Справа №22-1841 /07                                       Головуючий
- 33                                                             Городецька
апел. інстанції Кіт І.Н.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого:
КотаІ.Н.

суддів: Бермеса
І.В.,  Монастирецького Д.І.

при секретарі:
Щербатій І.М.  розглянула у відкритому
судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2007 року.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечень
на неї,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів,  -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2006р. задоволено заяву
ОСОБА_2про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного
суду м. Львова від 23 квітня 2002р.,
яким було задоволено позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод з боку
відповідачки у користуванні земельною ділянкою. Зазначене рішення
скасовано,  а справу призначено до
подальшого розгляду по суті.

Рішенням
Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2007р. у задоволені позову
ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_1відмовлено за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Рішення
суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність
та необґрунтованість. Зокрема,
зазначає,  що суд першої інстанції
без жодних на те правових підстав переглянув за новоявленими обставинами
ухвалене ним рішення від 23 квітня 2002р. Вважає,  що обставини на які посилалася відповідачка у
своїй заяві про перегляд рішення,  не
можна вважати нововиявленими. Крім того,
чинне законодавство не передбачає повторного винесення в натуру,  вже встановлених у визначеному законом
порядку меж земельної ділянки. Просить оскаржуване ним рішення районного суду
скасувати й ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Перевіривши
в межах доводів апеляційної скарги та пред"явлених позовних вимог
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів
приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги
виходячи із наступного.

Відповідно
до положень  ст. 361 ЦПК,  підставами для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини,  що не були і не могли бути відомі особі,  яка звертається із заявою,  на час розгляду справи. Згідно із
роз'ясненнями п.5 чинної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27
лютого 1981р.,  з наступними змінами  і доповненнями  „ Про практику перегляду судами  у зв"язку з

нововиявленими
обставинами рішень,  ухвал і постанов у
цивільних справах,  що набрали законної
сили „ не можуть бути визнані нововиявленими нові,  тобто такі,
що виникли чи змінилися після постановления
рішення,  а також обставини,  на які посилалася особа,  яка брала участь у справі ,  у своїх поясненнях та скаргах або які могли
бути встановлені при виконанні судом вимог
ст. .15 ЦПК.

Яке
вбачається із матеріалів справи ( а.с. 65) підставою для перегляду судового
рішення від 23 квітня 2002р. за нововиявленими обставинами став акт від
03.03.06р. винесення спірної земельної ділянки в натуру складений на вимогу
відповідачки геодезистом Львівського міського відділу центру державного
земельного кадастру вже після ухвалення згаданого судового рішення. Обставини
встановлені зазначеним актом могли і повинні були встановленими на вимогу
відповідачки в порядку спи. 15 ЦПК в ред.
1963р. ,  а тому вони не можуть
вважатися нововиявленими й такими,  що
могли потягнути за собою перегляд рішення ухваленого 23 квітня 2002р.

Крім того,  обставини встановлені
зазначений актом не призвели до відміни чи відкликання актів складених
інженером землевпорядником ОСОБА_3 та інженером геодезистом ОСОБА_4( а.с.
28-29),  а також листів Львівського
міського управління земельних ресурсів від 17.09.01р. ( а.с. З),  від 04.01.02р.( а.с. 27),  від 12.02.02р.(а.с. ЗЗ),  якими зафіксовано факт використання відповідачкою
частини земельної ділянки позивача,  на
яких власне й базувалося рішення Галицького районного суду м. Львова від 23
квітня 2002р. Доказів про це не було подано відповідачкою та представником
управління земельних ресурсів й не було здобуто в судовому засіданні під час
нового розгляду справи. Зазначене,
згідно із роз"ясненнями наведеними у п.7 названої Постанови Пленуму
Верховного Суду України,  також виключає
можливість перегляду судового рішення від 23 квітня 2002р.

Таким
чином,  оскаржуване рішення районного
суду,  яке випливає із постановленої без
достатніх правових підстав ухвали від 27 червня 2006р. про перегляд за
нововиявленими обставинами раніше ухваленого ним рішення,  яка разом з тим оскарженню не підлягає,  залишатись в законній силі не може й підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Враховуючи
наведене та керуючись  ст.  ст.
303,  307,  309,
314,  316 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задоволити . Рішення Галицького районного суду Львівської області
від 15 травня 2007 р. скасувати й ухвалити у справі нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_1.

Зобов"язати
ОСОБА_2перенести огорожу,  відповідно до
встановлених меж земельної ділянки по АДРЕСА_1,
згідно із Державним актом на право постійного користування землею серія
ЛВ10719011 від 21.12.00р. та плану зйомки земельної ділянки затвердженого
Львівським міським управлінням земельних ресурсів 13.08.1998р.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене протягом двох місяців з дня набрання законної сили,  шляхом подання на нього касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.