Справа №2-156/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

8 травня 2007 року                                                                                   смт.
Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:
судді Маліченка В.В., за участі секретаря судового засідання Федорйни А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про витребування майна (грошей) з чужого незаконного
володіння, та визнання правочину не вчиненим,

ВСТАНОВИВ:

14
березня 2007 року, ОСОБА_1., звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 26 березня 2007 року в якості співвідповідача
залучено Управління праці та соціального захисту населення Оржицької районної
державної адміністрації Полтавської області.

В позові зазначила, що вона є пенсіонеркою за віком. У
зв'язку з своїм похилим віком перебуває на обслуговуванні у відділі соціальної
допомоги Управління праці та соціального захисту населення Оржицької районної
державної адміністрації Полтавської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік. У зв'язку з його смертю
вона мала отримати допомогу на його поховання в розмірі 721 грн. 24 коп.

Допомогти в цьому взялася її соціальний працівник
ОСОБА_2., відповідачка по справі.

Для цього вона надала їй необхідні документи, зокрема
паспорт, медичну довідку та інші.

Відповідачка
отримала гроші в сумі 721 грн. 24 коп., але їй не передала.

Просить стягнути з відповідачки гроші в сумі 721 грн. 24
коп., та судові витрати: 51 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно
технічне забезпечення розгляду справи, 200 грн. витрат на юридичну допомогу, а
всього 281 грн. 24 коп.

23.04.2007 року позивачка подала суду заяву про
збільшення позовних вимог, в якій вказала, що відповідачка, заперечуючи її
позов по суті, посилається на факт надання їй доручення на одержання коштів по
державній допомозі на поховання чоловіка в сумі 721 грн. 24 коп. та факт їх
передачі їй.

Гроші від відповідачки вона не одержувала. Показання
свідка ОСОБА_3., з приводу передання їй грошей відповідачкою заперечує
повністю.

З наданих суду документів від управління праці та
соціального захисту населення Оржицької районної державної адміністрації
Полтавської області, а також з пояснень його представників, вбачає, що
отримання допомоги на поховання в значній сумі -721 грн. 24 коп., не входило в
коло службових обов'язків відповідачки і має регулюватися нормами цивільного
законодавства.

Оскільки правочини на суму, що перевищують двадцять
неоподатковуваних мінімуми доходів громадян мають укладатися у письмовій формі
то доведення певних обставин не може ґрунтуватися на показах свідків. Якщо
зацікавлена особа заперечує дійсність правочину чи його частини на підставах
встановлених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним чи
не вчиненим.

За умови визнання правочину недійсним чи визнання його не
вчиненим протилежна сторона має повернути їй належні кошти.

Просить визнати правочин на одержання нею грошей в сумі
721 грн. 24 коп., (державної допомоги на поховання її чоловіка) від
відповідачки не вчиненим, та стягнути з відповідачки на її користь гроші в сумі
721 грн. 24 коп., та судові витрати: 51 грн. судового

2

збору, 30 грн. витрат на інформаційно технічне
забезпечення розгляду справи, 200 грн. витрат на юридичну допомогу.

В
судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з тих же
підстав.

Позивачка також пояснила, що свого паспорта вона не
давала відповідачці, а дані її паспорта відповідачка записала з інших
документів які у неї маються. Крім цього позивачка заперечила факт укладання з
відповідачкою будь яких угод.

Відповідачка та її представник позов не визнали, тому, що
вона дійсно отримала, як соціальний працівник вказані кошти, але в цей же день
і повернула їх позивачці. До того ж повернула ці гроші при свідкові ОСОБА_3,
яка є доброю подругою позивачки. Розписки не отримала від позивачки тому, що
ніколи цього не робила, їй люди довіряють і вона добросовісно виконує свої
обов'язки. За 15 років роботи соціальним працівником жодна людина не
поскаржилася на неї. Крім цього вона і для позивачки неодноразово надавала
послуги, в тому числі і пов'язані з коштами, але завжди виконувала свої
обов'язки добросовісно.

Просить
відмовити в задоволенні позову.

Співвідповідач, представники Управління праці та
соціального захисту населення Оржицької районної державної адміністрації
Полтавської області позову не визнали та пояснили, що відповідачка діяла в
межах своїх повноважень, взявши на себе обов'язок отримати за свою підопічну в
державних органах кошти належні їй та передала їх позивачці.

Також заявили про те, що позивачка веде себе неадекватно
у відносинах з нею як з підопічною, забуває події які відбувалися з нею
недавно. Просять відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши
свідків, дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні
позову необхідно відмовити.

Судом
встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка є пенсіонеркою за віком. У зв'язку з її похилим
віком та згідно укладеного договору від 19 грудня 2000 року, взята на
обслуговування у відділ соціальної допомоги Управління праці та соціального
захисту населення Оржицької районної державної адміністрації Полтавської
області. Згідно цього договору, останнє зобов'язувалося здійснювати
соціально-побутове обслуговування позивачки та надання їй соціальним
працівником послуг у вигляді доставки продуктів, ліків, комунальні послуги,
оформлення субсидій, прибирання квартири та інші послуги.

Крім цього позивачці можуть надаватися такі ж послуги
через різні підприємства, організації, установи, при безпосередній участі
відділення.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу,
якщо інше не встановлено договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки. У зв'язку з його
смертю вона мала отримати допомогу на його поховання в розмірі 721 грн. 24 коп.

29 грудня 2005 року позивачка надала відповідачці свій
паспорт, медичну довідку про смерть чоловіка, довідку про присвоєння
ідентифікаційного коду для отримання в селищній раді свідоцтва про смерть та
отримання допомоги на поховання.

Цього ж дня відповідачка отримала в Оржицькій селищній
раді свідоцтво про смерть та оформила в районному управлінні Пенсійного фонду
України і отримала на пошті на ім'я позивачки 721 грн. 24 коп., допомоги на
поховання.

Приблизно о 14.00 год.
відповідачка прийшла до позивачки додому та передала їй гроші та документи.
Передача грошей відбулася в присутності свідка ОСОБА_3., яка на той час
знаходилася у будинку позивачки.

Факт передачі відповідачкою грошей позивачці
підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3., яка пояснила, що з позивачкою в
неї дружні відносини і в кінці грудня 2005 року вона з 11.00 год. до 16.00 год. перебувала у
гостях у позивачки. Приблизно о 14.00 годині до позивачки додому прийшла
відповідачка та в її присутності передала гроші паспорт та ще якісь папери. При
цьому позивачка, не перераховуючи грошей, поклала їх у сумку.    На
пропозицію    відповідачки    перерахувати    принесені
гроші,    відмовилася,

3

посилаючись на те, що у неї в сумці вже є гроші ї вони
там перемішалися. Також сказала, що довіряє відповідачці і претензій не буде
мати.

Ці ж
факти підтвердила, допитана як свідок за її згодою, позивачка.

Посилання позивачки на те, що відповідачка самовільно
отримала гроші на поховання і присвоїла їх, так як вона не давала свого
паспорта, спростовується показаннями свідка -працівника Пенсійного фонду
ОСОБА_4., яка пояснила, що в разове доручення на виплату допомоги на поховання,
на ім'я Кривохижі М.І., вона вписала дані із паспорта позивачки, який надала
відповідачка, а також показаннями свідка ОСОБА_5., працівника пошти, яка
видавала гроші по паспорту позивачки.

Як пояснила свідок ОСОБА_5., вона видала позивачці гроші
тому, що знала, що та є соціальним працівником, неодноразово вона виконувала
доручення пов'язані з грошовими коштами своїх підопічних, жодних скарг на неї
не надходило, тому і видала гроші, попросивши її розписатися на разовому
дорученні.

Отже, відповідачка діяла в межах своїх повноважень, як
соціальний працівник, та на виконання договору укладеного між позивачкою та
Управлінням праці та соціального захисту населення Оржицької районної державної
адміністрації Полтавської області від 19 грудня 2000 року.

Доводи позивачки та її представника щодо неповернення їй
коштів на поховання спростовані показаннями свідка ОСОБА_3., та самої
відповідачки, допитаної як свідка за її згодою.

Позивачка та її представник не навели будь яких доказів
про укладення позивачкою з відповідачкою будь яких інших угод, які могли б бути
визнані недійсними чи не укладеними.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Дво - чи
багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Як зазначено в п. 2 ч.1 ст. 208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою,
крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до сч.1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми
правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім
випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або
оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами
аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на
свідченнях свідків.

Позивачка
та її представник не надали доказів на підтвердження свого позову. Керуючись
ст.ст. 10,11,209,212,214 та 215 ЦПК України, ст.208,218,901 ЦК України,

ВИРІШИВ

В
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього
Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.