УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2   жовтня
2007р.                                                                       м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлишиної
А.Т.,  Вакарук В.М. ,  Меленко О.Є.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Тячівського районного суду від 28.12.2004р. та ухвалу Апеляційного
суду Закарпатської області від 31.03.2005р.,
-

встановила:

У
вересні 2004р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди,  мотивуючи тим,  що 26.06.2004р. біля 11год. на його робочому
місці в кабінеті ветсанекспертизи на продовольчому ринку в смт. Солотвино в
присутності людей відповідач затіяв сварку під час якої ображав його словами та
наніс удар рукою в обличчя. В результаті емоційного стресу та пережитого
приниження він,  ОСОБА_1,  був доставлений в лікарню з гострим
порушенням мозкового кровообігу,  а
негативні наслідки захворювання він продовжує переживати,  в зв'язку з чим йому завдано моральну
шкоду,  що підлягає компенсації  в 30 000 грн.

Рішенням
Тячівського районного суду від 28.12.2004р. позов задоволено частково :
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. 15 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 31.03.2005р. рішення суду першої
інстанції    залишено без зміни.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та ухвалою Апеляційного суду  ОСОБА_2 подав касаційну скаргу,  в якій,
посилаючись на неправильну оцінку судами обставин справи,  просив рішення Тячівського районного суду та
ухвалу  Апеляційного суду  скасувати .

Колегія суддів
дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Справа №
33-ц-433-кс/07р.                                           Головуючий в 1-й
інстанції: Гримут В.І.

Категорія     44                                                               Доповідач:
Павлишина А.Т.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1,  суд першої
інстанції мотивував тим,  що різке психоемоційне
перенапруження,  внаслідок якого виникла
хвороба позивача,  настало в зв"язку
з поведінкою відповідача,  який наніс
позивачу прилюдно образи та удар в обличчя,
що підтверджено поясненнями свідків та висновком судово-медичної
експертизи. А,  зважаючи на негативні
наслідки для здоров"я позивача,
викликані неправомірною поведінкою відповідача,  то обґрунтованим є і рішення суду першої
інстанції в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди .

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду ,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

З
матеріалів справи вбачається,  що судові
рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст. 332,
336 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Тячівського   районного   суду
від   28.12.2004р.   та
ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від
31.03.2005р.  залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.