1 інстанції Радченко В.Є.
Справа №
22ц-5874-2007р.                              Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі: головуючого судці Курило В.П.
суддів Санікової О.С. ,  Шамрило Л.Г. при
секретарі   Степаненко В.Б.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2 на рішення Сніжнянського міського
суду Донецької області від 24 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» про визнання недійсним
акту про порушення правил користування електричною енергією № 402002,  та нарахованих сум за актом такими,  що не підлягають оплаті,  стягнення моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

В
апеляційний суд Донецької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 і її
представника ОСОБА_2 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області
від 24 травня 2007 року,  яким відмовлено
в задоволенні позову.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду. Апелянти
посилаються на те,  що рішення суду
постановлене з порушенням норм матеріального права. Позивачка вказує,  що вона є споживачем житлово-комунальних
послуг,  акт про порушення правил
користування електроенергією для населення відносно її чоловіка був складений в
її присутності і тому вона має право його оскаржувати. Крім того,  нарахована сума штрафу має бути сплачена із
сімейного бюджету,  тобто частково і з її
особистого доходу.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 11
березня 2007 року під час перевірки дотримання споживачами Правил користування
електроенергією за місцем проживання ОСОБА_3 працівники відповідача виявили
порушення вказаних Правил і склали акт про порушення правил користування
електричною енергією № 402002. Вказаний акт складений відносно ОСОБА_3,  а не відносно позивачки ОСОБА_1. Особовий
рахунок за адресою АДРЕСА_1 відкритий на отримувача електроенергії ОСОБА_3. В
домовій книзі для прописки громадян,  які
проживають в будинку,  зареєстрованим за
вказаною адресою значиться лише ОСОБА_3
В паспорті позивачки ОСОБА_1. місцем її проживання зазначена така адреса:
АДРЕСА_2. Тому суд зробив висновок про те,
що споживачем послуг відповідача позивачка не є і у зв"язку з цим
дійшов

висновку
про те,  що фактом складання акту про
порушення і нарахуванням додаткового рахунку на підставі цього акту законні
права і інтереси позивачки не порушені.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає,  щб скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанціцповно,  всебічно,
об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін,  встановленим фактам і доказам дав правильну
правову оцінку і дійшов правильного висновку про те,  що вимоги позивачки не грунтуються на законі.

Відповідно
до  ст.
3 ЦПК України,  кожна особа має
право в порядку,  встановленому цим
Кодексом,  звернутися до суду за захистом
своїх порушених,  невизнаних або
оспорюваних прав,  свобод чи інтересів.

Відмовляючи
в задоволенні заявленого позову,  суд
першої інстанції дійшов правильного висновку про те,  що позивачка безпідставно звернулася до суду
за захистом своїх прав. Будь-які права ОСОБА_1. відповідачем не порушені,  відносно неї акт про порушення Правил
користування електричною енергією не складався,
виплата збитків за таким актом на неї не покладалася. Сама позивачка
споживачем послуг відповідача не є.

Суд не
може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги про те,  що позивачка має право оскаржувати ті
дії,  які здійснювались в її
присутності,  оскільки такі доводи не
ґрунтуються на законі. Також безпідставні її посилання на норми Сімейного
кодексу України,  тому що дані
правовідносини регулюються Правилами користування електричною енергією,  а ОСОБА_1. не- довела,  що вона є споживачкою житлово-комунальних
послуг. Навпаки,  матеріали справи свідчать
про те,  що позивачка проживає за іншою
адресою - АДРЕСА_2,  що вбачається із
наданої копії паспорту (а. с.  6).

На
підставі вказаного,  судом першої
інстанції зроблений правильний висновок про те,
що будь-які права позивачки не порушені і її позовні вимоги є
необгрунтованими.

Рішення
суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування немає.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального
закону,  що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Згідно
зі  ст.
308 ІЩК України,  апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись  ст.
304,  307, 308,  314 ІЩК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 24
травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно,  але вона може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою суду
апеляційної інстанції законної сили.