Справа № 22Ц-2175/2007 р.                           Головуючий
в 1 інстанції Ткаченко О.В,
33                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3    вересня
2007 року    колегія судової
палати    в цивільних справах

Апеляційного
суду Київської області в складі :

головуючого      Яворського М. А.,

суддів                  Корзаченко І.Ф.,  Лащенка В.Д.,

при
секретарі     Сторожук І.П.,  Велицького О.О.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4на рішення Володарського районного суду від 25 квітня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4до Володарської районної державної адміністрації,  треті особи Логвинська сільська рада,  Володарська селищна рада,  Володарський районний відділ земельних
ресурсів про падання земельної частки (паю) у приватну власність,

встановила:

У лютому
2006 року позивачі ОСОБА_1. ,  ОСОБА_2.
,  ОСОБА_3.  ОСОБА_4звернулись до суду з позовом до
Володарської районної державної адміністрації про - надання земельної частки
(паю) у приватну власність. Позов обґрунтовували тим,  що в 1992 році на ім'я ОСОБА_1.  надана земельна ділянка розміром 33 га. в безстрокове
володіння для ведення селянського ( фермерського ) господарства і видано
Державний акт. ОСОБА_1 створене фермерське господарство «ОСОБА_1». В штат
працівників були зараховані ОСОБА_1. ,
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 Починаючи з 1996 року позивачі не
можуть отримати у приватну власність земельні паї,  на які вони мають право відповідно до Закону
України „ Про фермерське господарство „ Відповідач порушує вимоги даного
Закону,  чим завдає позивачам моральної
шкоди та втрати від неотримання матеріального прибутку. Відповідач зобов'язаний
на підставі Закону України „Про фермерські господарства, ,  надати кожному члену фермерського
господарства „ ОСОБА_1 „ земельні паї розміром не меншим за паї,  які надані в цій місцевості членам колишнього
колгоспу ,  а саме 4.62 га. На підставі
розпорядження Володарської РДА відділ земельних ресурсів зобов'язаний визначити
в якому місці має бути розташована земельна ділянка кожного з працівників
фермерського господарства. Загальна площа надання земельних часток (паїв)
працівникам фермерського господарства повинна складати площу 18.48 га. землі
єдиного масиву. Позивачі просили суд визнати за ними право на отримання
земельних часток (паїв) в розмірі наданому членам сільськогосподарського
підприємства,  розташованого на

території Логвинської сільської ради,  тобто 4.62 га. кожному.

Рішенням
Володарського районного суду від 25 квітня 2007 року в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду з підстав порушення
норм матеріального права і невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи
в позові,  суд послався на те,  що розпорядженням Володарської
райдержадміністрації від 21 квітня 2004 року фермерському господарству ОСОБА_1.  надано дозвіл на виготовлення технічної
документації зі складання державних актів на право приватної власності на
земельні ділянки в розмірі середньої частки 4, 62 умовних кадастрових гектарів
членам фермерського господарства «ОСОБА_1» та що відповідач не перешкоджає
позивачам у виготовленні технічної документації. Послався також на те,  що ОСОБА_3.  та ОСОБА_4не
зверталися до райдержадміністрації з заявами про надання дозволу на розробку
технічної* документації зі складання державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки.

З
висновками суду не можна погодитись,
оскільки вони зроблені без повного з'ясування обставин справи та з
порушеням норм процесуального права.

Встановлено,  що відповідно до Державного акта,  виданого в 1992 році ОСОБА_1.  надано у довічне успадковуване володіння
земельна ділянка розміром 33 гектари для ведення фермерського господарства.

Рішенням
Володарської районної ради від 1 квітня 1994 року ухвалено припинити право
ОСОБА_1.  на користування частиною
земельної ділянки площею 28 га,
передавши її до земель запасу Логвинської сільської ради. Доручити
Володарському районному відділу земельних ресурсів внести зміни в проект
відведення ОСОБА_1.  земельної ділянки
площею 33 га для ведення фермерського господарства.

Позивачі
посилалися на те,  що земельна ділянка
розміром 5 га,  яка залишилась після
вилучення 28 га,  не була відведена на
місцевості,  що виключає можливість
виготовлення документації про передачу землі у приватну власність.

Суд не
з'ясував чи вилучена фактично частина ділянки,
чи відведена позивачам на місцевості земельна ділянка розміром 5
га,  чи внесені зміни в проект відведення
земельної ділянки та чи виданий Державний акт на земельну ділянку розміром 5
га.

Відповідно
до ч.1  ст.  13 Закону України «Про фермерське
господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання
безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних
ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Відповідно
до ч.2  ст.  13 вказаного Закону членам фермерського
господарства передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у
користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території відповідної ради.

Заявивши
вимоги про визнання права на отримання
у власність земельних

ділянок у
розмірі земельної частки члена сільськогосподарського підприємства,  тобто по 4, 62 га кожному,  позивачі не зазначили з яких земель вони
бажають отримати ділянки - з раніше наданих чи з земель державної і комунальної
власності.

У
розпорядженні Володарської райдержадміністрації від 21 квітня 2004 року
зазначено про надання дозволу на виготовлення технічної документації на
земельні ділянки членам фермерського господарства ОСОБА_1.  та ОСОБА_2. в межах Логвинської сільської
ради на площі 9, 24 га з посиланням на
ст.  23 і  ст.
118 Земельного кодексу. З яких земель повинна передаватися у власність
ділянка не зазначено.

Всупереч
вимогам ч. 4  ст.  10,
ч.1  ст.  11 ЦПК України суд не з'ясував у позивачів з
приводу чого виник спір - з приводу відмови райдержадміністрації у передачі
позивачам у власність земельної ділянки у бажаному розмірі чи у бажаному місці.

Посилаючись
на те,  що ОСОБА_3.  та ОСОБА_4не зверталися до
райдержадміністрації з заявами про надання дозволу на розробку технічної
документації зі складання державних актів на право приватної власності на
земельні ділянки,  суд належно не
перевірив цих обставин.

Апелянти
посилаються на те,  що ОСОБА_3.  та ОСОБА_4відповідач відмовив у передачі у
власність землі з тих підстав,  що вони
не є членами фермерського господарства. Ці доводи апелянтів підтверджуються
поясненнями представника відповідача в засіданні суду першої інстанції.

Оскільки
суд неповно з'ясував обставини справи,
порушив вимоги норм процесуального права,  рішення суду необхідно скасувати.

Суд
апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити спір по суті,  оскільки належно не з'ясована суть позовних
вимог,  тому справу необхідно передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене,  з'ясувати у позивачів суть позовних
вимог,  сприяти всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи і в залежності від встановленого вирішити спір.

Керуючись  ст.
ст.  311, 315 ЦПК України,  колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задоволити. Рішення Володарського районного суду від 25 квітня
2007 року скасувати і справу передати на новий розгляд до того ж суду іншим
суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.