Справа №22-948/2007                                                   Головуючий
в 1  інстанції Завалънюк І.B.
Категорія                                                                         Доповідач       Фурман Т.Г.
Ухвала

іменем України

2007
року      квітня місяця                          17 дня    колегія суддів судової палати в

цивільних
справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого                                                                      Пузанової
А. В.

суддів                                                                           Фурман
Т.Г.,  Орловської Н.В.,

при
секретарі                                                                     Ґонтар
Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Херсоні цивільну справу за

апеляційною скаргою        ОСОБА_1                                                             на     рішення

Комсомольського
районного суду м.  Херсона від б лютого
2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2    про
визнання права власності , -

встановила:

В серпні 2006
року ОСОБА_1 звернувся   до суду з
позовом до ОСОБА_2 про    визнання права
власності .

Обґрунтовуючи
вимоги позивач зазначав ,  що з лютого
2000 року по липень

2006         року перебував з відповідачкою у
фактичних шлюбних відносинах.

У 2003
році ними за спільні кошти був придбаний будинок за адресою : АДРЕСА_1,  Акий є їх спільною сумісною власністю.

Оскільки
у правовстановлюючих документах власником придбаного будинку зазначена одна
ОСОБА_2 позивач ,  просив суд на підставі
ст. . 17 Закону України „ Про власність „
,   ст. . 368 ЦК України визнати придбаний будинок спільною сумісною
власність і визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного будинку.

Рішенням    Комсомольського   районного суду      м.
Херсона   від б лютого

2007         року в задоволенні позову відмовлено за
необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати ,  та ухвалити нове,  яким його вимоги задовольнити в повному
об'ємі,  посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права ,
невідповідність висновків суду обставинам справи,  зокрема на те,  що суд безпідставно не прийняв до уваги
покази свідків ,  які у судовому засіданні
підтвердили факт проживання з відповідачкою однією сім'єю та придбання спірного
будинку і проведення у ньому ремонтних робіт за спільні кошти.

В
письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апелянта не
визнала,  рішення суду вважає законним та
обґрунтованим.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи ,  законність та обґрунтованість рішення суду ,  в межах визначених cm. 303 ЦПК
України,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційну скаргу слід відхилити   з таких підстав.

Відповідно
до договору купівлі-продажу від 26 листопада 2003 року ,  нотаріально посвідченого приватним нотаріусом
Херсонського нотаріального округу ,
ОСОБА_3продала ,  а ОСОБА_2 купила
будинок з господарськими будівлями і спорудами,
який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Продаж
нерухомого майна здійснено за 8273 грн. (а.с.
25).

При
цьому ,  відповідно до п.3 цього договору
,  ОСОБА_2 набула право власності на
житловий будинок з моменту укладання і нотаріального посвідчення договору .

За
змістом  ст. . 17 Закону України „ Про власність „
майно придбане внаслідок спільної праці особами,  які перебувають у фактичних шлюбних стосунках
і жили однією сім'єю ,  є їх спільною
сумісною власністю,  якщо інше не
встановлене письмовою угодою між ними.

Зважаючи
на те,  що право власності відповідачки
на спірний будинок було набуте внаслідок вчиненої нею правової угоди і така
угода позивачем не оспорена,  а його
участь грошовими коштами в придбанні будинку як покупця для подальшого в ньому
проживанні не доведена колегія суддів вважає,
що висновки суду є правильними і обґрунтованими ,  які відповідають обставинам справи в межах
наданих сторонами доказів та норм матеріального права,  що регулюють спірні правовідносини.

Посилання
апелянта у підтвердження своїх позовних вимог на покази свідків,  не є належними і допустимими ,  які носять характер припущення і не містять
посилання на ту обставину,  що придбане
нерухоме майно є спільною сумісною власністю сторін,  в той час,
як відповідачкою надані докази які спростовують   твердження позивача.

При
цьому надані докази отримання грошових коштів у борг в січні 2004 року та
придбання у липні 2006 року будівельних матеріалів для проведення ремонту
будинку не підтверджують факт набуття з цих підстав за позивачем права
власності на будинок ,  а надають йому
право вимагати повернення боргу та відшкодування витрат на ремонт.

Доводи
апеляційної скарги не ґрунтуються на законі,
висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи
засоби доказування,  які б вказували на
незаконність ухваленого в справі рішення,
а тому підлягають відхиленню.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не
вбачає.

Разом з тим,  колегія суддів вважає
за необхідне вказати,  що суд першої
інстанції при вирішенні спору помилково послався на cm. 368 ЦК України,  які спірні правовідносини відповідно до cm. 4 Прикінцевих та
перехідних положень не регулюють.

Зазначені
норми матеріального права слід виключити з мотивувальної частини рішення

Керуючись cm.cm. 303, 307,  308, 314 ЦПК України,  колегія суддів,

Ухвалила
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 відхилити .

Рішення     Комсомольського районного суду   м.
Херсона    від      б лютого 2007 року   залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.