АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1710                                                                      Головуючий
Лихосенко М. О. Суддя-доповідач: Бондар В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року                                                                                               м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого :
Бондара В.О.

Суддів:                                  Бабак A.M.

Прокопенка О.Л.

При секретарі:
Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду М. Запоріжжя від 13 березня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства (далі -ВАТ)
„Запоріжтрансформатор",  третя
особа: ОСОБА_3 про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  -

ВСТАНОВИЛА:

23 жовтня 2006 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ВАТ „Запоріжтрансформатор",  третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

В позові
зазначав,  що працював у відповідача на
різних посадах з 5, 961 року,  останній час інженером технологом І
категорії. 03 липня 2006 року з його
згоди був переведений інженером-технологом III категорії.
25 липня 2006 року він був повідомлений адміністрацією підприємства про
майбутнє скорочення та звільнення на підставі наказу № 985 від 20 липня 2006
року. Після цього йому тричі пропонувалася інша робота на підприємстві від якої
він відмовився,  оскільки вона не
відповідала його кваліфікації. Наказом №
97 від 25 вересня 2006 року він був звільнений
з роботи за п. 1  ст.  40 КЗпП України у
зв'язку зі скороченням штату,  був
ознайомлений з наказом,  йому видана
трудова книжка та проведений розрахунок. Своє звільнення вважає незаконним,  оскільки був звільнений з роботи як
інженер-технолог І категорії,  а не Ш
категорії. Крім того,  його не було
запрошено на засідання профспілкового комітету,
отже згоду на його звільнення адміністрацією було надано за його
відсутності.

Посилаючись
на зазначені обставини,  просив поновити
його на посаді інженера-технолога III категорії
відділу головного зварника ВАТ „Запоріжтрансформатор" та стягнути

на його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 26 вересня 2006 року,  виходячи із середнього заробітку за останні
два місяці перед звільненням в сумі 1065
грн.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 13 березня 2007 року у
задоволенні позову відмовлено

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 зазначає,  що рішення постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та постановити нове рішення,  яким задовольнити його позовні вимоги.

Вислухавши
доповідача,  учасників процесу,  дослідивши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
до п.3 ч. 1  ст.  309
ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог,  місцевий
суд виходив з того,  що позивач
обґрунтовано звільнений з роботи за п. 1
ст.
40 КЗпП
України та що підставою його звільнення послужила найменша продуктивність праці
у відділі головного зварювальника.

Однак з таким
висновком суду погодитися не можливо.

Відповідно
п. 1  ст.  40 КЗпП України
трудовий договір,  укладений на
невизначений термін може бути розірваний адміністрацією у випадку змін в
організації виробництва та праці,  в тому
числі ліквідації,  чи реорганізації,  перепрофілювання підприємства,  установи,
організації,  скорочення
чисельності або штату працівників.

Відповідно
до  ст.
42 КЗпП
України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_2
працював у відповідача в відділі головного зварювальника на інженерно-технічних
посадах з 04 квітня 1961 року,  останній час інженером-технологом першої
категорії. 03 липня 2006 року з його згоди був переведений інженером-технологом
третьої категорії,  а вже 25 липня 2006
року був повідомлений адміністрацією підприємства про майбутнє скорочення та
звільнення на підставі наказу № 985 від 20 липня 2006 року.

Таким
чином,  на дату видання зазначеного
наказу позивач працював на відповідній посаді лише 16 днів,  що унеможливлювало надання об'єктивної і
неупередженої оцінки його продуктивності праці на цій посаді.

Крім
того,  судом не враховано,  що до 03 липня 2006 року позивач працював на
посаді,  що передбачає більш високу
кваліфікацію і справлявся з цією роботою,
оскільки відповідачем не надано жодного свідчення щодо його низької
продуктивності праці на посаді інженера-технолога першої категорії.

В
судовому засіданні апеляційного суду,
представник відповідача пояснив,
що у відділі головного зварювальника відсутні посадові інструкції.

За цих
підстав вимоги на які посилається відповідач,
як на обгрунтування найменшої продуктивності праці позивача - недостатнє
володіння комп'ютерною технікою та сучасними програмами безпідставні,  оскільки не мають на підприємстві
законодавчого врегулювання,  а отже не
можуть бути взяті до уваги.

Беручи
до уваги наведене,  колегія суддів
вважає,  що районний суд не правильно
вирішив справу і постановив необгрунтоване рішення. Оскільки з'ясування питань
по справі не потребує витребування нових доказів,  то маються належні умови для винесення нового
рішення.

Керуючись  ст.
ст.  307,
309,  314,  316 ЦПК України,  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника
ОСОБА_1

Рішення
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 13 березня 2007 року по цій
справі скасувати та постановити нове рішення наступного змісту:

„Позов
ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжтрансформатор",  третя
особа: ОСОБА_3 про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу задовольнити.

Поновити
ОСОБА_2 на посаді інженера-технолога третьої категорії відділу головного
зварника Відкритого акціонерного товариства „Запоріжтрансформатор"

Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства „Запоріжтрансформатор" на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 вересня 2006 року по 21 травня 2007 року в сумі 7876 (сім тисяч
вісімсот сімдесят шість) грн. 05
коп. без урахування податків.

Стягнути з
відкритого акціонерного товариства „Запоріжтрансформатор"

Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства „Запоріжтрансформатор" судовий збір в
сумі 78, 76 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  проте може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.