Справа №22ц-1791/07                                                   Суддя
першої інстанції Терентьєв Г.В.
21                                                Судця-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04
жовтня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої                                                                     Буренкової
К.О.

судців:                                                                  Довжук
Т.С. ,  Козаченка В.І.

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за
участю: представника позивачки ОСОБА_1
та представник відповідача ОСОБА_2.,

розглянула в
відкритому судовому засіданні в м.  Миколаєві
цивільну справу

за апеляційною скаргою відділу освіти Казанківської районної державної ад­міністрації
Миколаївської області (далі - Відділ освіти)

на
рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2007
року за позовом ОСОБА_3 до Відділу освіти про відшкодування мора­льної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

25
травня 2007 рОСОБА_33вернулась до суду з позовом до Відділу освіти про стяг­нення
60000 грн. моральної шкоди.

Позивачка
зазначала,  що на виконання розпорядження
державної адміністрації Ми­колаївської області від 07 травня 2004 р. „Про
проведення заходів,  присвячених вшану­ванню
пам'яті загиблих героїв-підпільників молодіжної організації „Партизанська
іскра" К;казанківською райдержаадміністрацією 29 травня 2004 р. була
організована поїздка гру­пи учнів 9 - 10-х класів с. м. т. Казанка до с.
Кримка Первомайського району Миколаївсь­кої області,  для чого був задіяний мікроавтобус
„ГАЗ-32213",  н. з.НОМЕР_1,  належний Відділу освіти.

Близько
5 години 45 хвилин того дня вказаний мікроавтобус з школярами та супро­воджуючими
їх особами,  рухався по с Возсіятському
Єланецького району Миколаївської області,
де при проїзді нерівнозначного перехрестя доріг Новий Буг - Одеса і
Миколаїв -Кіровоград,  його водій ОСОБА_4
грубо порушив вимоги пунктів 8.1,  8.4
„б",  8.5.1,  12.1,
12.3,  12.4,  16.3,
16.11 Правил дорожнього руху,  що
спричинило зіткнення автобуса з ван­тажним автомобілем МАН-26422,  н. з.НОМЕР_2

В
результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди 9 пасажирів автобуса були травмо­вані,  а водій ОСОБА_4,  ОСОБА_5, ОСОБА_6та ОСОБА_7,  - загинули на місці пригоди.

Позивачці,  в числі інших пасажирів,  були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження,  не­безпечні для життя. В зв'язку з чим,  06 червня 2006 р. Миколаївською обласною МСЕК
їй встановлено 3-ю групу інвалідності та 30% втрати професійної працездатності
до 01 лип­ня 2007 р.

Вважаючи,  що внаслідок отриманих травм та каліцтва їй
завдано моральної шкоди,  позивачка
просила стягнути з Відділу освіти,  як
володільця джерела підвищеної небезпе­ки,
60000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Казанківського районного суду від 25 червня 2007 р. позов задоволено по­вністю.

В
апеляційній скарзі Відділ освіти,
посилаючись на неправильне застосування місце­вим судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,  просить скасувати рішення районного суду та
направити справу на новий розгляд.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення
сторін,  дослідивши надані сторонами
докази та перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в ме­жах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що вона
підлягає частковому задо­воленню з наступних підстав.

Суд
першої інстанції,  в межах заявлених
вимог,  повно і всебічно дослідив
зазначені обставини справи,  дав належну
оцінку наданим сторонами доказам і дійшов вірного ви­сновку,  що Відділ освіти,  як володілець джерела підвищеної
небезпеки,  відповідно до  ст.
ст.  1167,  1168,
1187 ЦК України зобов'язаний відшкодувати позивачці моральну шкоду
завдану ушкодженням здоров'я та каліцтвом.

Згідно роз'яснень,  викладених у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (не-майнової) шкоди" розмір
відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залеж­но від характеру й
обсягу страждань,  яких зазнав
позивач,  характеру немайнових втрат і з
урахуванням інших обставин,  при цьому
суд має виходити із засад розумності,
виважено­сті та справедливості. Моральну шкоду не можна відшкодувати в
повному обсязі,  оскіль­ки будь-яка її
компенсація не буде адекватною дійсним стражданням.

Разом з
тим,  визначаючи до стягнення 60000 грн.
моральної шкоди,  суд першої ін­станції
не в повному обсязі врахував зазначені вище роз'яснення Пленуму,  а тому визна­чив надмірний розмір стягнення
моральної шкоди.

Таким
чином,  виходячи із засад
розумності,  виваженості та
справедливості та врахо­вуючи характер і обсяг моральних страждань,  яких зазнала ОСОБА_3 у зв'язку з отриман­ням
тілесних ушкоджень і каліцтвом,  судова
колегія вважає,  що 40000 грн. буде
достат­ньою компенсацією за заподіяну їй моральну шкоду.

За таких
обставин рішення місцевого суду в частині визначення розміру моральної шкоди
підлягає зміні з підстав,  передбачених
п. 1  ст.
309 ЦПК України.

Оскільки
суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права,  то підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
313 - 315 ЦПК України року,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділу освіти Казанківської районної державної адміністрації
задовольнити частково.

Рішення
Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2007 року
змінити,  зменшивши розмір стягнення
моральної шкоди з Відділу освіти Казанків­ської районної державної
адміністрації на користь ОСОБА_3 з 60000 грн. до 40000 грн.

В решті рішення
суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржене безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.