Справа № 2-1089/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2007 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді                                                                                                                                 Кіндяк
І.С.

при секретарі                                                                                                                                          Листопад
О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.  Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Абазівської сільської ради Полтавського району,
3-тя особа - КП «БТІ та містобудування Полтавського району» про визнання
права власності на самочинне майно,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1.3вернулась до суду з позовом до відповідача про визнання
права власності на самочинне майно,
зазначила,  що 07.04.2005 року між
нею та ОСОБА_2. укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими спорудами,  що знаходиться
по АДРЕСА_1,  розташований на земельній
ділянці державного фонду,  норма
землекористування якої не встановлена. На протязі 2005-2007 років позивачкою
було здійснено добудову до вищезазначеного нерухомого майна,  а саме тамбур „а 1 " площею 5, 2
кв.м,  прибудову „а" ( яка
складається з передпокою площею 7, 1 кв.м. ,
сан. вузла площею 2, 4 кв.м. ,
кухні площею 7, 2 кв.м. ) загальною площею 21, 9 кв.м.  та прибудову „б". Добудова здійснювалась
без належно затвердженого проекту,  тому
вона вважається самочинним будівництвом.
Так як виникла необхідність в оформленні документів на право власності
позивачка змушена звернутися до суду про визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно.

В попереднє судове засідання з'явилась позивачка,  яка позовні вимоги підтримала,  надала пояснення аналогічні викладеному в
позовній заяві та просила позов задовольнити. Представник відповідача
Абазівської сільської ради в попереднє судове засідання не з'явились,  надавши суду телефонограму про розгляд справи
у їх відсутность,  не заперечували проти
задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищезазначеного,  суд
вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього
судового засідання. Відповідно до ч.4
ст. 130 ЦПК України,  при визнанні
відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4
ст. 174 ЦПК України,  у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд,  заслухавши пояснення
позивачки,  дослідивши матеріали
справи,  приходить до висновку,  що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено,  що згідно договору
купівлі-продажу від 27.04.2005 року ОСОБА_1. придбала жилий будинок з
господарськими спорудами,  що знаходиться
в АДРЕСА_1,  розташований на земельній
ділянці державного фонду,  норма
користування якої не встановлена (а.с. 5).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий
будинок виготовленого „КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування
Полтавського району" ОСОБА_1. є власником житлового будинку з самовільно
збудованими - тамбуром „а 1",
прибудовою „а",  прибудовою
„б",  який розташований в
АДРЕСА_1(а.с. 8-12).

Згідно з архітектурно-будівельним висновком про стан житлового будинку на
земельній ділянці по АДРЕСА_1,
складеного КП „КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування
Полтавського району",
встановлено,  що будівля
розташована на ділянці без порушення Державних будівельних норм України ДБН
360-92 „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських
поселень". Планувальне та конструктивне вирішення будинку частково не
відповідає вимогам діючим на даний час державним будівельним нормам ДБН
В.2.2-15-2005 „Житлові будинки. Основні положення",  а саме: п.п.2.9 - щодо висоти житлових
приміщень (повинно бути не менше 2, 5 м); 2.24 - щодо площі спальної кімнати
літ. 1-1 (повинно бути не менше 10 кв.м),
але зважаючи на те,  що загальна
площа житлової частини будинку відповідає вимогам будівельних норм,  а відхилення по висоті становить 3 % ,  можливо визнати обстежений житловий будинок
(літера А-1) з житловою площею 21, 5 кв.м.
по АДРЕСА_1 придатним для постійного проживання (а.с. 13-14).

Згідно довідки Абазівської сільської ради земельна ділянка,  яка знаходиться в АДРЕСА_1 належить до
державного фонду. Заяв,  скарг по
самовільно побудованих господарських будівель не надходило (а.с. 15).

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону,  не порушує права,  свободи та охоронювані законом інтереси інших
осіб.

На підставі викладеного,   ст.  ст.
376 ЦК
України,
керуючись  ст.  ст.
7,  8,  10,
11,  60,  130,
174,  209,  212-215,
218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1право власності на тамбур „а 1",  прибудову „а" та прибудову „б" за
адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування
Полтавського району" зареєструвати за ОСОБА_1право власності на тамбур „а
1",  прибудову „а" та прибудову
„б" за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом  20 днів апеляційної
скарги з подачею її копії до апеляційного суду або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.