01 грн.

І з 01.01.2007 року
необхідно йому виплачувати щомісяця по 158,41
грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок сум.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача на її користь з ВАТ
"КЗРК" за період з 01.01.1992
року по 01.08.1998 року 1134,11 грн., з КДГУ
"Кривбасгідрозахист" з 01.08.1998
року по 01.04.2001 року 1656,64 грн., з Фонду 5697,01 грн. недоплат по
втраченому заробітку за період з 01.04.2001р. по 01.01.2007 p., і надалі просить
стягувати з відповідача на його користь по 158,41 грн. втраченого заробітку щомісяця з 01.01.2007 р. до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок сум.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача
і вказав, що в порушення вимог п.28 «Правил відшкодування шкоди ...», затверджених
постановою КМУ №276 від 26.05.1992 p., позивачу
не були застосовані не всі,
при цьому, заробіток позивача буде складати 218,27 грн., а 30%
втрати працездатності -
65,48 грн. Загальна сума недоплат по втраченому заробітку за період з
01.04.2001р. по 01.01.2007
р. складає 5697,01 грн., і
надалі необхідно стягувати з відповідача на користь позивача по 158,41 грн. втраченого
заробітку щомісяця з 01.01.2007
р. - до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок сум.

В попередньому судовому розгляді 01.03.2007
року представник позивача подав заяву про відмову від частини позову про
стягнення заборгованості з ВАТ "КЗРК" та ліквідаційної комісії
Криворізького Державного управління "Кривбассгідрозахист" , справа в цій
частині припинено ухвалою суду від 01.03.2007
року , ВАТ
"КЗРК" та ліквідаційна комісія Криворізького Державного управління
"Кривбассгідрозахист" визнані третіми особами на стороні відповідача.

Представник відповідача за дорученням -
ОСОБА_2. у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що особову справу
позивача було передано Фонду з 01.04.2001
р. і на момент передачі справи вже була встановлена сума страхових виплат -13,71 грн., що Фонд
виплачував до 01.03.2002р. З 01.03.2002р. Фондом було застосовано коефіцієнт 1,193 і сума страхових
виплат склала 16,36 грн. З
01.03.2003р. був застосований коефіцієнт 1,182
і сума виплат склала 19,34
грн., а з 01.03.2004р. -
К-1,152 і сума
страхових виплат - 22,28
грн., з 01.03.2005р. -
К-1,238 і сума страховий виплат -27,58
грн., а з 01.03.2006
року - К- 1,203 сума страхових
виплат - 33,16 грн., що
виплачується позивачу Фондом до теперішнього часу. Суми страхових виплат
виплачувалися і виплачуються позивачу вчасно й у повному обсязі. Первісна суму
страхових виплат позивачу була призначена ВАТ «КЗРК». У наступному страхові
суми корегувалися вчасно і із застосуванням правильних коефіцієнтів, ВАТ «КЗРК»
усі коефіцієнти застосовані вірно на той момент - на підставі спільних постанов адміністрації і профкому
підприємства.

Крім того, представник відповідача вважає, що всі коефіцієнти були
застосовані відповідно до норм Галузевих угод між Міністерством промисловості,
добровільними об'єднаннями і ЦК
профспілки металургів і гірників на 1996
рік і наступні роки.

У зв'язку з цим, представник відповідача просить відмовити позивачу в
позові у повному обсязі.

Представник
третьої особи, притягнутої судом, що не заявляющій самостійних вимог, на боці
відповідача - ВАТ
«Криворізький залізорудний комбінат» за дорученням -ОСОБА_3 просить
у позові позивачу відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що після   встановлення   втрати
позивачем
профпрацездатності   ВАТ   «КЗРК»
вчасно

3

призначило
йому суму у відшкодування шкоди здоров'ю. Суми виплачувалися вчасно, періодично
підвищувалися на коефіцієнти зростання заробітної плати. Дотепер позивач до ВАТ
«КЗРК» із приводу неправильного застосування коефіцієнтів і з інших підстав - не звертався.
Вимоги позивача про збільшення йому суми відшкодування збитку безпідставні,
тому що всі коефіцієнти були застосовані відповідно до норм Галузевих угод між
Міністерством промисловості, добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки
металургів і гірників, а також спільними постановами адміністрації і профкому
комбінату - на 1996 рік і наступні роки.

Представник третьої особи, притягнутий судом, на боці відповідача - ліквідаційної
комісії Криворізького Державного управління "Кривбассгідрозахист" в
судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце слухання
справи в установленому законом порядку.

Вислухавши представників позивача, третьої особи, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на боці відповідача, вивчивши письмові матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

При розгляді справі судом установлено, що позивач працювала на шахті
«Комунар» накатницею, (а.с.7-14). За висновком ЛТЕК від 17.03.2001 р. їй
встановлена втрата професійної працездатності 30%. (а.с.19).

Для обчислення її відшкодування збитку, необхідно брати середній заробіток , який згідно
наказу № 116/277 від 27.05.1986 р.   складав 3830грн.(а.с.18).

В період з 01.07.1992
року по 01.05.2000 року ВАТ
"КЗРК" не були застосовані козфіциенти підвищення тарифних ставок.

Так., з 01 липня 1992 року тарифні
ставки на ВО
«Кривбассруда» були збільшені в 1,25
рази відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкового
комітету ВО «Кривбассруда»
(надалі - СПАП) № 14/12 від 16 липня 1992 року , у зв'язку з чим
розмір відшкодування шкоди необхідно було збільшити в 1,25 рази, що складе:
3830 крб. х 1,25 х 30% : 100000 = 0,0143625 грн.

З 01 листопада
1992 року
тарифні ставки на підприємстві були збільшені в 2,55 рази відповідно до постанови Кабінету Міністрів України
(надалі - КМУ) №676 від 03 грудня 1992 року, у зв'язку
з чим розмір відшкодування шкоди необхідно було збільшити в 2,55 рази, що складе:
0,0143625 грн. х 2,55 = 0,036624 грн.

З 01 січня 1993 року тарифні
ставки на підприємстві збільшилися в 1,33
рази відповідно до постанови КМУ №
46 від 26 січня 1993 року і листу ВО «Кривбассруда» №53-10/07 від 02 лютого 1993 року . У зв'язку з цим
розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 0,036624 грн .
х 1,33 = 0,0487104 грн.

З 01 березня 1993 року тарифні
ставки на підприємстві збільшені в 1,5
рази відповідно до постанови КМУ №
102 від 15 лютого 1993 року і СПАП №3/3 від 17 березня 1993 року . У зв'язку з цим
розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 0,0487104 грн. х 1,5
= 0,0730656 грн.

З 01 червня 1993 року тарифні
ставки на підприємстві збільшені в 1,97
рази відповідно до постанови КМУ №
393 від 02 червня 1993 року і СПАП №13/9 від 01 липня 1993 року . У зв'язку з цим
розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 0,0730656 грн. х 1,97
= 0,1439392 грн.

З 01 вересня 1993 року тарифні
ставки на підприємстві збільшені в 2,94
рази відповідно до постанови КМУ №
671 від 30 серпня 1993 року і СПАП №17/12/42 від 28 вересня 1993 року . У зв'язку з цим
розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 0,1439392 грн. х 2,94
= 0,4231815 грн.

З 01 листопада
1993 року
тарифні ставки на підприємстві збільшені в 2,1 рази згідно СПАП №21/16/45
від 30 жовтня 1993 року . У зв'язку з цим
розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 0,4231815 грн. х 2,1
= 0,888681 грн.

З 01 грудня 1993 року тарифні
ставки на підприємстві збільшені в 3,0
рази відповідно до постанови КМУ №
974 від 02 грудня 1993 року і СПАП №24/19/48 від 24 грудня 1993 року . У зв'язку з цим
розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 0,888681 грн. х 3,0
= 2,6660434 грн.

4

З 01 жовтня 1994 року тарифні
ставки на підприємстві збільшені в 2,0
рази відповідно до постанови КМУ №720
від 20 жовтня 1994 року і наказу ВО «Кривбассруда» № 153 від 02 листопада 1994 року У зв'язку з
цим розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 2,6660434 грн. х 2,0
= 5,333086 грн.

З 01
лютого 1995 року
тарифні ставки на підприємстві збільшені в 3,0 рази відповідно до постанови КМУ № 102 від 20 жовтня 1994 року і СПАП № 2/24/7 від 27 лютого 1995 року. У зв'язку
з цим розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 5,333086 грн. х 3,0 =15,99626 грн.

З 01 січня 1996 року тарифні
ставки на підприємстві збільшені в 2,5
рази згідно СПАП №1/6
від 26 січня 1996 року, однак
розмір відшкодування шкоди позивачу збільшений лише в 1,25 рази . Це суперечить законодавству,
оскільки статтею 5 Закону
України «Про колективні договори і угоди» заборонено включати в колективні
договори і угоди умови, що погіршують положення працівників відповідно до
чинного законодавства і такі запроваджені умови вважати недійсними. У зв'язку з
цим з 01 січня 1996 року розмір
відшкодування шкоди позивачу складе: 15,99626
грн. х 2,5 = 39,99 грн.

З цих же підстав судом зроблено висновок про необхідність застосування
коефіцієнта 1,25 для
перерахунку сум відшкодування шкоди з 01
червня 1997 року,
оскільки тарифні ставки й оклади на підприємстві були збільшені в 1,25 рази згідно СПАП
№3/91/06 від 21 травня 1997 року, а розмір
відшкодування шкоди потерпілому відповідачем не переглядався . У зв'язку з цим
з 01 червня 1997 року розмір
відшкодування шкоди позивачу складе: 39,99
грн. х 1,25 = 49,98 грн.

Доводи представників відповідача і третіх осіб про необхідність
застосування з 01 січня 1996 року коефіцієнта
фактичного зростання заробітної плати, що складає 1,25, про не
застосування коефіцієнта 1,25
з 01 червня 1997 року
необгрунтовані, оскільки згідно п. 28
абз.5 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації
чи уповноваженим ними органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням
здоров'я, зв'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (надалі -
«Правила відшкодування шкоди...»), що діяли на той момент, розмір відшкодування
шкоди перераховується у випадку кожного підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) на підприємстві. Перерахунок провадиться шляхом множення розміру
відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок
(посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві.

Посилання представників відповідача і третіх осіб на норми Галузевих угод
між Міністерством промисловості, добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки
металургів і гірників на 1996 рік і наступні роки не можуть бути прийняті в
увагу, тому що в пункті 1.2 Галузевої угоди на 1996р. (і наступні роки)
зазначено, що Галузевими угодами встановлюються додаткові мінімальні гарантії
понад встановлених чинним законодавством України. Діючі нормативні акти, що
забезпечують більші гарантії, чим передбачені Угодою, мають пріоритет перед
відповідними положеннями Угоди.

З 01 січня 1998 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 1,3 рази
згідно СПАП № 6/195 від 25.12.1997 року, у зв'язку з цим з 01 січня 1998 року
розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 49,98 грн. х 1,3 = 64,97 грн.

З 01 квітня 2001 року обов'язок здійснювати щомісячні
страхові виплати відшкодування втраченого заробітку потерпілим на виробництві
покладено на Фонд соціального страхування, що здійснював перерахунок сум
щомісячних страхових виплат у зв'язку зі збільшенням у попередньому календарному
році середньої заробітної плати в галузях національної економіки: з 01 березня
2002 року на коефіцієнт 1,193, з 01 березня 2003 року на коефіцієнт 1,182, з 01
березня 2004 року - на коефіцієнт 1,152, з 01 березня 2005 року - на коефіцієнт
1,238, а з 01 березня 2006 року - на коефіцієнт 1,203..

Таким чином,
Фонд соціального страхування зобов'язаний був здійснювати позивачу щомісячні
страхові виплати у розмірі:

5

· з 01 квітня 2001 року по 01 березня 2002 року - 64,97 грн., тоді як
виплати складали 13,71 грн.,
недоплата за місяць складає :
64,97 грн. - 13,71 грн. =
51,26 грн. х 11
міс. = 563,86 грн.

·
з 01
березня 2002 року по 01 березня 2003 року при
застосуванні коефіцієнту 1,193
сума щомісячних виплат буде складати 64,97
грн. х 1,193 = 77,51
грн., і в перерахунку на 100%
втрати працездатності (77,51
грн. : 30% х 100% = 258,37 грн.) і не буде
перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (1600 грн.) , тому сума
щомісячних страхових виплат повинна бути 79,27
грн., при нарахованих 16,36
грн., недоплата за місяць складає 77,51
грн. - 16,36 грн. = 61,15 грн. х 12 міс. = 733,80 грн.

·
з 01
березня 2003 року по 01 березня 2004 року при
застосуванні коефіцієнту 1,182
сума щомісячних виплат буде складати -
77,51 грн. х 1,182 = 91,62
грн., і в перерахунку на 100%
втрати працездатності (91,62
грн. : 30% х 100% = 305,40 грн.) і не буде
перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (2200 грн. з

01.05.2002 р.) ,
тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути в розмірі 93,70

грн., тоді як виплати складали 19,34 грн., недоплата
за місяць складає 91,62 грн. - 19,34

грн. =
72,28 грн. х 12 міс. = 867,36 грн.

- з 01
березня 2004 року по 01 січня 2005 року при
застосуванні коефіцієнту 1,152
сума

щомісячних виплат буде складати - 91,62 грн. х 1,152 = 105,55 грн., і в
перерахунку на

100% втрати
працездатності (105,55 грн. : 30% х 100% = 351,83 грн.) і не буде

перебільшувати граничну суму з якої справляються внески
до Фонду (2660 грн. з

01.07.2003 р.) ,
тоді як виплати складали 22,28
грн., недоплата за місяць складає 105,55

грн.-22,28
грн. = 83,27 грн. х 12 міс. =
999,24 грн.

·
з 01
березня 2005 року по 01 березня 2006 року при
застосуванні коефіцієнту 1,238
сума щомісячних виплат буде складати -
105,55 грн. х 1,238
= 130,67 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (130,67 грн. :
30% х 100% = 435,57 грн.) і
не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (4100 грн. з 01.01.2005 р.) , тоді як виплати
складали - 27,58 грн.,
недоплата за місяць складає :
130,67 грн.- 27,58
грн.= 103,09грн. х12міс.=
1237,08грн.

·
з 01
березня 2006 року по 01 січня 2007 року при
застосуванні коефіцієнту 1,203
сума щомісячних виплат буде складати -
130,67 грн. х 1,203
= 157,20 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (157,20 грн. :
30% х 100% = 524 грн.) і
не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (4100 грн. з 01.01.2005 р.) , тоді як виплати
складали - 33,16 грн.,
недоплата за місяць складає :
157,20 грн. -
33,16 грн. = 124,04 грн. х 10 міс. = 1240,40 грн., а разом
підлягають стягненню не донараховані і не виплачені вчасно суми у відшкодування
втраченого заробітку за період з 01
квітня 2001 року по 01 січня 2007 року будуть
складати 5641,74 грн.

Вирішуючи питання
про позову давність, суд виходить з наступного.

Згідно п. 48
«Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації чи
уповноваженим ними органом шкоди, заподіяного працівнику ушкодженням здоров'я,
зв'язаним з виконанням ним трудових відносин», затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №472 від
23.06.1993р., суперечки між потерпілим і власником відносно права на
відшкодування шкоди, чи визначення перерахунку його розміру, а також наявності
інших умов, від яких залежить розмір відшкодування шкоди, вирішуються в
порядку, установленому для розгляду трудових суперечок (гл. XIУ КЗпП
України).

Разом з тим , Правила
є спеціальним нормативним актом, що регулював відносини по відшкодуванню шкоди , заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я ,
пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків.

Згідно п.41 "Правил..." ,
якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий або заінтересовані особи
подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної
працездатності, відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Верховний Суд
України дав роз'яснення з даного питання у п.22 Постанови Пленуму № 6 від 27.03.1992 року "Про
практику розгляду судами цивільних справ за

6

позовом про відшкодування шкоди" , де зазначив , що виплати , призначені, але
своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а
також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше призначених судом
або роботодавцем, підлягають задоволенню за час , що не перевершує трьох років .

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з
відповідача недоплати за період трирічного терміну позовної давності, а саме з 01.01.2004 року по 01.01.2007 року, що буде
складати - 3621,28 грн .

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.238 КЗпП України,
п.п.23,28,48 «Правил відшкодування власником підприємства, установи,
організації чи уповноваженим ними органом шкоди, заподіяної працівнику
ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням їм трудових відносин»,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р.,
керуючись ст.ст.10,11,60,88,169,212-215,п.6 Прикінцевих і Перехідних Положень
ЦПК України 2004р., суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому
Розі на користь ОСОБА_1 3621,28 грн.
заборгованості по щомісячних страхових платежах за період з 01.01.2004 р. по 01.01.2007 p., а також
стягувати щомісяця по 157,20
грн., починаючи з 01.01.2007
р. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок, в останній частині позову
відмовити.

Суми стягнуто
без урахування податків і обов'язкових платежів.

Судовий збір в сумі 51,0
грн. відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України - компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому
Розі витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи
Тернівським районним судом м. Кривого Рогу в сумі 1,5 грн. на користь
держави.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано всіма учасниками по справі до
Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.
Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.