Ухвала

Іменем У к р а ї н и

12 липня 2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у складі:
Голембевської Л.М., Луценка В.В., Копаничук С.Г. відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про
судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ від
22 лютого 2007 року №697-V, розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права користування земельною ділянкою, відшкодування матеріальної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Житомирської області від 14 березня 2005 року, -

Встановила:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою на
рішення апеляційного суду Житомирської області від 14.03.05 року, яким ухвала Житомирського районного суду від 28.05.2004 року
скасована й ухвалено нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на неповне з'ясування
фактичних обставин справи, невірну оцінку зібраних
доказів, неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового
рішення про задоволення її позовних вимог.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення
відсутні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.11.1993 року ОСОБА_1 подарувала належний їй на праві власності житловий будинок в селі Нова Рудня
Житомирського району сину ОСОБА_3. Рішенням виконкому Бунівської сільської ради
від 28.12.1993 року земельна ділянка при даному будинку
площею 0,25 га передана у приватну власність ОСОБА_3., а земельна ділянка площею 0,15 га передана у власність ОСОБА_2. Вказане
рішення є чинним.

ОСОБА_1 проживає і зареєстрована АДРЕСА_1, але не має на
праві власності жилих будинків і земельних ділянок, не є користувачем земельних
ділянок.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про власність» громадянин не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку поза його
волею.

Апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що за таких обставин вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про визнання права користування
земельною ділянкою не може бути задоволена, як
і похідна від неї вимогам про відшкодування шкоди. Що висновок суду першої інстанції про те, що позовна заява подана
ОСОБА_1 від імені сина ОСОБА_3 без
повноважень спростовується змістом позовної заяви і є невірним. Позов пред'явлений від імені ОСОБА_1 в її власних
інтересах, тому апеляційний суд підставно
прийшов до висновку про скасування ухвали суду першої

' Справа №33ц-344кс        2007
р.       Категорія: 33       Рішення ухвалено під головуванням
Микитюка О.Ю.

Суддя-доповідач: Голембевська Л.М.

2

інстанції від 28.05.2004 року, якою
позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3
ст.229 ЦПК України в редакції 1963 року, та ухвалення рішення про відмову ОСОБА_1
в позові за безпідставністю вимог.

Доводи касаційної скарги не можуть
бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до
вимог ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Згідно ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права і відсутні передбачені ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновок апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.332, 336 ЦПК України, колегія судців судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області, -

Ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 14 березня 2005 року
залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.