Справа № 22-1418-2007 р.                                Головуючий
у 1 інстанції - Квітка О.М.
Категорія 34                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

„4" вересня
2007 року

Колегія суддів Судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської

області в складі:        Головуючої-судді
- Авраменко Т.М.

Суддів -                      Гайсюка О.В.

Су ровицької
Л.В.

При
секретарі:      Слюсаренко НЛ. За участю
прокурора

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 21 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа -Відділ опіки і піклування Олександрійської міської ради
про усунення перешкод у вихованні дитини та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши    суддю доповідача,   пояснення , дослідивши матеріали справи,
колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА;

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа
- відділ опіки та піклування Олександрійської міської ради про усунення перешкод
у вихованні дитини та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що від шлюбу з відповідачкою у нього є неповнолітній син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Після розірвання
шлюбу син залишився проживати разом з відповідачкою. 12 жовтня 2006 року відділ
опіки і піклування при Олександрійській міській раді виніс рішення, яким йому
дозволено зустрічатися з сином 3 рази на місяць за домовленістю з ОСОБА_2

Однак всупереч вказаного рішення, відповідач не надає йому можливості
спілкуватися з дитиною і займатися її вихованням. Оскільки ОСОБА_2 ухиляється
від виконання рішення органу опіки і піклування, відповідно до ч.2 ст.158 СК
України вона зобов'язана відшкодувати йому моральну шкоду, як батькові, що
проживає окремо від дитини.

Просив суд зобов'язати ОСОБА_2 надавати йому можливість спілкуватись із
сином десять діб на місяць, стягнути з неї на його користь на відшкодування
моральної шкоди 3 000 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від
12 лютого 2007 року до участі у справі залучено прокурора (а.с.21). Рішенням
Олександрійського міськрайонного суду від 21 травня 2007 року позов задоволено
частково.

Усунено перешкоди у вихованні дитини і зобов'язано ОСОБА_2 передавати
дитину ОСОБА_1тричі на місяць за домовленістю між сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить рішення суду першої
інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального
права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в частині
зобов'язання ОСОБА_2 надавати йому можливість спілкуватись з сином десять діб
на місяць.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню частково із наступних підстав.

Згідно п.5 ч.1 ст.3П ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі
вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що позов ОСОБА_1складався із декількох
вимог, а саме: зобов'язати відповідача надавати можливість спілкуватись з
дитиною десять діб на місяць, стягнення на користь позивача на відшкодування
моральної шкоди 3000 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача
судових витрат по справі.

Суд вирішив лише позовну вимогу щодо зобов'язання
ОСОБА_2передавати дитину позивачу.

Як вбачається з технічного запису судового засіданні у справі, стосовно
позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та судових витрат, сторони не
давали пояснення і не подавали докази.

За таких обставин є підстави вважати, що позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди і стягнення судових витрат залишились не вирішеними і цей
недолік не може бути усунено ухваленням додаткового рішення судом першої
інстанції.

Крім того, ухвалюючи рішення про задоволення позову частково, суд першої
інстанції прийшов до висновку про те, що безспірних доказів перешкод зі сторони
відповідача у вихованні дитини, позивачем не надано.

Згідно із ст.159 СК України позов про усунення перешкод в участі у
вихованні дитини є позовом про заперечення поведінки особи, яка чинить
перешкоди іншому у здійсненні ним свого права.

При цьому суд не врахував, що відповідно до ч.2 ст.159 СК суд визначає
способи участі одного із батьків у вихованні дитини, якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від
виконання рішення органу опіки та піклування.

Суд також не врахував положень ст.60 ЦПК України про те, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.311 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи,
тому суду необхідно вжити заходів до повного і всебічного з'ясування обставин
по справі, встановити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, а
саме про наявність перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та вирішити спір
відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.5 ч.1 ст. 307, п.5 ч.1 ст.311, ст.ст.313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від
21 травня 2007 року скасувати, а справу повернути на новий розгляд в той же суд
іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.