Справа № 2-95/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
лютого 2007 року                                              Ананьївський
районний суд Одеської області

у
складі: головуючого судді           -
Скуртова М. І.

при
секретарі                                  -
Личман Л.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 про
визнання права власності на житловий будинок,
заінтересована особа Жеребківська сільська рада Ананьївського району
Одеської області,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
30 листопада 2006 року звернувся до суду про визнання права власності на
житловий будинок. Позивач посилається на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати,
ОСОБА_2,  яка мешкала в АДРЕСА_1. Після смерті
матері відкрилась спадщина на її майно,
в тому числі й на житловий будинок,
розташований по вищезазначеному адресу. На вказаний будинок мати
заповіту не залишила.

Позивач
є єдиним спадкоємцем за законом першої черги,
оскільки його рідні сестра ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 спадщину після смерті
матері не прийняли і оспорювати цей факт в судовому порядку не будуть,  а тому не заперечують проти оформлення
спадщини на ОСОБА_1,  однак звернувшись
до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини,  йому було відмовлено,  оскільки відсутні правовстановлюючі документи
на житловий будинок.

Позивач
пояснив,  що дійсно його мати придбала
будинок без належного оформлення документів в 1962 році та з указаного часу
безперервно проживала в ньому до дня смерті. Свідоцтво про право власності на
цей будинок не видавалося,  але зберігся
документ,  пов'язаний з забудовою,  а саме свідоцтво на забудову садиби в
сільських населених пунктах Української РСР,
де вказано забудовником ОСОБА_5,  тобто попереднього власника будинку,  також вказано,  що на виділеній ділянці належить збудувати
жилий будинок,  площею 37 кв.м. ,  надвірні будівлі. Таким чином,  по закінченню будівництва житловий будинок до
експлуатації не здавався,
правовстановлюючі документи на нього відсутні у зв'язку з тим,  що на момент побудови житлового будинку та до
1991 року його реєстрація,  здача до
експлуатації та отримання правовстановлюючих документів у сільській місцевості
не були обов'язковими. Так за життя мати володіла та користувалася належним їй
будинком без відповідного оформлення права власності.

У
попередньому судовому засіданні при розгляді справи позивач повністю підтримав
свої позовні вимоги,  просить суд визнати
за ним право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та
спорудами,  розташований по АДРЕСА_1

Представник
Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області в судове
засідання не з'явився,  однак сільська
рада надала заяву (а.с. 13) про розгляд справи у відсутність їх
представника,  з позовними вимогами
згодні повністю та не заперечують проти визнання за ОСОБА_1 права власності на
житловий будинок,  який залишився після
смерті його матері.

Суд,  заслухавши позивача та вивчивши документи
справи приходить до висновку,  що позовні
вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до копії паспорту (а.с. 5),  позивач -
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродженець села Жеребкове Ананьївського
району Одеської області,  мешканець
м.  Ананьева Одеської області,  що також підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 6),  де його батьками
вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Встановлено,  що ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована і
фактично мешкала в АДРЕСА_1 по день
своєї смерті,  що підтверджується
довідкою Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області
(а.с. 8),  їй дійсно належить житловий
будинок в АДРЕСА_1,  на підставі погосподарської книги №11
особовий рахунок НОМЕР_1 стр.№91,  в
якому вона проживала з 1962 року по день смерті,  що також підтверджується довідкою
Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.
Ю),  та відповідно до свідоцтва про
смерть (а.с. 7),  ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно
свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР
(а.с. 16),  забудовником вказано ОСОБА_5
- попереднього власника будинку,
вказано,  що на виділеній ділянці
належить збудувати жилий будинок,  площею
37 кв.м.  та надвірні будівлі.

Згідно
довідки характеристики Ананьївського районного БТІ на даний час загальна
вартість житлового будинку разом з господарчими будівлями та спорудами складає
12592 гривні (а.с. 9).

Встановлено
також,  що текстом заяви (а.с. 11),  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дочка та син померлої
ОСОБА_2,  спадщину після смерті матері не
прийняли і оспорювати цей факт в судовому порядку не будуть,  не заперечують проти оформлення спадщини на
ОСОБА_1.

Так,  згідно  ст. . 328 ЦК України,  право
власності набувається на підставах,  що
не заборонені законом,  зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно
до  ст.
331 ЦК України,  право власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки,  будівлі,  споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,  право
власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній
реєстрації,  право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Відповіло
до  ст.
344 ЦК України,  особа,
яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,  безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна
давність),  якщо інше не встановлено цим
Кодексом.  Право власності на нерухоме
майно,  що підлягає державній
реєстрації,  виникає за набувальною
давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,  транспортні
засоби,  цінні папери набувається за
рішенням суду.

Так,  згідно
ст.  1218 ЦК України,  до складу спадщини входять усі права та
обов'язки,  що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким
чином,  зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права
власності на житловий будинок,  який
залишився після смерті його матері,
ОСОБА_2,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторонам
роз"яснено вимоги  ст.  174 ЦПК України й наслідки відповідних
процесуальних Дій.

На підставі
викладеного,  керуючись Законом України
"Про власність",   ст.  ст.
328, 331, 344,  1218, 1261, 1268 ЦК України,   ст.
ст.  10, 11, 60, 130, 174, 209,
212-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  право власності на житловий будинок,  розташований за адресою АДРЕСА_1,  разом з господарчими будівлями та спорудами,  загальною вартістю 12592 гривні,  який залишився після смерті його матері,  ОСОБА_2,
яка померла 06.03.2004 року.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.