РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
березня 2007 року                                                                                             М.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Заїки В.М.,

суддів : Рищука П.К., Гуменюк Н.І. при секретарі: Ващук О.В., з участю ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22ц-318 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2006 року цивільної справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право
на спадщину за заповітом та визнання права власності на будинок, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку
користування житловим будинком та за позовом державного підприємства
„Новатор" / далі-ДП „Новатор"/ до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання заповіту недійсним та визнання права власності на частину будинку.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом, зазначивши, що за договором дарування з 1989 року є
власником 9/25 частини будинку, крім того, цього ж року був складений заповіт, за яким ОСОБА_2 передавалось в
спадщину 16/25 частин будинку. Позивач вказував, що по теперішній час
проживає в спірному будинку, сплачує комунальні послуги, однак квартира в обмін
на частину будинку, який підлягає знесенню, йому не надана. В грудні 2001 року
відповідач отримав свідоцтво про право власності на 16/25 частини будинку, проте не звертався із заявою про
прийняття спадщини, тому ОСОБА_1 просив визнати заповіт ОСОБА_3 та свідоцтво
про право на спадщину недійсними, визнати його власником всього будинку
АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив відмовити в
задоволені позову ОСОБА_1 та встановити порядок користування спірним
житловим будинком у відповідності із свідоцтвом про право на спадщину. В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначив, що являється співвласником будинку
АДРЕСА_1, однак ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні ним.

ДП „ Новатор
" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2про визнання заповіту
ОСОБА_3 недійсним та визнання за ним права власності на 16/25 частин будинку
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що після надання

Головуючий у
першій інстанції-Романішин В.Л.                                      Справа № 22ц-318

Доповідач -Заїка В.М.                                                                                 Категорія № 5

2

ОСОБА_3   у
зв'язку  із   знесенням
будинку  квартири,   остання
втратила  право розпоряджатись
спірним будинком.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2006 року в
задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним заповіту та свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, про визнання права власності на
будинок відмовлено.

Позов державного підприємства „Новатор" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права
власності на частину будинку залишено без задоволення.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим будинком відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2006 року не погоджується, вважає його
незаконним, тому просить рішення суду скасувати та
направити справу на новий розгляд в Хмельницький міськрайонний суд у іншому
складі суду. На думку ОСОБА_1, при винесені рішення суд не врахував, що ОСОБА_3 склала заповіт після прийняття виконкомом Хмельницької
міської ради рішення про знесення будинку, та що з моменту
отримання квартири вона перестала бути власником будівлі. Судом не взято до
уваги, що ОСОБА_1 зробив капітальний ремонт будинку за власний рахунок, а свідоцтво про право власності на частину
будинку, видане Хмельницькою державною нотаріальною конторою № 1 без поновлення
строку.

В апеляційній скарзі ДП „ Новатор" з рішенням суду не погоджується,
тому просить його скасувати і направити справу
на новий розгляд в новому складі суду. Вважає, що суд не дослідив в повному обсязі надані ДП "Новатор" документи. Крім
того, судом не враховано, що з моменту прийняття міськвиконкомом Хмельницької
міської ради рішення від 19 січня 1989 року про знесення
будинку, ОСОБА_3 втратила право розпоряджатись спірним будинком, а тому не мала права прописувати будь-кого, заповідати чи
дарувати будинок.

Апеляційна скарга ДП «Новатор» залишена без розгляду і в поновлені строку
на апеляційне оскарження рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 11 грудня 2006 року судом
відмовлено.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з викладених
у ній мотивів.

Суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню із
слідуючих підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3у відповідності до свідоцтва про право власності та
свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 червня 1979 року належав будинок АДРЕСА_1. Власником 9/25 частин вказаного
будинковолодіння за договором дарування від 24 січня 1989 року являється
ОСОБА_1, а власником інших 16/25 його частин
за заповітом ОСОБА_3 від 26 січня 1989 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 грудня 2001
року являється ОСОБА_2

На підставі
рішення виконкому Хмельницької міської Ради №21 від 19 січня 1989 року будинок АДРЕСА_1 підлягає знесенню в звязку, з чим
рішеннями виконкому Хмельницької міськради
відповідно №169 від 23 серпня 1990 року та №251 від 20 грудня 1990 року
ОСОБА_3була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 та членам його сім'ї була надана чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_3.

Суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_3 склала заповіт після
названого вище рішення міськвиконкому про
знесення спірного будинку, в рахунок частки якого вона та відповідач ОСОБА_2
отримали квартири та відповідну компенсацію.

Крім того, ОСОБА_2 не оформив спадщини на протязі восьми років, доказів щодо її прийняття в установленому законом порядку, в
зв'язку з пропуском строку, не надав.

На думку колегії суддів апеляційного суду рішення в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення.

3

Разом з тим суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1 не надано доказів щодо набуття   права
власності   на  спірну
частину  будинковолодіння   по
АДРЕСА_1, а тому апеляційна скарга в цій
частині задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст.307, 309,316, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2006 року в частині
залишення без задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними заповіту ОСОБА_3 від 26 січня 1989 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25
грудня 2001 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Визнати
недійсними заповіт ОСОБА_3 від 26 січня 1989 року та свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 25 грудня 2001 року.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.