АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-4286 / 2007                                      Головуючий
у їй інстанції- Тимченко
- 19                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня
2007 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
судці - Петренко І.О.

Суддів -
Приходченко А.П.,  Лаченкової О.В.

При
секретарі - Шило СЮ. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1,  Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Тернівці на рішення Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 02 листопада 2006 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Тернівці про відшкодування моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення страхової
виплати за моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням здоров'я,  посилаючись на отримання ним професійного
захворювання під час роботи і втрату 30% професійної працездатності,  з яких 10% встановлено вперше згідно висновку
МСЕК від 20 червня 2001 року. Просив стягнути з Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Тернівці моральну шкоду у сумі 42000,
00 грн.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада
2006 року позовні вимоги задоволені частково,
на користь позивача з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Тернівці стягнута моральна
шкода у сумі 10000,  00 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду та стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 45000, 00 грн. , зазначаючи,  що суд при визначенні розміру моральної шкоди
не врахував погіршення стану здоров'я.

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Тернівці просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення,  яким
відмовити у задоволені позовних вимог,
посилаючись на відсутність медичного висновку про наявність факту моральної
шкоди,  ненадання потерпілим ніяких
доказів щодо спричинення йому моральної шкоди,
відсутність вини Фонду,  а також
зупинення виплати моральної шкоди на 2006 рік відповідно до вимог  ст.  77
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік».

Перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у межах

доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів    » вважає,  що скарги є не обгрунтованими і не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення моральної
шкоди,  суд першої інстанції дійшов
правильного висновку,  що у зв'язку з
ушкодженням здоров'я позивачу слід виплатити моральну шкоду відповідно до вимог  ст.
ст.  21,  28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності».

Такий
висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як
вбачається зі справи,  внаслідок
професійного захворювання позивачу при огляді МСЕК від 20 червня 2001 року
вперше встановлено втрату 10% професійної працездатності,  а в зв'язку з повторним ушкодженням
здоров'я,  відповідно з висновком фізіатричної
МСЕК м.  Дніпропетровська від 02.09.2002
року йому додатково встановлено 20% втрати професійної працездатності по
захворюванню з 01.07.2002 року безстроково (а.с.  4, 5).

Таким
чином,  факт заподіяння моральної шкоди у
зв'язку з ушкодженням здоров'я,
пов'язаного з професійним захворюванням,
підтверджується доказами і не оспорюється відповідачем.

Доводи
ОСОБА_1 про збільшення розміру моральної шкоди з застосуванням розрахунку
відповідно до ч.2  ст.  34 зазначеного Закону,  яким регулюється подібні правовідносини,  не можуть бути прийняті до уваги,  оскільки протирічать ч.3  ст. 34 Закону. Розмір моральної шкоди
відповідає ступеню та характеру отриманих позивачем ушкоджень здоров'я.

Посилання
відповідача на відсутність його вини суперечить вимогам Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»,
згідно з яким Фонд сплачує моральну шкоду як страховик,  а не як винна особа.

Не
можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на зупинення на 2006 рік
дії ч.3  ст.  34 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності» в частині відшкодування моральної шкоди,  оскільки правовідносини між сторанами щодо
відшкодування моральної шкоди виникли до 2006 року.

Тому
доводи апеляційної скарги відповідача щодо необгрунтованності стягнення
моральної шкоди є безпідставними.

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване
рішення,  яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308 ЦПК України,  колегія
судів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1,  Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Тернівці відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.