Справа №22-ц-1289/2007р.
у І інстанції Крилюк М.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2007 р.                                                                               м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого                                         Горблянського
Я.Д.

суддів                                                    Мелінишин
Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря                                              Сем"янчук
С.Й.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1про стягнення
заборгованості по овердрафту
на відсотках за апеляційною скаргою АКБ
"Укрсоцбанк" на рішення Косівського районного суду від 03.03.2005
року, -

встановила:

АКБ "Укрсоцбанк"
подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по
овердрафту на
відсотках в розмірі 1102 грн. 58 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що
25.07.2001 р. між сторонами було укладено договір № 80 про випуск банківської
платіжної картки VISA та розрахункове обслуговування рахунку. Відповідачу
відкрито особовий рахунок на здійснення розрахунків в межах видатного ліміту.
Однак відповідач не виконав умови договору та не повернув овердрафт, внаслідок
чого згідно рішення суду від 18.10.2002 року стягнуто із відповідача 1318 грн.
29 коп. боргу і дане рішення звернуто до виконання. Проте із часу винесення
рішення по 24.12.2004 року за відповідачем числиться заборгованість в розмірі
1102 грн. 58 коп., з них- 983грн. 02 коп. заборгованості по оведрафту та 119
грн. 56 коп. по нарахованих та несплачених відсотках. Тому просить дану суму
стягнути з відповідача.

Рішенням
Косівського районного суду від 03 березня 2005 року в позові АКБ "Уксоцбанк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по овердрафту на відсотках-відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням АКБ
"Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківської філії подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на те, що судом порушено норми матеріального права
без повного з"ясування обставин справи. При винесенні рішення суд зіслався
на те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки банк нарахував відсотки із
суми боргу, яка зазначена в рішенні суду від 18.10.2002 року та стягувалася із
відповідача. Однак дане твердження суду не відповідає вимогам закону, оскільки
чинним законодавством України передбачено, що нарахування відсотків припиняється
тільки у випадках визнання боржника банкрутом, закінчення стороку позовної
давності, припинення зобов'язань.

Жодної
із вище зазначених обставин не було, і тому вони правомірно не припиняли
нарахування відсотків за користування кредитом. Тому відповідно до ст. 534 ЦК України позивач
законно спрямовував кошти, які поступали від відповідача згідно рішення суду
від 18.10.2002 року спочатку на погашення відсотків, а потім на погашення
заборгованості по кредиту. В зв"язку з цим залишилася не погашенною частина кредиту.

2

Просить дане рішення
скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник
апелянта Хемич В.М. підтримав апеляційну скаргу, просить дане рішення скасувати
і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

ВідповідачОСОБА_1
апеляційну скаргу не визнав, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши зібрані докази колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції зіслався на те, що рішенням суду від
18.10.2002 р. з відповідача на користь позивача стягнуто 1318 грн. 29 коп.
боргу і згідно платіжного доручення від 12.11.2003 року вказану суму боргу було
повернуто банку. Оскільки банку повернуто всю суму, а термін дії договору вже
закінчився то банк не вправі звертатися з даним позовом до суду, оскільки
вимоги банку є безпідставними.

Однак до
такого висновку суд першої інстанції прийшов передчасно без врахування всіх
обставин. 25.07.2001 року між сторонами було укладено договір № 80 про випуск
банківської платіжної картки VISA та обслуговування рахунків. Позивач відкрив відповідачу
спеціальний картковий рахунок, випустив та надав йому платіжну картку VISA, а
також забезпечив здійснення розрахунків за операціями у межах витратного
ліміту, який становив 1300 грн.

В
зв"язку з невиконанням договору № 80 з відповідача рішенням суду від
18.10.2002 року стягнуто 1318 грн. 29 коп. і 03.10.2003 року на виконання
рішення суду був виданий виконавчий лист, який виконувався з 03.10.2003 року по
08.07.2004 року і з відповідача ОСОБА_1 дана сума стягнута. Однак ці кошти
відповідно до п. 11. 3. 6. ст. 11 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" були спрямовані на погашення нарахованих відсотків.
Тому станом на 24.12.2004 року за ОСОБА_1 рахувалася заборгованість в розмірі
1102 грн. 58 коп., з них 983 грн. 02 коп. заборгованість по кредиту та 119 грн.
56 коп.- заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках. Відповідно до
ст. 534 ЦК України
у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового
зобов"язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій
черговості: - у першу чергу відшкодовуються вимоги кредитора, пов"язані з
одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю
чергу сплачується основна сума боргу.

Пунктом
11. 3. 6. ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку
підприємств" встановлено, що при наявності простроченої заборгованості по
процентах при надходженні від дебітора коштів на погашення заборгованості за
кредитом у першу чергу погашається заборгованість по процентах.

Згідно
п. З Положення Нацбанку "Про кредитування" , затвердженого постановою
Правління НБУ № 246 від 28.09.1995 р. визначено, що строк кредиту, а також
відсотки за його користування нараховуються з моменту отримання до повного
погашення кредиту та відсотків за його користування.

Однак
суд першої інстанції вище наведених доводів не врахував і відмовив у
задоволенні позову. Тому колегія суддів вважає, що дане рішення підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу АКБ
"Укрсоцбанк" задовольнити. Рішення Косівського районного суду від 03
березня 2005 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь Акціонерно-комерційного банку соціального  розвитку
"Укрсоцбанк"  983   грн.
02  коп.   заборгованості  по  овердрафту,

3

119 грн. 56 коп. заборгованості
по нарахованих та несплачених відсотках - разом
1102 грн. 58 коп. та 76 грн. 50 коп. сплаченого мита
та 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення на користь держави.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.