СУД
Справа № 22 ц - 308 / 07                                           Головуючий
в 1-й інстанції - Черновський Г.В
Категорія - 23                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Гайдук В.І.

суддів - Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.

при секретарі - Конковій А.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну   скаргу
ОСОБА_1   представника
відповідача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 08 лютого 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

У травні 2005 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 29.05.2004 року в
результаті дорожно-транспортної пригоди його автомобілю "Тойота корола"
були спричинені технічні ушкодження. Згідно з висновками
авто-товарознавчого дослідження розмір завданої матеріальної шкоди становить
8904 грн. 49 коп. Також йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми, ушибу голови, струсу головного мозку. У зв'язку з
чим позивач був змушений звернутися за медичною допомогою до лікарні. Крім
того, позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилася в порушенні звичайного
ритму життя, спричинення тілесних ушкоджень, моральних та психічних страждань.
Тому просив задовольнити його позов та стягнути з ОСОБА_2. та ОСОБА_4.
матеріальну шкоду у сумі 8904 грн. 49 коп. та моральну шкоду у сумі 5000 грн.,
а також понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у
розмірі 98 грн. 50 коп. та витрат, пов'язаних з проведенням експертизи у
розмірі 270 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2006
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2. на його
користь у відшкодування матеріальної шкоди 8904 грн. 49 коп., у відшкодування
моральної шкоди у сумі 500 грн., судові витрати у розмірі 368 грн. 50 коп. В
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 представник відповідача ОСОБА_2. ставить
питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у
задоволені позову, оскільки рішення суду постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів не
находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду.

2

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що 29.05.2004 року
сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), і як наслідок,
спричинена шкода позивачу в результаті пошкодження автомобіля, що виникла з
вини водія відповідача ОСОБА_2., який порушив п.п.13.1, 2.10 Правил дорожнього
руху. Ці обставини підтверджуються матеріалами адміністративної справи. Доводи
відповідача про відсутність його вини в спричиненні шокди є безпідставними,
оскільки не найшли свого підтвердження матеріалами справи.

Внаслідок зіткнення автомобілів, позивачу було завдано тілесні ушкодження
та було пошкоджено його автомобіль, вартість завданої шкоди, відповідно до
висновку автотоварознавчого дослідження № ZB 080704 від 08.07. 2004 року складає 8904,49 грн. (а.с.10-19). Крім того
позивачем були понесені витрати на проведення експертизи, судових витрат.

За таких обставин, суд обгрунтовано, ст.ст. 1166.1167 ЦК України
дійшов висновку, що позивачу з вини відповідача ОСОБА_2. спричинена матеріальна
та моральна шкода, яка підлягає стягненню з нього.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обгрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями
свідків, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в повному об'ємі, судова колегія приходить до висновку
про обгрунтованість висновків суду та безпідставності приведених в апеляційній
скарзі доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218,303,307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2006
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
2-х місяців.