УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Червинської М.
Є.,  Шевченко В.Ю.,  Біляєвої О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  треті особи - ОСОБА_6,  відділ опіки та піклування Дарницької
районної у м.  Києві державної
адміністрації,  - про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням,  вселення
та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в інтересах малолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_1,  ОСОБА_6,  третя особа - відділ опіки та піклування
Дарницької районної у м.  Києві державної
адміністрації,  - про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 04
березня 2004 року,

встановила:

В травні
2003 року позивачОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сина ОСОБА_2та
невісткиОСОБА_3. про
усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,  вселення та виселення,  посилаючись на те,  що він є власником квартири АДРЕСА_1. За
вказаною адресою проживають його син з двома малолітніми дітьми,  які зареєстровані в квартирі,  та невістка,
яка в 1999 році вселилась в квартиру за його та третьої особиОСОБА_6
3годою.

Справа №33ц-1080кс 07

Біляєва О.М.

З 2001
року відповідачі створюють неможливі умови для сумісного проживання,  внаслідок чого він та його дружина позбавлені
можливості користуватися квартирою та проживати в ній.

Просив
зобов'язати відповідачів не чинити перешкод в користуванні спірною
квартирою,  вселити його таОСОБА_6. в
квартири,  із якої виселити відповідачів
разом з малолітніми дітьми.

Під час
розгляду справиОСОБА_2 таОСОБА_3. подали зустрічний позов про усунення перешкод
в користуванні спірним жилим приміщенням,
обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що
за вищевказаною адресою вони проживають постійно,  іншого житла не мають. Оскільки є членами
сім'ї власника квартири,  вважають,  що мають рівне з ним право користування
житлом.

Рішенням
Дарницького районного суду м.  Києва від
12 листопада 2003 року позов ОСОБА_1. задоволено. Відмовлено в задоволенні
зустрічного позову.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від
04.03.2004 року рішення суду першої інстанції в частині виселення скасовано і
відмовлено ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог про виселення ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.,  ОСОБА_5. В решті
рішення залишено без змін.

У
касаційній скарзіОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та
направити справу на новий апеляційний розгляд,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Відсутні
передбачені  ст.  33, 8 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 04 березня
2004 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не
підлягає.