Справа
№ 22Ц-1702/2007                                                  Головуючий
в 1 інстанції Кісілевич П.І.
39, 42                                                                  Доповідач
в 2 інстанції Юровська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів: Данілова
О.М. ,  Коцюрби О.П.,

при
секретарі Якимець Ю.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора міста Ірпеня на ухвалу
Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2007 року у справі
за позовом прокурора міста Ірпеня,  який
діє в інтересах держави в особі державного підпри­ємства „Торгівельно-виробниче
об'єднання Національної академії Державної податкової служби
України",  до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди,  за­подіяної
порушенням покладених на них трудових обов'язків.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
дослідивши матеріали справи та поданої апеля­ційної скарги,  колегія суддів

встановила:

У січні
2007 року прокурор міста Ірпеня,  діючи в
інтересах держави в особі ДП „Торгівельно-виробниче об'єднання Національної
академії Державної податкової служби України",  звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою
Ірпінського міського суду від 29 березня 2007 року заявлений позов залишений
без роз­гляду.

В
апеляційній скарзі прокурор міста Ірпеня просить ухвалу суду скасувати,  справу направити до суду першої інстанції для
розгляду її по суті. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим,  що,  за­лишаючи
заявлений позов без розгляду на підставі п.7 ч.1  ст. 207 ЦПК України,  суд не звернув увагу на те,  що відмова від позову,  заявлена законним представником
позивача,  порушувала права самого
позивача,  що за правилом ч.5  ст. 174 цього ж Кодексу було достатньою підставою
для відмови в її прийнятті.

Вимоги
заявленого позову представник апелянта у судовому засіданні підтримав,  тому зали­шення заяви без розгляду прокурор
міста Ірпеня вважає таким,  що порушує
його процесуальне пра­во бути самостійним учасником судового процесу,  передбачене
ст.  ст. 45,  46 ЦПК України.

Свої
заперечення на наведені доводи апеляційної скарги інші учасники судового
процесу до апеляційного суду не подали.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Залишаючи
без розгляду позов прокурора міста Ірпеня,
суд керувався підставою,
встановле­ною п.7 ч.1  ст. 207 ЦПК
України. Виходив з того,  що ДП
„Торгівельно-виробниче об'єднання Націо­нальної академії Державної податкової
служби України",  в інтересах якого
прокурором міста Ірпеня ніби-то здійснювалось представництво,  у судове засідання,  що відбулось 29 березня 2007 року,  подало заяву,
у відповідності до якої відмовилось від заявленого позову.

При
цьому,  допускаючи таке
представництво,  не уточнив,  за захистом яких саме державних інте­ресів
звернувся до суду прокурор.

За змістом  ст. 121 Конституції України та  ст. 45 ЦПК України участь прокурора у
цивільному

процесі,  зокрема,
у формі звернення до суду з позовною заявою,  допускається у разі захисту ним прав,  свобод та інтересів інших осіб,  або державних чи суспільних інтересів. При
цьому державні чи суспільні інтереси не ототожнюються з інтересами
підприємств,  установ,  організацій незалежно від їх підпорядкування
і форм власності,  повноваження на захист
яких у прокурора відсутні.

Відповідальність
за зобов'язаннями державного комерційного підприємства,  яким є ДП „Торгівельно-виробниче об'єднання
Національної академії Державної податкової служби України",  держава не несе,  у зв'язку з чим накладення на підприємство
податкового зобов'язання у жодний спосіб не порушує її інтереси.

Позов
від імені ДП „Торгівельно-виробниче об'єднання Національної академії Державної
подат­кової служби України" прокурор міста Ірпеня подав без достатніх для
цього повноважень,  у зв'язку з чим заява
підлягає залишенню без розгляду саме з підстави,  передбаченої п.2 ч1  ст.
207 ЦПК України.

З огляду
на це,  колегія суддів дійшла до
висновку,  що оскаржувана ухвала судом
постанов­лена з помилковим формулюванням підстави залишення позову без розгляду,  тому у відповідності до п.3 ч.1  ст. 312 ЦПК України вважає її такою,  що підлягає зміні в мотивувальній частині.

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,  п.3 ч.2
ст. 307,  п.3 ч.1  ст. 312,
ст.  ст. 313-315,  317 та
ст. 319 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу прокурора міста Ірпеня задовольнити частково.

Ухвалу
Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2007 року
змінити,  зазначивши підставу для
залишення без розгляду позову прокурора міста Ірпеня п, 2 ч.1  ст. 207 ЦПК України замість п.7 ч.1  ст. 207 цього ж Кодексу.

Ухвала суду може
бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.