Справа № 22-ц-1264                        Головуючий у
1-й інстанції Кондратенко
44                                      Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

іменем     України

30
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого
- Попруги С. В.,

суддів                         -   Сибільової Л. О.,  Гагіна М. В.,

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І. та осіб,  які беруть участь у справі - позивача за
первісним позовом ОСОБА_2.,  його представника ОСОБА_3.,  відповідачки ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 серпня 2006 року у справі за
позовом   ОСОБА_2до ОСОБА_1 про
витребування майна з незаконного
володіння  і відшкодування
моральної шкоди

та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про витребування майна з незаконного
володіння і відшкодування моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_2.
звернувся в травні 2005 року з вищезазначеним позовом до суду,  мотивуючи свої вимоги тим,  що він з 20 травня по жовтень 2004 року
наймав кімнату у будинку ОСОБА_1. по АДРЕСА_1,
куди завіз належне йому майно. 18 жовтня 2005 року після його повернення
з роботи ОСОБА_1. не впустила його до будинку,
викинувши частину його речей з будинку. На прохання повернути інше
належне йому майно відповідачка відмовила і продовжувала утримувати у себе
телевізор чорно-білого зображення "Фотон" 61 ТБ 302 вартістю 200
грн.,  відеоплеєр "LG" CL 112 TW
вартістю 500 грн.,  магнітофон з
радіоприймачем "SILI" - 100 грн.,
блок живлення мобільного телефону "ERICSSON" -
35 грн.,  10 шт. відеокасет - 100
грн.,  8 шт. аудіокасет-45 грн.,  прилад комбінований електричний Ц-4353 - 80
грн.,  інструменти: плоскогубці -10
грн.,  індикатор - 3 грн.,  2 викрутки - 6 грн.,  паяльну бензинову лампу-50 грн. Крім
того,  ОСОБА_1. написала на підприємство,  де він працює,  листа з неправдивими негативними відомостями
про нього.

Просив
зобов"язати ОСОБА_1. повернути з незаконного володіння зазначене майно та
стягнути з неї на відшкодування завданої йому моральної шкоди 2000 гр.

ОСОБА_1.
звернулась в грудні 2005 року до суду з зустрічним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що ОСОБА_2.,
проживаючи у неї на правах наймача житла з 20 травня 2004 року,  у вересні 2004 року заволодів коштами у сумі
3150 грн.,  які належали її померлій
матері,  у жовтні 2004 року та в січні
2005 року викрав належне їй майно: магнітофон виробництва Німеччини,  запчастини до чотирьох телевізорів,  іконку Божої Матері,  старовинну лампадку,  дві срібні ложки,  чотири кролі,
дві лопати з нержавіючої сталі,
граблі,  дві коси,  імпортну інвалідну коляску,  спортивний велосипед,   12 шт. стаканів з кришталю,  набір мельхіору,

стержні
з нержавіючої сталі для шашликів у кількості 24 шт.,  інструменти
в шкіряному чохлі - всього на загальну суму 2800 грн. Просила зобов"язати
ОСОБА_2. повернути їй зазначене майно з відшкодуванням моральної шкоди в сумі
2000 грн. та понесених судових витрат.

Зазначеним
рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені частково.

Зобов"язано ОСОБА_1. передати у користування належне ОСОБА_2.

майно таким найменуванням і вартістю: телевізор "Фотон" 61 ТБ
чорно-білого

зображення -200 грн.,
відеомагнітофон "LG" CL 112 TW
- 500 грн.,  блок живлення

мобільного телефону "ERICSSON" -35 грн.,  відеокасети 10 шт.-100 грн.,

аудіокасети 8 шт.-45 грн. При умові відсутності вказаного майна вирішено
стягнути

з       ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2.
його вартість. В задоволенні решти

позовних
вимог про витребування майна з незаконного володіння відмовлено за їх
недоведеністю.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 230 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди,  судовий збір 59 грн. 50
коп.,  30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1. відмовлено за недоведеністю вимог.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  зокрема,
ст.  33 ЦПК України,  неповне з"ясування обставин,  що мають значення для справи,  просить рішення скасувати та ухвалити
нове,  яким задовольнити її позовні
вимоги за зустрічним позовом та відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_2. до неї.

Зазначає,  що їй належить 42/100 частини домоволодіння
по АДРЕСА_1,  а 58/100 частини зазначеного
домоволодіння належали її мачусі ОСОБА_4. Саме в цю частину будівлі був
вселений ОСОБА_2. і займав там кімнату. Після смерті мачухи її частина стала
належати ОСОБА_5 і саме він виселив ОСОБА_2. з даного домоволодіння та повинен
бути належним відповідачем по справі. Цей факт не був прийнятий судом до уваги
при вирішенні спору,  суд не замінив
неналежного відповідача. ОСОБА_2. з нею та з ОСОБА_5. договору найму
жилого приміщення не укладав,  в м.  Суми не прописаний,  квартирної плати не сплачував. Судом першої
інстанції не враховано,  що після
виселення ОСОБА_2. ніяких претензій щодо незаконного утримання його майна він
не заявляв,  не звертався до
правоохоронних органів,  і лише через рік
звернувся до суду з вказаним позовом.
Достовірних доказів про утримання нею його майна він не надав. Речей
ОСОБА_2. у неї не було. Пояснення свідків,
на які послався суд,  достовірно
обставин справи не підтвердили. Судом не з'ясована дійсна вартість вказаних у
рішенні речей,  не була призначена
товарознавча експертиза. Також не враховані надані нею докази про неодноразові
звернення до правоохоронних органів з приводу неодноразових крадіжок з її
домоволодіння.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
апелянтки,  яка підтримала апеляційну
скаргу,  заперечення позивача та його
представника проти скарги,  дослідивши
матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення суду - частковому скасуванню з
наступних підстав.

Вирішуючи
спір та частково задовольняючи позов ОСОБА_2.,
суд першої інстанції виходив з того,
що він довів в судовому засіданні те,
що мав у власності зазначені в позові речі,  тримав їх в будинку ОСОБА_1.,  яка їх не повернула йому,  не впустивши його до будинку в жовтні 2004
року.

Проте
зазначені обставини,  які суд вважає
встановленими,  не доведені в справі.

Відповідно
до  ст.
ст.  10,  60 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,  встановлених
статтею 61 цього Кодексу.

Судом
встановлено що ОСОБА_2. з 20 травня 2004 року наймав кімнату у будинку ОСОБА_1.
по АДРЕСА_1,  тримав там належні йому
речі. 3 18 жовтня 2004 року там не проживає,
оскільки ОСОБА_1. його не впустила в зазначений будинок. Свої речі
ОСОБА_2. забирав у ОСОБА_1. сам,  а також
з знайомими,  які були допитані як свідки
в справі.

Суд
зазначив в рішенні суду,  що інше,  належне ОСОБА_2. майно,  на прохання повернути його,  ОСОБА_1. відмовила,  продовжуючи тримати зазначене спірне майно у
себе.

Як на
підтвердження цієї обставини суд послався,
зокрема,  на пояснення дільничного
інспектора Ковпаківського відділу міліції Сумського міськвідцілу ОСОБА_7про
те,  що півтора роки тому до нього
звертався ОСОБА_2. з проханням надати допомогу по поверненню належного
майна,  яке знаходилось за адресою м.
АДРЕСА_1.

Посилання
суду на покази свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_2щодо того,  що вони восени 2004 року за проханням
ОСОБА_2. приходили до будинку ОСОБА_1. і бачили у будинку речі,  які належали ОСОБА_2.,  є безпідставними,  оскільки жоден з них не підтвердив,  які конкретно речі,  якої марки вони бачили,  чому вважали,
що ці речі належали ОСОБА_2. та що їх утримує ОСОБА_1.

Колегія
суддів вважає,  що з пояснень
свідків,  на які послався суд,  достовірно не вбачається,  що в будинку відповідачки знаходились і
залишились належні позивачеві речі,  які
є предметом позову. Свідки послались на обставини,  які були їм відомі зі слів позивача,  і достовірно не підтвердили наявність в
будинку ОСОБА_1.,  і саме в якій
кімнаті,  конкретних речей,  про які іде мова в позові ОСОБА_2.,  та не довели того,  що саме,
яку побутову техніку,  якої
моделі,  марки,  вартості,
ОСОБА_1. утримала у себе. Наявність у позивача технічних паспортів на
телевізор та відеомагнітофон не є безспірним доказом того,  що ці речі залишились в будинку ОСОБА_1. Не
підтверджено жодним доказом кількість відео - та аудіокасет,  які саме касети були у позивача,   їх вид.

Таким
чином,  достовірних доказів,  що речі,
які ОСОБА_2. просив повернути від ОСОБА_1.,  знаходились у останньої,  їх вартості,
в справі немає. Посилання свідків на слова ОСОБА_1. про те,  що вона не віддасть речі ОСОБА_2.,
доки він не заплатить за житло,  не є доказом того,  про яке саме майно йшла мова з боку ОСОБА_1.
та чи було це майно спірним за позовом ОСОБА_2. Визначаючи вартість майна,  суд виходив з її розміру,  вказаного позивачем.

З огляду
на зазначені обставини колегія суддів вважає недоведеними ті факти,  на які посилався ОСОБА_2. в своїй позовній
заяві,  а тому в задоволенні його вимог
слід відмовити.

Суд
першої інстанції в повній мірі дослідив докази ОСОБА_1. стосовно звернення її
до правоохоронних органів з заявами про крадіжки та дав їм належну оцінку. З
матеріалів перевірок вбачається,  що
ОСОБА_1. дійсно зверталась до Ковпаківського ВМ СМВ з проханням проведення
перевірок за фактами крадіжок ОСОБА_2. належного їй майна,  але кримінальні справи з цього приводу не
порушувались,  заходи правового впливу до
ОСОБА_2. не застосовувались. Інших доказів про те,  що ОСОБА_2. привласнив належне їй майно,  ОСОБА_1. не надала.

В
зв'язку з наведеним колегія судців вважає вірним висновок суду про відсутність
підстав для задоволення вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1. Рішення суду в
частині відмови в задоволенні зустрічного позову постановлене з дотриманням
норм матеріального права,  зокрема,   ст.
48 Закону України «Про

власність»,  який діяв на час виникнення спірних
правовідносин,  та  ст.
ст.   321,  387 ЦК
України.

Підстав
для скасування рішення в цій частині не вбачається,  а тому необхідно залишити апеляційну скаргу в
цій частині без задоволення.

З огляду
на відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2. з нього на користь ОСОБА_1. підлягають
стягненню судові витрати,  виходячи з
часткового задоволення її апеляційної скарги - лише відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2.: 25, 5 гр. судового збору за вимоги майнового
характеру,  4, 25 гр. - за вимоги
немайнового характеру та 15 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - всього 44,  75 гр.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  313-314,  316 ЦПК України,  колегія судців

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 серпня 2006 року в даній справі в
частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2. та стягнення на його
користь судового збору скасувати.

Відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_1 про витребування майна з
незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 44, 75 гр.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.