АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц -1635 / 2007                            Головуючий в 1 інстанції - Полубан М.П.
Категорія -19/21                                             Доповідач   -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року          Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого   -
Глущенко Н.Г.

суддів                                               -  Красвітної Т.П., Присяжної Ж.І.

при
секретарі -  Білоконь Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Петропавлівському районі
Дніпропетровської області на     рішення      Петропавлівського      районного      суду
Дніпропетровської     області
від   8   грудня   2006   року   по
справі   за   позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та    професійних    захворювань    України
у    Петропавлівському    районі Дніпропетровської області про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006
року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Петропавлівському районі Дніпропетровської
області про стягнення страхової виплати за моральну шкоду /а. с. 1 /.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася
на те, що вона з 1992 року
знаходилась в трудових відносинах з ВАТ "Павлоградвугілля", де
працювала за різними спеціальностями (апаратник хімводоочистки, машиніст котла,
машиніст насосної установки). За час роботи на підприємстві вона отримала
професійне захворювання (хронічна вертиброгенна полерадикулопатія з вираженим
больовим синдромом, статико-динамічними порушеннями на фоні остеохондрозу
попереково-крижового відділу, деформуючий артроз колінних, ліктьових та
плечових суглобів), що підтверджується актом розслідування хронічного
професійного захворювання від 16.06.2004 року.

2

За висновком МСЕК від 17.06.2004 року їй вперше встановлено з 16.06.2004 року 2 групу
інвалідності та 70% втрати
професійної працездатності, де: 40%
- вперше по радикулопатії та 30%
- вперше по дефартрозам.

В зв'язку з отриманим професійним захворюванням
вона-позивачка втратила працездатність, фактично стала інвалідом 2 групи у своїх
неповні 52 роки та
нездатною до фізичної праці. Позбавлена можливості займатися будь-якою роботою
по господарству та утримувати свою родину. У зв'язку з професійним
захворюванням змушена постійно лікуватись, позбавлена можливості займатись
своїми улюбленими захопленнями.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та Закону "Про охорону праці" позивачка просила
стягнути з відповідача на її користь 70000
грн. - суму
страхової виплати за моральну шкоду /
а. с. 1 /.

Рішенням Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 08.12.2006
року позовні вимоги ОСОБА_1.
задоволені частково і з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області стягнено на
користь позивачки 60000 грн.
страхової виплати за моральну шкоду /
а. с. 25-26/.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції
ФССНВВПЗ України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові, оскільки
рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального закону /а.
с. 28-29 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення
суду зміні згідно п. 3 ст.309 ЦПК України, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції
правильно встановив вище зазначені обставини по справі та прийшов до
обгрунтованого висновку, що в зв'язку з професійним захворюванням отриманими
позивачкою під час роботи на підприємстві в підземних та шкідливих умовах , в результаті
якого їй вперше висновком МСЕК від 17.06.2004
року встановлено з 16.04.2004
року 2 групу
інвалідності та вперше встановлено 70%
втрати професійної працездатності по професійному захворюванню: 40% - радикулопатія
та 30% - дефартрози,
що підтверджується зазначеними висновками МСЕК, актом розслідування хронічного
професійного захворювання, довідками лікувальних установ про незадовільний стан
здоров'я позивачки / а. с. 3,4,14,22 /, - позивачці
спричинено моральну шкоду і вона підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з
відповідача страхової виплати за моральну шкоду у відповідності з вимогами
ст.ст. 21,28,34 Закону
України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ст.77 Закону
України "Про Державний бюджет 2006
року" призупинена виплата моральної шкоди з 1 січня 2006 року, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки позивачка втратила працездатність у зв'язку з
професійним захворюванням до 1
січня 2006 року,
вона була оглянута вперше у МСЕК, з встановленням розміру втрати працездатності
та групи інвалідності, ще 16.04.2004
року.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача, як
такі, що суперечать матеріалам справи та діючому матеріальному і процесуальному
закону, - про те,
що для вирішення питання, щодо наявності спричинення позивачу моральної шкоди
ушкодженням здоров'я необхідні медичні знання, а тому для об'єктивного
вирішення спору необхідний висновок медико-соціальної експертизи. До того ж під
час розгляду справи відповідач не заявляв клопотання про проведення експертизи
на предмет спричинення моральної шкоди.

3

Згідно ст.
212 ЦПК України - суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інші
доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції безпідставно зависив розмір страхової виплати за моральну шкоду.
Виходячи з дійсних обставин справи та наслідків, які наступили, розміру втрати
позивачкою професійної працездатності, її групи інвалідності і того, що
відповідач сплачує позивачу і інші страхові виплати, в тому числі і на
лікування, - колегія суддів знаходить можливим зменшити цей розмір до 50000 грн.,
задовольнивши апеляційну скаргу частково.

Керуючись
ст.ст. 303, 307,309 ЦПК
України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України У Петропавлівському районі Дніпропетровської області - задовольнити
частково.

Рішення Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 8
грудня 2006 року в
частині розміру страхової виплати за моральну шкоду - змінити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у

Петропавлівському
районі   Дніпропетровської   області на
користь   ОСОБА_1 50000 грн. / п'ятдесят тисяч
гривен / страхових
виплат за моральну шкоду.

В іншій
частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з цього часу.