Справа № 2-768/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в
складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при
секретарі судового засідання - Погорєлової Н.М., за участю позивачки - ОСОБА_1.,
розглянувпш у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3( зміна прізвища на підставі свідоцтва про укладення шлюбу, НОМЕР_1,
виданого Підгородненською селищною Радою Дніпропетровського району 30 вересня
1972 р.)  про визнання договору купівлі -
продажу житлового будинку АДРЕСА_1, раніше укладеного між нею та ОСОБА_4 09
серпня 2002 року на Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній Біржі
дійсним та визнання за нею право власності на житловий будинок.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі,
пояснивши, що 09 серпня 2002 р. вона придбала за 1 700 грн. 00 коп. у ОСОБА_4
житловий будинок АДРЕСА_1, зареєструвавши цей договір в той же день на
Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній Біржі, яка з 16 травня 2005
року припинила свою діяльність. Умови договору сторонами повністю виконані,
договір зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної
інвентаризації 27 серпня 2002 р. під реєстровим номером 5891. Проте, 20 червня
2003 р. продавець ОСОБА_4 померла, що позбавило можливості позивачку
нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_2., який є правонаступником ОСОБА_4, в судове засідання не
з'явився, направив до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його
відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідачка ОСОБА_3., яка є правонаступником ОСОБА_4, в судове засідання
не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним
чином,    згідно    поданої
до суду заяви,

просить розглянути
справу у її відсутність,
проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справа розглянута у
відсутність відповідачів, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 09 серпня 2002 р. ОСОБА_1. уклала
договір купівлі - продажу нерухомого майна № 512 з ОСОБА_4 За даним договором
позивачка придбала у власність житловий будинок АДРЕСА_1, жилою площею 31, 3
кв.м., з сараєм - літ. Б - 1, літньою кухнею - літ. В -1, погребом - літ. Г -
Іп/д, сараєм - літ. Д - 1, сараєм - літ. Е - 1, вбиральнею - літ. Ж - 1,
огорожею - літ. №1-7 та спорудою - літ. № 3 - 4, який раніше належав продавцю ОСОБА_4
на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 12
жовтня 1977 р., на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської
Ради Миколаївської області № 500 від 13 вересня 1977 p.,
зареєстрованого в Вознесенському МБТІ 17 жовтня 1997 р. за реєстровим номером
5891, передавши в рахунок покупки продавцю грошову суму в розмірі 1 700 грн. 00
коп. Даний договір укладений на Вознесенській Універсальній Товарно -
Сировинній Біржі, державна реєстрація якої припинена з 16 травня 2005 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_1., як
покупцем, та ОСОБА_4, як продавцем, 09 серпня 2002 р. був укладений письмовий
договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1,
який зареєстрований Вознесенською Універсальною Товарно - Сировинною Біржею.
Проте, в порушення вимог ст. 227 ЦК
Української РСР від 18 липня 1963 p., що діяв на час укладення угоди, оформлення вищевказаного
договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не
відбулося.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до
правовідносин, які продовжують існувати застосовуються норми нового ЦК України.

Згідно ст. 657 ЦК України
договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У
разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК
України).

Проте, 4.2 ст.220 ЦК
України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу
добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підгаерджується свідоцтвом про
смерть, НОМЕР_1, в наслідок чого, позивачка позбавлена можливості укласти
договір купівлі - продажу житлового будинку в нотаріальному порядку.

Ст. 16 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачем
спосіб захисту цивільного права шляхом визнання угоди дійсною є вірним і може
бути застосований судом, оскільки від цього залежить виникнення у неї права
власності на житловий будинок.

Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору,
за яким ОСОБА_4 передала позивачці у власність житловий будинок, а позивачка
передала останній визначену грошову суму, але нотаріально посвідчити даний
договір купівлі - продажу є не можливим, в зв'язку зі смертю продавця за
угодою, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що на підставі ст. ст. 220, 657 ЦК
України позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі
позову.

Керуючись ст.
ст. 10, 11,209, 212, 213, 214, 215, 217 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу
дійсним та визнання права власності на житловий    будинок задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу Ш 512 житлового будинку АДРЕСА_1,
укладений 09 серпня 2002 року на Вознесенській Універсальній Товарно -
Сировинній Біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за яким:

ОСОБА_4 продала належний їй на підставі Свідоцтва про право власності на
житловий будинок, виданого 12 жовтня 1977 р., на підставі рішення виконавчого
комітету Вознесенської міської Ради Миколаївської області № 500 від 13 вересня
1977 p., зареєстрованого в Вознесенському МБТІ 17 жовтня 1997
р. за реєстровим номером 5891 житловий будинок АДРЕСА_1, жилою площею 31, 3
кв.м., з господарськими побутовими будівлями та спорудами, передавши його у
власність покупцю й одержавши від покупця грошову суму у розмірі 1 700 грн. 00 коп.,

а,ОСОБА_1 купила житловий будинок АДРЕСА_1, жилою площею 31, 3 кв.м., з
господарськими побутовими будівлями та спорудами, прийнявши його у власність і
передавши продавцю визначену грошову суму у розмірі 1 700 грн. 00 коп. -
дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.