Справа №22ц-1665/2007                                     Головуючий
у 1 інстанції Кравець О.А.
22                                                         Доповідач
у 2 інстанції Яворський М.  А.
УХВАЛА

Іменем України

18
червня 2007 року                                                                                                     м.   Київ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого -
судді:     Яворського М.   А

суддів                                    Корзаченко
І.Ф.,   Червінко К.С.

при
секретарі                       Сторожук
І.П

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами Державної
податкової інспекції у Тетіївському районі та ОСОБА_1 на рішення Тетіївського
районного суду Київської області від 14 березня 2007 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Тетіївського РВ ГУМВС України в Київській області,   ДНІ у Тетіївському районі,   треті особи : Державне казначейство
України,   ОСОБА_2,   ОСОБА_3,
ОСОБА_4,   ОСОБА_5,   ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,   ОСОБА_9 - про відшкодування моральної
шкоди,

встановила:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами до Тетіївського РВ
ГУМВС України в Київській області,   ДНІ
у Тетіївському районі та просила суд постановити рішення про стягнення із
відповідачів на її користь 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди,   мотивуючи свої вимоги тим,   що вона зареєстрована як приватний
підприємець - суб'єкт підприємницької зареєстрована та працює на території
Тетіївського району. На протязі січня квітня 2005 року працівниками ДНІ у
Тетіївському районі та Тетіївського РВ ГУМВС України в Київській області було
здійснено ряд перевірок її підприємницької діяльності,   які на її думку біли не правомірними,   що в подальшому було підтверджено і
рішеннями вище стоячих органів ,   а саме
ДПА в Київській області,   тому просила
задовольнити її позовні вимоги стягнувши з вказаних юридичних осіб на її
користь 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Тетіївського районного суду Київської області від 14 березня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 3адоволено
частково. Стягнуто з Державної податкової інспекції у Тетіївському районі на
користь ОСОБА_1 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди,   160 грн. понесених витрат по оплаті правової
допомоги та 300 грн. понесених судових витрат,
а всього 6460 грн. У задоволенні позовних вимог до Тетіївського РВ ГУМВС
України відмовлено.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач по справі,   ДНІ у Тетіївському районі подала апеляційну
скаргу,   в якій просить скасувати
зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог,   посилаючись при цьому
на те,   що суд першої інстанції
ухвалюючи рішення по справі неправильно застосував норми матеріального права.

Позивачка
по справі ОСОБА_1 також
подала апеляційну скаргу на дане рішення суду та просить скасувати його в
частині відмови їй у задоволенні позовних вимог до Тетіївського РВ ГУМВС
України в Київській області,
постановити нове рішення про стягнення з Державного казначейства України
на її користь 20000 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди,   обґрунтовуючи свої доводи тим.   що працівники РВ ГУМВС України також
приймали активну участь в проведенні незаконних перевірок її діяльності як
приватного підприємця.

Заслухавши
доповідача,   дослідивши матеріали
справи,   проаналізувавши доводи
апеляційних скарг,   колегія судців
вважає,   що апеляційні скарги підлягають
до часткового

2

задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
309 ч.1 п.4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів вказаної цивільної справи позивачка по справі ОСОБА_1 є
суб'єктом підприємницької діяльності та здійснює свою діяльність у
відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_1 від 01 квітня 2003
року,  що вбачається із доданих до
матеріалів справи документальних доказів - Договору оренди нежилого приміщення
від 02 квітня 2003 року (а. с.  52-54).

З
позовної заяви та доданих до неї додатків вбачається,  що звернення позивачки до суду за захистом її
прав пов'язане з неправомірними,  як вона
вважає,  діями посадових осіб
відповідачів по справі ДІМ у Тетіївському районі та Тетіївського РВ ГУМВС
України в Київській області по вчиненню перевірок її об'єкту роздрібної
торгівлі - магазину №41 в с. Михайлівка,
Тетіївського району,  тобто
вказаний спір виник між позивачкою як суб'єктом підприємницької діяльності і
відповідачами юридичними особами,  які
наділені повноваженнями здійснювати контроль за діяльністю господарюючих
суб'єктів у в тому числі приватними підприємцями.

Статтею
1 Господарсько - процесуального кодексу України визначено,  що підприємства,  установи,
організації,  інші юридичні особи
(у тому числі іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації),  мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів,  а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів,  спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Згідно
до роз'яснень Вищого Арбітражного (Господарського ) суду України «Про деякі
питання практики вирішення спорів за участю органів державної податкової
служби» №02-5/451 від 12 травня 1995 року із змінами внесеними згідно з
Роз'ясненням Вищого господарського суду N 04-5/609 від 31.05.2002 підприємства,  установи,
організації,  а також
громадяни,  які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності,
на підставі статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі
- ГПК) можуть звертатись до господарського суду,  якщо вважають,  що податковими органами порушені їх права і
охоронювані законом інтереси.

Враховуючи
викладені обставини,  а також виходячи з
вимог  ст.  205 ч. 1 п. 1 ЦПК України колегія суддів вважає,  що суд першої інтонації приймаючи позовну
заяву ОСОБА_1 та в подальшому,
розглядаючи її не звернув уваги на те,
що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства,  а тому постановлене по
справі судове рішення підлягає скасуванню а провадження у справі із закриттю.

Керуючись  ст.
ст.  205 ч.1 п.,
303,  307,  309 ч.1 п.4, 314-315 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги Державної податкової інспекції у Тетіївському районі та ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення
Тетіївського районного суду Київської області від  14
березня 2007 року скасувати,  а
провадження в даній справі закрити.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом 2
місяців.