Справа №
22 ц - 1212/ 2007 р.                                       Головуючий
по першій інстанції Івко В.М.
Суддя-доповідач Обідіна О.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007
року  червня    місяця
« 13 «дня                                   м.  Полтава

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого:                        Обідіної О.І.

Суддів:                                   Карнауха П.М. ,  Дорош
А.І.

при
секретарі                        Амеліній
М. В. з участю:

позивача                                ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5

представника
позивача       ОСОБА_1

відповідача                           ОСОБА_2

третьої
особи                        ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Новосанжарського районного суду,
Полтавської області від 20 березня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до Новосанжарської територіальної громади про визнання права власності
та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 ,
ОСОБА_2,  Новосанжарської
територіальної громади про визнання права власності на 1/12 частину житлового
будинку по договору позики,  Колегія
суддів , заслухавши доповідь судді - доповідача ,

ВСТАНОВИЛА:

В
березні 2006 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом про визнання за його батьком ,  померлим ІНФОРМАЦІЯ_1. права власності на
домоволодіння,  розташоване по провулку
АДРЕСА_1,  одночасно поставивши питання
про визнання за ним як за спадкоємцем першої черги права власності на дане
домоволодіння .

05.06.2006
р. ОСОБА_5  звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на вказане домоволодіння .

Ухвалою
Новосанжарського районного суду,
Полтавської області від 27.06.2006 р. позовні вимоги ОСОБА_5  були об»єднані в одне провадження з первісним
позовом ОСОБА_4

2

У
вересні 2006 р. позивач
ОСОБА_5  уточнила та доповнила свої
вимоги ,  просила встановити належність
відповідачу ОСОБА_2 ½ частини
житлового будинку та господарських споруд,
розташованого по АДРЕСА_1  на
підставі чого визнати за нею як за стягувачем права власності на вказану
частину домоволодіння.

Рішенням
Новосанжарського районного суду від 20.03. 2007 р. позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено.

Встановлено,  що померлому ІНФОРМАЦІЯ_1оку ОСОБА_6 належав
житловий будинок з господарськими будівлями,
що знаходяться в АДРЕСА_1.

Визнано
за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями,  які знаходяться в АДРЕСА_1 як за спадкоємцем
першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1оку батька - ОСОБА_6.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_5 ,  посилаючись
на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи
та неправильне застосування норм матеріального права,  зокрема
ст. 22, 28 КпШС України,  просить
скасувати рішення місцевого суду,
постановити нове по суті заявлених вимог.

Апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно  ст. 309 ч.1п.3, 4 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення або неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

По
справі встановлено і це не оспорюється сторонами,  що в 1974 р. ОСОБА_6  та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб,  від якого мають спільних дітей ОСОБА_4 ,  позивача по справі та ОСОБА_3 ,  третю особу .

Рішенням
виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради від 26.08.1974 р. батьку
позивача ОСОБА_6  було відведено у
безстрокове користування земельну ділянку площею 700 м. кв. АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1.
батько позивача помер. На момент його смерті в спадковому домоволодінні
проживали всі члени сім»ї - дружина ОСОБА_2,
діти - ОСОБА_4  та ОСОБА_3

Спадкоємці
померлого до нотаріальної контори для оформлення спадщини не звертались ,  у зв»язку з чим спадкова справа не
заводилась.

Як
вбачається з технічного паспорту на індивідуальний житловий будинокАДРЕСА_1 -
власником останнього є ОСОБА_6. Поряд з цим вказаний технічний паспорт не
містить даних про відповідну реєстрацію домоволодінні в органах БТІ.

Постановляючи
рішення про задоволення первісного позову ,
місцевий суд виходив з того,  що
оскільки батько позивача - померлий ОСОБА_6
при житті не зареєстрував в передбаченому законом порядку своє право
власності на спірне домоволодіння ,  тому
його син як спадкоємець першої черги при відсутності заяв  про

3

прийняття
спадщини інших спадкоємців ,  - набуває
вказане право власності в порядку успадкування шляхом постановления судового
рішення.

З вказаним
висновком не може погодитись колегія суддів з наступних підстав.

Згідно  ст. 22 КпСШ України майно ,  нажите подружжям за час шлюбу,  є його спільною сумісною власністю.

Відповідно
до  ст. 28 КпІІІС України в разі поділу
майна,  яке є спільною сумісною власністю
подружжя їх частки визнаються рівними.

Як
пояснювала в судовому засідання третя особа ОСОБА_2,  і не оспорювали інші учасники процесу ,  спірне домоволодіння з господарськими
будівлями,  розташоване в АДРЕСА_1
побудовано спільними зусиллями разом з чоловіком ,  на їх спільні кошти. Про те,  вказаним обставинам місцевий суд правової
оцінки не дав ,  натомість прийшов до
помилкового висновку про те,  що вказане
домоволодіння належало лише батькові позивача ОСОБА_6

Враховуючи
,  що дане домоволодіння було нажите
ОСОБА_6  та ОСОБА_2 за час шлюбу,  останнє є їх спільною сумісною власністю
подружжя.

В даному
випадку ,  виходячи зі складу спадщини
спадкодавця ОСОБА_6 ,  якому належала
рівна частка в спільній сумісній власності подружжя ,  висновки суду першої інстанції про визнання
права власності-на все спірне домоволодіння за покійним батьком позивача,  - не ґрунтуються на законі.

При
таких обставинах ,  позовні вимоги
ОСОБА_4 про визнання за його померлим ІНФОРМАЦІЯ_1оку батьком права власності
на все спірне домоволодіння не підлягають задоволенню.

Поряд з
цим,  колегія суддів звертає увагу на те,  що при постановленні рішення,  місцевий суд допустив ототожнення таких
понять як відмова спадкоємця від прийняття спадщини та факт його не звертання
до нотаріальної контори в передбаченому законом
порядку для оформлення спадщини .

Судом
першої інстанції встановлено,  що ніхто
із спадкоємців померлого ОСОБА_6  за
оформленням спадщини на звертався ,  заяв
про відмову у прийнятті спадщини в передбаченому законом порядку до
нотаріальної контори не подавав,  на
підставі чого суд першої інстанції ,
ігноруючи положення Книги 6 ЦК
України,  передчасно вирішив питання
про визнання за позивачем як за спадкоємцем першої черги право власності на
спадкове майно поза межами вирішення цього питання в встановленому порядку в
нотаріальній конторі.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої в частині відмови в
задоволенні позову ОСОБА_5  про визнання
за нею права власності на ½ частину
спірного домоволодіння ,  у зв'язку з чим
у в цій частині судове рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись  ст. 303, 309 ч.1 п.3, 4,  316, 317 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково .

Рішення
Новосанжарського районного суду,
Полтавської області від 20 березня в частині задоволення позову
ОСОБА_4    та    в частині відмови в

4

задоволенні
заявлених ОСОБА_5 вимог про встановлення за ОСОБА_2 права власності на
домоволодіння - скасувати.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Позовні вимоги
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на ½ частину домоволодіння,
з господарськими будівлями,  що
знаходиться в АДРЕСА_1 як за подружжям.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців.