УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Вінницької області в складі суддів :

Камзалова В.В., Колодійчука В.М., Іванюка М.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до кооперативу «Аква» про стягнення середнього заробітку
за час затримки розрахунку при звільненні , за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 12 вересня 2005 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до кооперативу «Аква» про стягнення
15238 грн. 44 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 18 квітня 2003 року - по 16 грудня 2004 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 травня 2005 року,
позов задоволено частково і стягнуто з кооперативу «Аква» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі -
2176 грн. 92 коп., на користь держави державне мито в сумі - 51
грн., а в решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 12 вересня 2005 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове
рішення, яким відмовлено в позові ОСОБА_1 за пропуском строку звернення до суду.

В касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду і направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1. з 1990 року по 18 квітня
2003 року працював головою кооперативу «Аква». Рішенням загальних зборів
зазначеного кооперативу від 31 жовтня 2002 року
позивач звільнений з посади голови кооперативу, однак його звільнення було оформлено тільки 18 квітня 2003 року.

Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2003
року з відповідача на користь позивача було
стягнуто - 13023 грн. 64 коп. заборгованості по заробітній платі, 2176 грн.92
коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 1223 грн. 98 коп. за відрядження і господарські витрати, виходячи із
середньомісячного заробітку - 725 грн.64 коп.

За рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 червня 2004
року з кооперативу «Аква» на користь ОСОБА_1 було
стягнуто - 2084 грн. 96 коп. заборгованості по заробітній платі,
864 грн. 32 коп. компенсації втрати частини доходів в зв'язку з порушенням термінів її виплати, 147 грн. 16 коп. витрат на
юридичну допомогу.

Справа № 33 ц - 328 кс / 07                Головуючий в суді першої інстанції Колупаєв В.В..

Категорія : 3                                            Доповідач : Камзалов В.В.

2

Зазначені рішення виконані примусово - відповідно 22 квітня 2004 року і 16
грудня 2004 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив з того, що згідно ч.1 ст. 233
КЗпП України - працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня , коли він
дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня
1999 року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» - перебіг тримісячного строку звернення до суду
починається з наступного дня після проведення зазначених
виплат.

Рішення суду першої інстанції від 30 червня 2004 року виконане - 16 грудня
2004 року і з цього дня по день звернення ОСОБА_1 до
суду -19 квітня 2004 року пройшло більше трьох місяців.
Позивач не надав суду доказів на підтвердження поважності
пропуску ним цього строку.

За таких обставин апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції
від 27 травня 2005 року і ухвалив нове
рішення про відмову в позові за пропуском строку звернення до
суду.

Згідно ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також відсутні,
передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення .

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ», колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької
області,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення апеляційного суду Житомирської області від  12 вересня 2005 року залишити без змін.