УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
лютого 2007 року                                                                                        м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Матковської Л.О. суддів : Ніколаєвої В.М. ,  Варвус Ю.Д. при секретарі Доробалюк Л.В. з
участю: сторін розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №
22ц-254 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 18 грудня   2006   року
за  позовом   ОСОБА_1
до   УДППЗ   „Укрпошта" Хмельницький головпоштамт -
ЦПЗ №1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3
про    вселення    разом
з    неповнолітнім    сином
ОСОБА_4 в кімнату АДРЕСА_1 та зустрічною позовною заявою УДППЗ
„Укрпошта" Хмельницький головпоштамт - ЦПЗ №1 до ОСОБА_1 про визнання
особи такою,  що втратила право на
користування житловим приміщенням.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В січні
2003 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання її
такою,  що втратила право користування
кімнатою АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог,
посилається на те,  що
відповідачка з 2002 року кімнатою не користується,  в ній не проживає,  комунальні послуги не сплачує.

В лютому
2003 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про вселення в
кімнату АДРЕСА_1,  що ОСОБА_5 в серпні
2002 року в зазначеній кімнаті змінив замки,
ключі від яких відмовляється надати,
перешкоджає їй вселитися в спірну кімнату гуртожитку.

Ухвалою
суду до участі у справі залучено УДППЗ „Укрпошта" Хмельницький поштамт -
ЦПЗ№1,  який звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 про визнання її такою,  що
втратила право на користування житлом.
Посилались на те,  що остання в
липні 2002 року добровільно виселилася з спірної кімнати гуртожитку,  проте не виписалася з нього.

Під час
розгляду справи ОСОБА_5 відмовився від позовних вимог до ОСОБА_1

ОСОБА_1 під час
розгляду справи,  в свою чергу,  відмовилась від своїх позовних вимог до
ОСОБА_5

Судом до
участі у справі в якості відповідачів залучені теперішні мешканці кімнати
НОМЕР_1 гуртожитку УДППЗ „Укрпошта" Хмельницький поштамт - ЦПЗ№1 АДРЕСА_1
-ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Справа
судами розглядалася неодноразово,
останнім рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 грудня 2006
року Корольчук відмовлено в позові до УДППЗ „Укрпошта" Хмельницький
поштамт - ЦПЗ№1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3. про вселення разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4
в кімнату АДРЕСА_1.   Постановлено   визнати
ОСОБА_1   такою,    що
втратила  право   на

Головуючий
у першій інстанції - Лисяк Г.І.                                            Справа
№ 22ц- 254

Доповідач
- Матковська Л.О.                                                                   Категорія
№ 30

користування
житловим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь УДППЗ
„Укрпошта" Хмельницький поштамт - ЦПЗ№1 16 грн. судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним,  просить скасувати,  посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам.  Зазначає,
що суд не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7.
Висновки суду щодо її добровільного виселення із спірної кімнати є помилковими
та не ґрунтуються на матеріалах справи. Також,
на її думку,  суд невірно
застосував до даних правовідносин
ст.  71 ЖК України.

Апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини ,
дана їм належна оцінка,  його
висновки щодо необґрунтованості вимог ОСОБА_1 підтверджуються матеріалами
справи,  ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено,  що ОСОБА_1 як дружина ОСОБА_5 31 липня 2000
року поселилась в гуртожиток АДРЕСА_1,
який належить Українському державному підприємству поштового
зв"язку „Укрпошта" . В липні 2002 року позивачка разом з малолітнім
сином вибула з гуртожитку,  перейшла
проживати до матері АДРЕСА_2,  що
підтверджується матеріалами справи про розірвання шлюбу,  а рішенням Хмельницького міського суду від 31
жовтня 2002 року шлюб між подружжям був розірваний.

ОСОБА_5 був
переселений в кімнату НОМЕР_2,  а пізніше
в кімнату для одинаків НОМЕР_3. Спірна кімната НОМЕР_1,  яка була вільною ,  заселена працівниками підприємства -
сім"єю ОСОБА_3.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у вселенні в гуртожиток,  суд
обгрунтовано виходив з того,  що вона
більше шести місяців не проживала в гуртожитку і не навела поважних причин
своєї відсутності,  а тому втратила право
користування житлом.

Такий
висновок суду випливає з матеріалів справи,
грунтується на вимогах діючого законодавства.

Рішення
суду ґрунтується на повно,  всебічно
досліджених обставинах справи,
постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і
підстав для скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог позову не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315,  319 ЦПК України,   колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Хмельницького     міськрайонного     суду
від      18     грудня
2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.