Справа
№22  ц 2785/200Y      Головуючий у 1 інстанції Потабенко
Категорія 01,29                                                 Доповідач у 2 інстанції  Березовенко Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого        Лащенка В. Д.,

суддів                          Березовенко Р.В., Оношко Г.М.

при секретарі       Степура Н.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 червня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні квартирою шляхом вселення , -

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

В квітні 2007
року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом.

Свої позовні
вимоги обгрунтувала тим, що з 27 серпня 1994 року по 22 травня 2007 року вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилось
двоє дітей син ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалівдом дитинства. Відповідно до
договору купівлі - продажу 27 січня 1999 року ОСОБА_1, перебуваючи у шлюбі з
нею, за спільні кошти придбав спірну квартиру АДРЕСА_1. Внаслідок розірвання
шлюбу, вона з дітьми вимушено не проживала в спірній квартирі, а відповідач
перешкоджав їх вселенню в квартиру, проживають вони в квартирі сестри чоловіка,
з якої їх постійно погрожують вигнати.

Рішенням
Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2007 року позов
було задоволено.

Непогодившись з
вказаним рішенням суду відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій він
просить скасувати, як незаконне рішення Обухівського районного суду Київської
області від   21 червня 2007 року,

2

оскільки воно постановлене з
порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нове, яким
в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не
встановила.

Судом першої
інстанції встановлено, що з 27 серпня 1994 року по 22 травня 2007 року сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі, з огляду на це ОСОБА_2 була членом цієї
сім'ї. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей син ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1
та дочка ОСОБА_4-
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалівдом дитинства. Відповідно до договору купівлі -
продажу 27 січня 1999 року ОСОБА_1, перебуваючи у шлюбі з позивачкою, придбав
спірну квартиру АДРЕСА_1. В спірній квартирі сторони не проживали, а проживають
в квартирі сестри відповідача, в тому ж будинку. Після розлучення позивачка з
дітьми намагалася вселитися в спірну квартиру, однак відповідач їй в цьому
перешкоджає, забрав ключі, чим заважає її вселенню.

Відповідно до
ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до
статті 317 ЦК України
власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Стаття 319 ЦК України
передбачає ,що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник
зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може
використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян,
інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості
землі.

3

Відповідно до
статті 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Згідно ч. 1 ст.
156, ст. 191 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користується
жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.
1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За наведених
обставин суд зробив правильні висновки про те, що права та інтереси позивачки
та дітей були порушені і підлягали відновленню, шляхом вселення їх в спірну
квартиру.

Колегія суддів визнає рішення таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального
та процесуального права і підстав для його скасування не вбачає.

Апеляційна
скарга висновків суду не спростовує і посилання на обставин, які б свідчили про
незаконність ухваленого рішення не містить.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 218, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двох
місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржена до Верховного Суду
України.