УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року.                                                                                                  м.  Одеса

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі;

Фальчука
В.П.,  Троїцької Л.Л.,  Каранфілової В.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2004 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Маяк» про стягнення заробітної плати,
грошової компенсації за невикористану відпустку,  середнього заробітну за час затримки
розрахунку при звільненні,  про внесення
записів до трудової книжки -

встановила:

ОСОБА_13вернувся
до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Михайлівського
районного суду Запорізької області від 20.09.2004 року,  яким йому відмовлено в задоволені позову у
повному обсязі,  та на ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 20.12.2004 року,
якою рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В
касаційній скарзі заявник просить скасувати зазначені рішення,  посилаючись
на порушення судами норм матеріального і процесуального права,  та справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Колегія суддів визнає,  що підстави для перегляду судових рішень
відсутні.

Судами
законно та обгрунтовано встановлено,  що
ОСОБА_1 не довів
свої позовні вимоги про те,  що з
25.08.2002 року по 04.01.2003 року він тимчасово працював в колективі
охоронників з 10 осіб в ТОВ «Маяк» на охороні садової бригади,  гаражу,
майстерні та ферми,  та за час
роботи йому не виплачувалася заробітна плата,
не була виплачена грошова компенсація за невикористану відпустку,  середній заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні,  не були внесені до
трудової книжки відомості про трудову діяльність в товаристві.

Згідно  ст.  30
ЦПК України в редакції 1963 року та ч.1
ст. 60 ЦПК України в редакції 2004 року,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Із
змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення
судами норм матеріального і процесуального права. Касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені у ній доводи не підтверджуються доказами у справі.

Справа
№33ц-475/07

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права,
чи порушення норм процесуального права.

Судові
рішення ухвалені з додержанням судом першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права.

Підстави,
передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України для обов'язкового скасування

рішення відсутні.

Керуючись
с.  ст. 332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2004 року - залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.