Справа № 22ц- 4098                        Суддя 1-ї ін.- Мамедова
- 21                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007 року                                                                    м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючої -
Шабанової В.О.

суддів -
Стратіло В.І., Резникової Л.В.

при секретарі
Тума О.В..

з участю
позивача ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 6 березня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Дзержинську  Донецької
області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січні
2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділення виконавчої

дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та

професійних   захворювань
України   в   м.Дзержинську Донецької   області
про відшкодування моральної шкоди.

В заяві
посилався на те, що він тривалий час працював на підприємствах вугільної
промисловості ДП „Дзержинськвугілля" на підземних роботах у несприятливих
умовах і під час виконання трудових обов'язків отримав професійне захворювання:
вібраційну хворобу 1ст., хронічну двосторонню нейросенсорну туговухість , що
підтверджено висновком ЛЕК Донецької обласної клінічної лікарні професійних
захворювань №10170. Згідно з висновком МСЕК від 23.01.2002 року йому
встановлено 40% втрати професійної працездатності.

Позивач
зазначав, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я відчуває фізичні страждання і,
посилаючись на Закон України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,
які потягли втрату працездатності" (далі Закон), просив відшкодувати
моральну шкоду, стягнувши на його користь грошову компенсацію з відповідача в
розмірі 50 000 грн.

Рішенням
Дзержинського міського суду Донецької області від 6 березня 2007 року у
задоволенні позову відмовлено.

Від
позивача надійшла апеляційна скарга на вказане рішення. Апелянт вважає, що
судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також
невірно застосовані норми матеріального справи.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення та
ухвалення нового рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні в
апеляційній інстанції позивач наполягав на вимогах апеляційної скарги.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно
до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Розглядаючи
справу суд першої інстанції правильно встановив, що позивач тривалий час перебував
у трудових відносинах з вугледобувними підприємствами, працюючі на підземних
роботах у несприятливих умовах і під час виконання трудових обов'язків отримав
професійне захворювання: вібраційну хворобу 1ст., хронічну двосторонню
нейросенсорну туговухість , що підтверджено висновком ЛЕК Донецької обласної
клінічної лікарні професійних захворювань №10170. Згідно з висновком МСЕК від
23.01.2002 року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності.

Встановлення
Законом обов'язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків
відшкодувати моральну шкоду було засобом реалізації потерпілим гарантованого
державою усім застрахованим громадянам забезпечення прав у страхуванні від
нещасного випадку та професійного захворювання (стаття 3 Закону).

Відповідно
до ч.3 ст.34 Закону відшкодування моральної шкоди здійснювалася у вигляді
одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат.

Таким
чином, доводи позивача щодо наявності заподіяння йому моральної шкоди умовами
виробництва, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Разом з
тим, відповідно до п.22 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на
2007 рік" зупинено дію абзацу 4 статті 1 підпункту „е" пункту 1
частини першої ст. 21, частини 3 статті 28, частини 3 ст. 34 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та профзахворювання, які потягли втрату працездатності"
незалежно від часу настання страхового випадку.

Суд
першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що призупинення дії закону так
саме не дає підстав для його застосування щодо правовідносин, які виникли після
введення його в дію.

Таким
чином, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, пов'язані з
ушкодженням здоров'я на виробництві на теперішній час , задоволенню не
підлягають.

Отже,
доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись
ст.ст.303,304, п.1 ст.307,308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 6 березня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.