РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19
лютого 2007 року                                                                                         м.  Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в
складі:        головуючого - судді -      ХарчукаВ.М.

суддів -                                                   Карпусь
С. А. та Кізюн О.Ю.

при
секретарі -                                      Тимощук
М. В.

з участю:      сторін

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-145,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Волочиського районного суду від 1 листопада 2006 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,  заслухавши доповідача,  пояснення учасників процесу,  дослідивши матеріали справи,  судова колегія,

встановила:

ОСОБА_2
звернулась до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те,  що перебувала
в зареєстрованому шлюбі із відповідачем і спільно нажили троє дітей: ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти перебувають на її утриманні,
відповідач коштів на утримання дітей не надає,  ніде не працює. Просила стягнути з
відповідача аліменти на їх утримання по 160 гривень на кожну дитину.

Допитаний
за дорученням суду відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково,  пояснив,
що являється інвалідом 3-ї групи,
ніде не працює,  тому не
спроможний сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Рішенням
Волочиського районного суду від 1 листопада 2006 року стягнуто з ОСОБА_1
аліменти на утримання трьох неповнолітніх доньок в розмірі 100 гривень на кожну
щомісячно,  а також судові витрати на
користь держави.

В
апеляційній скарзі на рішення суду прешої інстанції ОСОБА_1 посилається на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права -
ст.  6 п. 2 ЦПК України,  192 п.2 Сімейного кодексу України,  182 цього ж кодексу. Судом не враховано,  що він є інвалідом 3-ї групи по загальному
захворюванню,  отримує пенсію лише
323,  41 гривень,  ніде не працює,  так як йому протипоказаний важкий фізичний
труд. Просить скасувати рішення суду першої інстанції,  ухвалити нове рішення,  яким зменшити розмір стягуваних з нього
аліментів.

Судова
колегія приходить до висновку,  що
апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню,  а рішення суду першої інстанції зміні з
мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального права.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 являється
батьком трьох неповнолітніх доньок: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Доньки
перебувають на утриманні матері ОСОБА_2 і потребують утримання від відповідача.

Головуючий
у 1-й інстанції - Намистюк В.П.                                    Справа
№22ц-145

Доповідач
- Харчук В.М.                                                                     Категорія
№36

2

Зазначені
обставини повністю визнаються сторонами і підтверджуються матеріалами справи:
довідкою Федірківської сільської ради (а.с.
5),  копіями свідоцтв про
народження (а.с.  6-8).

Однак,  при ухваленні рішення та визначенні розміру
стягуваних на кожну дитину аліментів суд першої інстанції не врахував в
достатній мірі обставини справи: стан здоров'я та його матеріальне становище.

З
матеріалів справи вбачається,  що
відповідач ОСОБА_1 являється інвалідом 3-ї групи за загальним захворюванням
(обмежено працездатним),  не працює,  так як йому протипоказаний важкий труд,  отримує пенсію по інвалідності лише в сумі
323,  41 гривень і визначений судом
розмір стягуваних аліментів перевищує 50% отримуваної ним пенсії. Відповідач не
працює і не може працювати з поважних причин через стан здоров'я.

Зазначені
обставини підтверджуються дослідженими доказами: посвідченням інваліда,  висновком МСЕК,  довідкою інституту отоларингології,  довідкою Білогірського управління Пенсійного
Фонду України.

При цих
обставинах судова колегія приходить до висновку,  що розмір стягуваних з відповідача аліментів
на утримання кожної дитини слід зменшити до 50 гривень на місяць на кожну
дитину,  з тим,  щоб загальний розмір стягуваних аліментів не
перевищував Уі отримуваної ним пенсії.

Відповідно
до  ст.
ст.  180,  181 ч.3,
182,  184 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх
повноліття.

За
рішенням суду аліментів з батька можуть бути стягнуті в частковому виразі від
його доходу або в твердій грошовій сумі.

При
визначенні розміру стягуваних аліментів враховуються,  в тому числі,
стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів,  інші обставини,  що мають істотне значення.

Розмір
аліментів на кожну дитину не може бути менший за 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків,
передбачених  ст.  184 цього ж кодексу.

Відповідно
до  ст.
184 Сімейного кодексу України,
якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід,  а також за наявності інших обставин,  що мають істотне значення,  суд за заявою платника або одержувача
аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір цих
аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Якщо
розмір аліментів на одну дитину,
призначений в твердій грошовій сумі,
менший від розміру,  передбаченого
ч.2  ст.
182 кодексу,  то дитині
призначається державна допомога. Визначаючи розмір стягуваних аліментів з
відповідача,  суд першої інстанції
порушив зазначені норми матеріального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  309,
313-314,  316,  317,
319 ЦПК України,  судова колегія,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити,  рішення
Волочиського районного суду від 1 листопада 2006 року змінити.

Стягнути
із ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_4,  уродженця і жителя села Юрівка Білогірського
району Хмельницької області,  аліменти на
користь ОСОБА_2,  проживаючої в селі
Федірки Волочиського району Хмельницької області,  на утримання неповнолітніх доньок:
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,  в розмірі по 50
(п'ятдесят) гривень на кожну,  починаючи
з 15 серпня 2006 року (дня звернення до суду) і до повноліття дітей або до
зміни майнового стану сторін,  щомісячно.

3

В
частині стягнення судових витрат на користь держави рішення    суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
набирає чинності негайно,  але може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня його проголошення.