Справа №
22-3577                                                  Головуючий
Категорія-                                                               суддя-
Доповідач: суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

20
липня     2007 року                                                           м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Пономарьової О.М.

Суддів
Сукманової Н.В.,  Кіянової С. В.

При секретарі
Арутюнян Г.В.

З участю   позивачок ОСОБА_1.,  ОСОБА_2

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщення апеляційного суду в м.  Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою Незалежної щотижневої рекламно-інформаційної газети „ Інформатор „ в
особі ОСОБА_3 на рішення Селидівського міського суду Донецькї області від 13
грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 до Незалежної щотижневої рекламно-інформаційної газети „
Інформатор „в особі ОСОБА_3 про захист честі,
гідності та ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Незалежна
щотижнева рекламно-інформаційна газета „ Інформатор „в особіОСОБА_3подала
апеляційну скаргу на рішення Селидівського міського суду Донецькї області від
13 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1.,  ОСОБА_2 до Незалежної щотижневої
рекламно-інформаційної газети „ Інформатор „в особіОСОБА_3про захист
честі,  гідності та ділової
репутації,  відшкодування моральної
шкоди,  яким позовні вимоги прозивачок
задоволені частково ,  визнані такими що
не відповідають дійсності і ганблять честь,
гідність і ділову репутацію позивачок відомості викладені у заголовку ,  абзацах 2, 4, 5, 7,  статті за підписом « Інформатор » « Третій
рік ведеться слідство по справі робітників РЕСа,  які зломали ногу селідовчанці» ,  що опубліковано у № 26(143) від 29.06.2006
року у незалежній щотижневій рекламно- інформаційній газеті « Інформатор » та
відомості викладені у абзацах 3, 4 статті за підписом « Інформатор » « Хорошими
справами прославитись неможна » ,  що
опубліковано у № 30(147) від 27.07.2006 року у незалежній щотижневій рекламно-
інформаційній газеті « Інформатор » . Редакція газети зобов*язана опублікувати
спростування вказаних відомостей у запланованому найближчому випуску
щотижневика . ЗОСОБА_3на користь позивачок стягнуто у відшкодування моральної
шкоди по 2000 гривень кожній ,  та судові
витрати по 23, 50 гривень кожній.

Просив рішення суду
скасувати та постановити нове рішення про відмову позивачкам у задоволенні
позову ,  бо ні один з наведених у статті
фактів спростований не був,  більш
того,  розслідування кримінвальної справи
порушеної за фактом нанесення тілесних ушкоджень позивачками громадянці ОСОБА_4
підтверджують факти наведені в газеті ,
при підготовці матеріале журналістами проводилась перевідка відомостей і
свідки підтвердили зазначені факти.

Крім
того,  вважає , що позивачки не надали
доказів про спричинення їм моральної шкоди і тому її суд стягнув безпідставно.

Ті
цитати,  які суд зобов*язав газету
спростувати мають характер особистих критичних,
оцінюючих суджень автора чи ніким не спростовані факти,  оцінюючі судження не підлягають спростуванню
та доведенню їх правдивості. Що стосується використаних в статті
висловлювань,  то вони не є „
висловлюваннями на адресу позивача нецензурних та брутальних слів ..... або
наданням непристойної оцінки його особистим якостям чи поведінці в формі ,  яка різко суперечить   прийнятому спілкуванню між людьми „.

Вважає.що
суд першої інстанції постановив рішення спираючись виключно на пояснення
позивачів викладених в позовній заяві.

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивачок ,  дослідивши матеріали справи,  апеляційний суд приходить до наступних
висновків.

З
матеріалів справи вбачається,  що
позивачі працюють електромонтерами і відповідно наказу № 81 ВАТ
«Донецькобленерго» від 23.04.2004 року виконували роботу по укладанню договорів
із споживачами і 25.04.2004 року приходили до ОСОБА_4 з метою укладання
договору на постачання електричної енергії для населення.

Відомості
які містяться у статтях « Третій рік ведеться слідство по справі робітників
РЕСа,  які зломали ногу селідовчанці» та
« Хорошими справами прославитись неможна » ,
що опубліковані у № 26(143) від 29.06.2006 року та № 30(147) від
27.07.2006 року у незалежній щотижневій рекламно- інформаційній газеті «
Інформатор » не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні,  оскільки,
обвинувальний вирок судом у відношенні позивачок не постановлювався
,  а зазначені відомості про те.що
позивачки травмували ногу ОСОБА_4не є достовірними.

Відповідно
ч.1,  та ч.3    ст.
277 ЦК України,  фізична
особа,  особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації,  має право на відповідь,  а також на спростування цієї інформації.

Негативна
інформація,  поширена про особу,  вважається недостовірною,  якщо особа,
яка її поширила,  не доведе
протилежного.

Згідно  ст.
47-1 Закону України « Про інформацію »,
ніхто не може бути притягнутий довідповідальності за висловлення
оціночних суджень. Оціночними судженнями,
за винятком образи чи наклепу,  є
висловлювання,  які не містять фактичних
даних,  зокрема критика,  оцінка дій,
а також висловлювання,  що не
можуть бути витлумачені як такі,  що
містять фактичні дані,  з огляду на
характер використання мовних засобів,
зокрема вживання гіпербол,
алегорій,  сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Судом
першої інстанції правильно ,  не прийнято
до уваги посилання відповідача щодо неможливості притягнення до
відповідальності за висловлення оцінюючих суджень,  оскільки інформація опублікована відповідачем
є такою , що містить фактичні дані ,  у
зв*язку з чим не є оцінюючими судженнями.

За таких обставин,  суд прийшов до обгрунтованого висновку , що
інформація наданна в зазначених статтях є недостовірною,  а відповідно
ст.  47 Закону україни « Про інформацію
»-порушення законодавства України про інформацію тягне за собою
дисциплінарну,  цивільно-правову,  адміністративну або кримінальну
відповідальність згідно з законодавством України,  а згідно зі
ст.  49 цього ж Закону - у
випадках,  коли правопорушенням,  вчиненим суб'єктом інформаційної
діяльності,  завдано матеріальної чи
моральної шкоди фізичним або юридичним особам,
винні особи відшкодовують  її
добровільно або на підставі рішення суду.

Стаття 23 ЦК
України зазначає,  що моральна шкода
полягає закрема у приниженні честі гідності ,
а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно п.3
Постанови    Пленуму Верховного суду
України « Про судову практику в справах про відшкодування   моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95
року N4,     - під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних
страждань,  або інших   негативних явищ,  заподіяних фізичній чи юридичній особі   незаконними діями або бездіяльністю інших
осіб.    Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може полягати,
зокрема: у   приниженні
честі,  гідності,  престижу або     ділової репутації,  моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням   здоров'я,    у порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної),  прав,  наданих споживачам,  інших цивільних прав.у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом,
у   порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість   продовження
активного громадського життя,  порушенні
стосунків з оточуючими людьми,  при
настанні інших негативних наслідків.

Надана у   данних статтях   недостовірна інформація відповідно позивачок
ганьбить їх честь,  гідність та ділову
репутацію,  що   завдало
їм   моральну   шкоду ,
їх призвища   прямо вказані в
опублікованих статтях,  зазначена
інформація   стосується виконання ними
своїх професійних обов*язків і у невеликому місті такому як Селидово   викликала відповідний негативний
резонанс,  призвела до негативних
стосунків в іх сім*ях та на роботі .

Відповідачем не
були перевірені дані перед публікацією,
чим порушені   вимоги  ст.  26
Закону України « Про друковані   засоби
масової інформації ( пресу) в Україні.

З урахуванням
вказаного,  суд обгрунтовано стягнув з
відповідача на користь позивачок спричинену моральну шкоду у розмірі 2000
гривень кожній за завдані   моральні
старждання ,  та зобов*язав
стростувати   відомості ,  що не відповідають дійсності і ганблять   честь,
гідність та ділову репутацію.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги в межах оскарження,
а вони вже перевірялись,  як при
розгляді справи судом першої інстанції,
так і були перевірені апеляційним судом,
який прийшов до висновку , що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права і тому підстав для
задоволення апеляційної   скарги    немає.

Таким
чином,  розглядаючи справу,  суд всебічно,
повно і об'єктивно,  згідно з
наданими доказами розглянув спір,
прийняв правильне рішення.

Керуючись  ст.
ст.  307ч.1.п.1, 308, 313-315
ЦПКУкраїни,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Незалежної щотижневої рекламно-інформаційної газети „ Інформатор „  в особі
ОСОБА_3    - відхилити.

Рішення
Селидівського міського суду Донецькі' області від 13 грудня 2006 року -залишити
без   змін.

Ухвала
набирає законної сили    з моменту
проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.