Справа № 22 ц- 5105                                                 Головуючий
в 1 інстанції- Каніщева Н.О.
- 23                                                              Доповідач-
УХВАЛА

іменем      України

19 червня 2007
року   Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого-
судді Пономарьовій О.М. .

суддів- Бабенка П.М.  , Бондаренко Л.І.

при секретарі -
Артамоновій CO.

за участю
позивача -  ОСОБА_1 ,  відповідача - ОСОБА_2розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м.  Донецьку
цивільну справу  за   позовом ОСОБА_1  до   ОСОБА_2        про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

У
вересні 2006 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду ,  обґрунтувавши позов тим,  що з вини відповідачки ОСОБА_2в результаті
залиття його квартири АДРЕСА_1 водою ,
йому спричинено матеріальну та моральну шкоду. Просив стягнути з неї на
його користь 2786 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

У
подальшому свої вимоги змінив,  просив
стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з
ремонтом квартири 750, 93 грн.,
моральної шкоди - 1700 грн. та його судові витрати .

Ухвалою
Селидівського міського суду Донецької області від 26 грудня 2006 року
затверджена мирова угода між сторонами,
згідно якій відповідачка зобов'язалася переклеїти шпалери в кухні та
вітальні квартири позивача.

Рішенням
цього ж суду від 25 квітня 2007 року частково задоволені вимоги позивача,  стягнуто з відповідачки на його користь на
відшкодування матеріальної шкоди 657, 88 грн.,
на відшкодування моральної шкоди 150 грн.,  судові витрати в сумі 68 грн. В решті позову
відмовлено.

З
вказаним рішенням не погодилися обидві сторони,
принесли апеляційні скарги. Позивач також оскаржує у вказану вище ухвалу
суду.

В своїй
апеляційній скарзі,  позивач просить
рішення та ухвалу суду скасувати,
ухвалити нове рішення , яким задовольнити його позовні вимоги,  посилаючись на те,  що рішення суду та ухвала постановлені з
порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначив,  що висновки суду про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди не відповідають встановленим обставинам справи.

Суд
постановивши ухвалу про затвердження мирової угоди в частині позовних
вимог,  не роз'яснив сторонам наслідки
затвердження мирової угоди,  не закрив
провадження у справі , не врахував, що в мировій годі не були урегульовані усі
спірні питання , його було примушено підписати заяву про мирову угоду.

Також
зазначив,  що визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди ,  суд не
врахував ступінь вини відповідачки,
глибину його моральних страждань,
не надавши належної оцінки доказам у справі.

Відповідачка
в своїй апеляційній скарзі зазначила,  що
суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального
права,  не врахував,  що відсутні достатні

докази її вини у спричиненні матеріальної шкоди та моральної шкоди
позивачеві,  також просила рішення суду
скасувати,  ухвалити нове рішення,  яким відмовити позивачеві в задоволенні позову.

Вислухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  дослідивши матеріали цивільної справи ,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає за необхідним апеляційні скарги задовольнити
частково,  рішення суду скасувати з
направленням справи на новий розгляд , з наступних підстав.

Відповідно до
вимог  ст. .213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є
рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є
рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Судом
встановлено,  що позивач є власником
квартири АДРЕСА_1. Його квартира була неодноразово затоплена водою у 2006-2о07
роках.

Згідно
постанови адмінкомісії від 26.07.06 року відповідачка була притягнута до
адміністративної відповідальності за затоплення квартири.

Ухвалою
суду від 26 грудня 2006 року затверджена мирова угода між сторонами,  згідно якій відповідачка зобов'язалася
переклеїти шпалери в кухні та вітальні квартири позивача.

Суд
встановив,  що вартість
ремонтно-відновлюваний робіт в квартирі позивача складає 657, 88 грн.,  яку стягнув з відповідачки ,  та стягнув на її користь 150 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Але
висновки суду по справі не відповідають встановленим обставинам,  судом на порушення вимог ЦПК неповно
встановлені обставини

Згідно з
п. 18 ,  33, 35 Правил користування
житловими приміщеннями житлових будинків та придомовою територією,  затверджених Постановою КМУ № 572 від
08.10.1992 року,  власники та наймачі
квартири зобов'язані дотримуватись правил експлуатації водопостачальної системи
в квартирі , при появі несправності в квартирі вживати заходів до їх усунення
власними силами або підприємств по обслуговуванню житла,  своєчасно повідомляти власника будинку про
виявлені несправності,  які порушують
нормальну експлуатацію будинку.

Як
убачається з пояснень відповідачки,
матеріалів справи ,  власником
квартири,  де вона проживає,  є вона та її чоловік ОСОБА_3

Судом не
встановлено в чому саме полягає вина відповідачки у заподіянні шкоди
позивачеві,  не вирішене питання про
притягнення до участі у справі в якості відповідача співвласника квартири
відповідачки- її чоловіка. В справі відсутні правоустановчі документи на
квартиру відповідачки,  довідка житлової
організації про осіб,  які зареєстровані
в цій квартирі.

Також
судом не встановлений розмір матеріальної шкоди та чому саме вона полягає.
Зазначено лише,  що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню в сумі 657, 88 грн.- вартість
ремонтно-відновлюваних робіт. При цьому висновки суду про часткове задоволення
позову нічим не обґрунтовані.

До
справи залучений локальний кошторис на ремонт квартири,  але не зазначено якої саме квартири,  не підписано усіма особами,  які складали його. З цього документу
неможливо встановити взагалі розмір матеріальної шкоди.( а.с.  10-ІЬ)

Також в
справі мається два розрахунки на ремонт полу в кухні. З першого
убачається,  що вартість ремонту складає
1487 грн.,  з друї ого- 657, 88 грн.
(а.с.  9,
45 ) Але суд не надав оцінки вказаним документам,  не вказав саме з яких мотивів він прийняв до
уваги розрахунок   на а.с.  45 .

За таких обставин
суд повинен був
вирішити питання про призначення судово-будівельної експертизи для визначення
розміру спричиненої матеріальної шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної
шкоди,  суд не

встановив   в чому саме вона
полягає,  не врахував        характер правопорушення,  глибину

фізичних та
душевних страждань позивача,  ступень
вини відповідачки.

Постановивши
ухвалу про затвердження мирової угоди,
суд на порушення вимог  ст. . ст.
175,  205 ,  206 ЦПК України не звернув уваги на те,  що в мировій угоді не зазначена вартість
ремонтних робіт,  строк їх виконання
,  не встановив чи не порушує ця мирова
угода права та інтереси сторін,  до
ухвалення судового рішення не роз'яснив сторонам наслідки цього рішення . Крім
того,  постановивши ухвалу про
затвердження мирової угоди,  суд не
вирішив питання про закриття провадження у справі у цій частині позовних вимог.

Не
притягнувши до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 суд при розгляді
справи вирішив питання про права та обов'язки вказаної особи,  яка не брала участі у справі,  що є безумовною підставою для скасування
рішення суду з направленням справи на новий розгляд.

За таких
обставин неможливо визнати оскаржуване рішення та ухвалу суду законними та
обгрунтованими. Тому апеляційні скарги слід задовольнити частково,  рішення та ухвалу суду скасувати,  справу направити на новий розгляд.

Керуючись  СТ. . СТ. 1166,  1167 ЦК
України,  п. 18 ,  33, 35 Правил користування житловими
приміщеннями житлових будинків та придомовою територією,  затверджених Постановою КМУ № 572 від
08.10.1992 року,   ст.  ст. 303 п.1 ч.1  ст. 307 ,
ст. 308 , 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги сторін задовольнити частково.

Рішення
Селидівського міського суду Донецької області від 25 квітня 2007 року та ухвалу
цього ж суду від 26 грудня 2006 року скасувати. Справу направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
набрання нею законної сили.