УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

31 січня
2007 року                                                               М.
Хмельницький

Колегія судців

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: Рищука
П.К.(головуючий) Заїки В.М. ,  Пастощука М.
М.

при секретарі: Ващук О.В.

з участю :
сторін

розглянула
у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року цивільну справу №
22ц-143 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів

встановила:

Звертаючись
в суд з позовом до ОСОБА_2  та ОСОБА_3
ОСОБА_1 зазначала,  що 21 квітня 2006
року вона придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,  проте відповідачі з малолітньою дитиною,  які проживали в даній квартирі за згодою
попереднього власника,  продовжують
проживати в ній і відмовляються виселитися.

Тому
позивачка просила суд виселити відповідачів та їх малолітню дитину з спірної
квартири.

Під час
розгляду справи ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги та просила суд розірвати
договір оренди житлового приміщення від 5 липня 2002 p.,
стягнути з ОСОБА_3,
ОСОБА_2  моральну шкоду в розмірі
1700 грн.,  заборгованість за комунальні
послуги та квартирну плату з 21 квітня 2006 р. у сумі 378 грн. 83 коп. та за користування житлом в розмірі
1583 грн. за період з 21 квітня 2006 р. по 31 жовтня 2006 р.

2

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року позов задоволено
частково.

Стягнуто
з ОСОБА_3,  ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 в солідарному порядку 1266
грн. 67 коп.3аборгованості за користування житлом,  67 грн. 50 коп. вартості оплати телефонних
послуг,  а всього стягнуто 1334 грн. 17
коп.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим
рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 листопада 2006 року доповнено
рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада
2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні
житлом та виселення:

Зобов'язано
ДПІ в м.  Хмельницькому повернути ОСОБА_1
17 грн. зайво сплаченого судового збору.

Стягнуто
з ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
по 9 грн. 29 коп. судового збору з кожного.

Стягнуто
з ОСОБА_3,  ОСОБА_2  на користь держави по 5 грн. 45 коп. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь держави 11 грн. 57 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням суду незгідна в частині незадоволення
позовних вимог,  просить його скасувати
та постановити нове рішення,  яким
повністю задовольнити позов. Зазначається,
що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Судом не взято до уваги,
що про договір найму позивачка дізналася лише під час розгляду справи;
судом першої інстанції не були розглянуті питання чи виконувався належним чином
договір найму з попередніми наймодавцями,
чи не є він фіктивним.  Крім
того,  не прийнято до уваги вимоги  ст.
ст.  23,  386 ЦК
України.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з викладених у
ній мотивів.

Відповідачі
апеляційну скаргу не визнали.

Суд вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
із наступних мотивів.

Судом
встановлено,  що 21 квітня 2006 року між
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу,  згідно якого позивачка стала власником квартири
АДРЕСА_1.

5 липня
2002 р. між колишнім власником спірної квартири ОСОБА_6 та відповідачем по
справі ОСОБА_3  було укладено договір
оренди,  згідно якого орендар отримав в
тимчасове володіння та користування квартиру АДРЕСА_1 терміном на три
роки,  з умовою орендної плати за
користування майном в сумі 200 грн.,
забезпечення його продуктами на 50 грн.,
сплатою за комунальні послуги,
включаючи плату за телефон.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи.

Доводи
апеляційної скарги спростовуються наступними обставинами.

3

Відповідно
до вимог ч.1  ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Як
вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1,
відповідно до договору купівлі-продажу,
є власником квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі з 2002 року
проживає сім я ОСОБА_2,  відповідно до
договору оренди від 5 липня 2002 року.

Згідно
ч.3  ст. 825 ЦК України договір
найму частини будинку,  квартири,  кімнати /частини кімнати/ може бути
розірваний на вимогу наймодавця в разу необхідності використання житла для
проживання самого наймодавця та членів його сім ї. Наймодавець повинен
попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці.

Такого
попередження,  виконаного належним чином
у відповідності до діючого законодавства,
проведено не було.

Розглядаючи
спір по суті суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те,  позовні вимоги є необгрунтованними,  тому на законних підставах відмовив у їх
задоволенні,  з чим апеляційний суд рахує
необхідним погодитись.

Інші доводи
апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають.

Рішення
постановлено на повно,  всебічно
досліджених матеріалах справи,
відповідає вимогам матеріального і процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
218,  315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий
у І інстанції - Бондар В.В.                                                Справа
№ 22 - 143

Доповідач
- Рищук П.К. Категорія № 29