АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
серпня 2007 року                                                                                       м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                            Косогор Г.О.

суддів                             Ткачук О.О. Ісаєвої
Н.В.

при
секретарі                           Ісаєвої
ЮС.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від
03 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7 (третя особа -
відділ реєстрації та міграції фізичних осіб Овідіопольського РВ УМВС України в
Одеській області) про визнання угоди недійсною,
визнання права власності,  знаття
з реєстрації та виселення;

встановила:

У січні 2007
року позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання
права власності на майно,  придбане під
час перебування в шлюбних відносинах без реєстрації шлюбі,  під час розгляду справи позивачка змінила
свої позовні вимоги,  та звернулась з
позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7 (третя особа - відділ реєстрації та міграції фізичних осіб
Овідіопольського РВ УМВС України в Одеській області) про визнання угоди
дарування недійсною,  визнання права
власності,  зобов'язання усунути перешкоди,  та виселення.

В
обґрунтування свого позову ОСОБА_4 зазначала,
що вона взяла в борг у ОСОБА_8 суму в розмірі 7 500 доларів США,  та за ці гроші 10.07.2002 року,  на підставі договору купівлі-продажу,  придбала житловий будинок з надвірними спорудами
за АДРЕСА_1. З листопада 2002 року в будинку позивачки почав проживати
ОСОБА_9,  який у січні 2003 року
звернувся до неї з проханням про те,  щоб
вона формально уклала з ним угоду дарування на цей будинок,  тому що йому необхідно було забрати до себе мати,  яка є громадянкою Молдови.

30.01.2003
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування житлового будинку
АДРЕСА_1. Після оформлення договору мати ОСОБА_2 переїхала в будинок
позивачки,  де і зареєструвалась,  та отримала реєстраційні документи на
тимчасове помешкання на території України,
а потім в будинку була зареєстрована онучка ОСОБА_1 - ОСОБА_5

Справа
№22ц-3642/2007
р.                                 Головуючий
1- ої інстанції

Комлева О. С

Категорія:
13                                                        Доповідач:
Ткачук О.О.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер. Після його смерті позивачка була вимушена звернутися з вказаним
вище позовом до суду.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач
ОСОБА_1  яка діє в своїх та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5,  позов не
визнала.

Представник
відповідача ОСОБА_2,  яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6,  позов не
визнала.

Законний
представник відповідача - ОСОБА_7,  позов
не визнала

Рішенням
Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 липня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_4 було задоволено частково.

На дане
рішення принесені апеляційні скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  в якій ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши
доповідача,  яка доповіла зміст
оскаржуваного рішення,  доводи
апеляційної скарги та заперечення на неї,
вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Згідно  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Згідно  ст. . 10 ч.2 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на яки вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Не може
бути скасоване правильне по суті   і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судова колегія
вважає,  що рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 3 липня 2007 року є законним,  обгрунтованим,  таким,
що постановлено у відповідності з нормами як процесуального так і
матеріального права,  а апеляційна скарга
не підлягає задоволенню оскільки є необгрунтованою,  доводи на які посилається апелянт у
апеляційній скарзі не відповідають як фактичним обставинам даної справи,  так і матеріалам справи.

Суд першої
інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про недійсність договору дарування
житлового будинку АДРЕСА_1,  укладеного
між ОСОБА_4,  та ОСОБА_9  30 січня 2003 року.

Ці висновки суду
підтверджуються матеріалами справи.

В
апеляційній скарзі не наведено підстав,
які б спростовували висновки,
зроблені у рішенні суду.

В апеляційній
скарзі апелянт посилається на те,  що суд
не надав представнику відповідача можливості ознайомитися з матеріалами справи
у зв'язку з чим вони не мали можливості надати свої заперечення проти позову.
Але суд першої інстанції відклав розгляд справи з 6 червня 2007 року на 3 липня
2007 року,  надавши представнику
відповідачів,  можливість   ознайомитися з матеріалами справи у зв'язку
з заявленим клопотанням (а.с.  121,  145).

Посилання
апелянта на ту обставину,  що суд першої
інстанції 3 липня 2007 року фактично постановив рішення у відсутності
відповідачів,  не відповідає матеріалам
справи. З липня 2007 року згідно протоколу судового засідання у судовому
засіданні був присутній представник відповідачки ОСОБА_1,  яка в свою чергу є законним представником
неповнолітньої ОСОБА_5  - ОСОБА_3,  згідно доручення ( а. с.  127). Також була присутня ОСОБА_2,  законний представник ОСОБА_6 (а.с.  130). ОСОБА_7 було сповіщено про слухання
справи (а.с.  120).

Крім того,  ОСОБА_7 не оскаржує рішення суду,  та повноважень на оскарження нікому не було
надано.

Таким
чином апелянти не навели доказів,  що суд
першої інстанції розглянув справу за відсутності будь кого з осіб,  які належним чином не були повідомлені про
час і місце судового засідання.

Апелянти просять
скасувати рішення суду першої інстанції,
та передати справи на новий розгляд,
але ні в апеляційній скарзі,  ні у
судовому засіданні не навели підстав,
перелічених у  ст. . 311 ЦПК України.

Судова колегія
також не бере до уваги заяву апелянтів про те,
що спірний дім був фактично придбаний за договором купівлі - продажу 10
липня 2002 року за кошти ОСОБА_9,
оскільки згідно  ст. . 303 ч.1 ЦПК України,  під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,  та вимог,
заявлених у суді першої інстанції. Відповідачі при розгляді справи не
оспорювали договір купівлі - продажу,
тому як суд першої інстанції,  так
і апеляційний суд не міг перевіряти законність умов договору.

Керуючись  ст. .
ст. . 303,  308,  313-315 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 липня 2007 року -
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржена на протязі двох місяців до Верховного Суду
України.