Справа №22-ц-1573/07 p.                               Головуючий
1     інстанції  Алєйніков В.О.
5                                                       Доповідач   апеляційного суду Довжук Т.С.
УХВАЛА

13 вересня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого      -
Галущенка О. І., суддів: Базовкіної Т.М., Довжук Т.С,

при
секретарі судового засідання   Фірсовій
Т.В.,

за участю прокурора                        Волкова СВ.,

представника позивачки                 ОСОБА_2,

представника
3-ої особи                 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за
апеляційною скаргою прокурора Миколаївської області який діє в інтересах
держави в особі Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство»

(далі - прокурор)

на   рішення Центрального  районного суду  м. Миколаєва від 12 жовтня  2006 року за позовом

ОСОБА_1

до

Миколаївської міської ради

(далі - міськрада),

третя
особа: Державне підприємство «Миколаївське лісове господарство» (далі -ДП
«Миколаївське лісове господарство»),

про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИЛА:

27 вересня 2006 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Миколаївського міського управління земельних ресурсів (далі -
управління земельних ресурсів), виконкому міськради про визнання протиправними
дії управління земельних ресурсів про відмову у погодженні проекту відведення
земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуального
житлового будинку та господарських

споруд по вул.
Гагаріна, 1-6 в Корабельному районі м. Миколаєва; зобов'язання управління земельних
ресурсів погодити вказаний проект та визнання права власності на зазначену
земельну ділянку.

Позивачка вказувала, що рішенням виконкому міськради від
22 липня 2005 року надано дозвіл на розробку проекту відведення їй земельної
ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та
господарських споруд по вул. Гагаріна, 1-6 в Корабельному районі м. Миколаєва.
Однак, управління земельних ресурсів відмовило в погодженні проекту з тій
підстави, що зазначена земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду, а
тому її надання можливо тільки після вилучення у Миколаївського держлісгоспу та
зарахування до земель запасу.

Посилаючись на
вказане, позивачка просила позов задовольнити.

У попередньому судовому засіданні представник позивачки просив залишити без
розгляду усі вимоги, крім позовної вимоги про визнання права власності на
земельну ділянку.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2006 року
проведена заміна неналежного відповідача на належного, а саме: Миколаївське
міське управління земельних ресурсів на Миколаївську міську раду та залишені
без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії управління земельних
ресурсів про відмову у погодженні проекту відведення земельної ділянки у власність
для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і
господарських споруд та зобов'язання управління земельних ресурсів погодити
вказаний проект.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2006 року
позов задоволено. Постановлено визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну
ділянку для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та
господарських споруд по вул. Гагаріна, 1-6 в Корабельному районі м. Миколаєва.

В апеляційній скарзі прокурор просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду не
відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, представників позивачки та
3-ої особи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав свою згоду на
визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку та посилаючись на
положення п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,
задовольнив позов. При цьому суд вважав, що всі зацікавлені особи були належним
чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд неповно
з'ясував всі обставини справи, вважав встановленими недоведені обставини,
невірно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального
права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що управлінням земельних ресурсів було
відмовлено позивачці у погодженні вищевказаного проекту в зв'язку з тим, що
спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду.

Третьою особою по справі було притягнуто ДП «Миколаївське лісове
господарство», але справа була розглянута судом у відсутність представника
цього підприємства не маючи даних про те, що йому було повідомлено у
встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, тобто з
порушенням вимог ст. 169 ЦПК України.

До того ж, розглянувши справу у відсутності представника третьої особи, суд
неповно з'ясував всі обставини справи, які мають суттєве значення для
правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми процесуального права, що є безумовною підставою для
скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд.

Також, згідно ст. 114 ЦПК
України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної його частки.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка знаходиться на
території Корабельного району, тому розгляд справи Центральним районним судом
було проведено з порушенням правил виключної підсудності.

Таким чином, незаконність та необґрунтованість судового рішення є підставою
для його скасування, а розгляд справи за відсутності третьої особи, яка не була
належним чином повідомлена про час і місце судового засідання та розгляд справи
з порушенням правил виключної підсудності є підставою для передачі справи на
новий судовий розгляд відповідно до п. п. З, 6 ст. 311 ЦПК України.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, вжити всіх
передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування
дійсних обставин справи, права та обов'язки сторін, і в залежності від
встановленого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись
статями 303, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської області, який діє в інтересах
держави в особі Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство»,
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12
жовтня 2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до Корабельного
районного суду м. Миколаєва.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.