АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20
червня 2007 року                                                                                                 м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючої судді
Мизи Л.М.

суддів Федорової
А.Є.,  Процик MB.

при секретарі  Тімченко О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Біляївського районного суду Одеської області від 20 квітня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним
державного акту про право приватної власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИЛА:

21
березня 2006 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3. про
визнання виданого відповідачці державного акту на земельну ділянку по АДРЕСА_1
Одеської області недійсним.

В обгрунтування
позову посилалася на те,  що рішенням
Нерубайської сільської ради від 12 серпня 2003 року за № 265 їй у приватну
власність передана земельна ділянка площею 0, 173 га.,  розташована поАДРЕСА_2,  в 2005 році їй стало відомо про видачу
06.05.2005 року ОСОБА_4. державного акту на право приватної власності на
земельну ділянку площею 0, 18 га,
розташовану по АДРЕСА_1,  при цьому з'ясувалося,
що до наданої у власність ОСОБА_4. земельної ділянки включено частину
земельної ділянки,  якою вона,  позивачка,
користується з 1990 року і на яку за її замовлення виготовлена технічна
документація для отримання державного акту про право приватної власності.

Відповідачка
позов не визнала і вказала,  що передана
їй у власність земельна ділянка,  надана
їй у користування,  потім передана їй у
власність в передбаченому законом порядку.

Справа
розглянута за відсутністю представника третьої особи Нерубайської сільської
ради.

Рішенням суду в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення з тих підстав,  що
висновки суду не відповідають обставинам справи,  судом порушено норми процесуального права та
неповно з"ясовано обставини,  які
мають значення для справи.

Головуючий
першої інстанції Андреев
Е.О.                                  Справа
22 ц - 2852/2007 р.

Доповідач
суддя МизаЛ.М,                                                                        Категорія  33

2

Колегія  суддів,
перевіривши  матеріали  справи,
доводи  апеляційної  скарги,
законність і обгрунтованість рішення суду в межах апеляційного
оскарження та позовних вимог,  приходить
до висновку,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно
до ч.1  ст.  125 та ч.1
ст. 126 ЗК України право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа,  що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою,
тобто державного акту.

Таким
чином,  право на земельну ділянку у особи
виникає після одержання державного акту на землю,  а оскільки ОСОБА_1. державного акту на
земельну ділянку не одержувала,  то вона
не набула права на земельну ділянку і не є її власником чи землекористувачем у
понятті ЗК України.

Сам по
собі факт користування земельною ділянкою не породжує права на цю ділянку і
відповідно на захист неіснуючого права,  оскільки
відповідно до  ст.  152 ЗК України захист прав на земельні
ділянки мають власники земельних ділянок або землекористувачі.

Посилання
позивача на те,  що земельна ділянка
передавалася їй у власність рішенням Нерубайської сільської ради №265 від 12.08.2003
року,  не знайшли свого
підтвердження,  оскільки зазначене
рішення в книгах обліку рішень сільської ради не зареєстровано (а. с.  30,
66,  73,  74). Крім того,  ОСОБА_1. у 2006 році притягувалася до
адміністративної відповідальності за використання земельної ділянки по АДРЕСА_2
без правовстановлюючих документів.

Не
утримується жодних даних щодо земельної ділянки і у свідоцтві про право на
спадщину від 16.05.1998 року,  за яким
ОСОБА_1. набула право власності на будинок АДРЕСА_2.

Щодо
рішення Нерубайської сільської ради №66-У від 08.08.2006 року про передачу
ОСОБА_1. у власність вказаної земельної ділянки,  то воно скасоване за протестом прокурора.

Таким
чином,  відсутні будь-які докази щодо
правомірності користування ОСОБА_1. земельною ділянкою в конкретному розмірі з
конкретними межами,  тому суд дійшов до
правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду
на зазначене,  колегія суддів приходить
до висновку,  що рішення суду
постановлене з дотриманням нормматеріального і процесуального
законодавства,  а апеляційна скарга не
утримує доводів,  які спростовують
рішення суду,  тому підстави для її
задоволення відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п. 1,
308,  314 ч.1 п.1,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Біляївського районного суду Одеської області від 20 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.